СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/315/18
Провадження № 1-кп/306/96/18
Рядок статзвіту № 18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2018 року м.Свалява
Cвалявський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 12 січня 2018 року, в період часу з 20.00 год. по 20.30 год., перебуваючи на своєму робочу місці на території дорожнього ремонтного пункту №3 Мукачівської дорожньої експлуатаційної дільниці, розташованого за адресою м. Свалява, вул. Верховинська, 46, з метою незаконного заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, викрав металеву лопату отвал з автомобілю «Краз», призначену для чистки снігу, після чого, щоб не бути поміченим сторонніми особами, продав вищевказану металеву лопату громадянину ОСОБА_6 .
Згідно з висновком експерта про вартість об`єкта оцінки від 06.02.2018 року, вартість металевої лопати отвалу з автомобілю «Краз», призначеної для чистки снігу,станом цін на момент крадіжки становить 11 000 (одинадцять тисяч гривень) 00 копійок.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, надав свідчення, які за своїм змістом відповідають фактичним обставинам пред`явленого обвинувачення, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.Крім того, як на причину вчиненого вказав на тяжкий матеріальний стан, та зазначив, що думав, що така лопата вже вийшла з ладу та непридатна до використання, тому вважав, що вона вже нікому не потрібна, хоча і достовірно знав, що це є майном ДЕД, однак, вважаючи, що ніхто не помітить пропажі, вирішив її продати як металобрухт. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати, підтримав позицію прокурора щодо призначення покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік та просив звільнити його від призначеного покарання з випробуванням строком 1 (один) рік.
В судовому засіданні з`ясовано думку представника потерпілого ОСОБА_4 , який не оспорюючи фактичних осбтавин справи та події щодо вчиненого діяння дав суду, не заперечив щодо спрощеного порядку з`ясування обставин справи та дослідження доказів. При призначенні покарання ОСОБА_5 поклався на розсуд суду, та зазначив, що на даний час з цивільним позовом звертатись не буде, претензій до нього не має.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а учасники судового провадження не заперечили щодо встановлених фактичних обставин, тому суд, на підставі ч. 3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин справи, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у суду не має.
З врахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), та доходить висновку що дії обвинуваченого кваліфіковано вірно.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, та відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, призначає покарання необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, про що свідчила його поведінка в судовому засіданні, та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання винного, судом не встановлено.
Зважаючи на викладене, позицію прокурора, представника потерпілого та самого обвинуваченого, суд при обранні виду та міри покарання ОСОБА_5 , виходить із положень ст.ст. 50, 65 ККУкраїни, враховує характер і ступінь тяжкість вчиненого ним злочину, який згідно зі ст.12 КК України є умисним злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, при цьому враховує характеристику обвинуваченого з місця проживання, яку суд розцінює, як посередню, його вік та спосіб життя, сімейний і майновий стан, те, що суспільно-корисною працею не займається, та ту обставину, що раніше до кримінальної відповідальності за вчинення злочину не притягався, висновки дані органом пробації за результатом складення досудової доповіді, та вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.
З огляду на його поведінку в суді, яка свідчить про дійсне каяття у вчиненому, враховуючи досудову доповідь, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд доходить висновку, що від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 слід звільнити на підставі ст.75 КК України з випробовуванням та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.
Таке визначене покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, буде відповідати завданням, загальним засадам призначення покарання та його меті, оскільки, враховуючи характер вчиненого суспільно-небезпечного діяння, спосіб життя обвинуваченого, ту обставину, що він ніде не працює, його позицію щодо виду покарання, призначення більш м`якого покарання у виді штрафу або громадських робіт може призвести до неможливості виконати таке.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторона обвинувачення не заявляла та підстав для його застосування до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 128, 129, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 394 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: суддя ОСОБА_1