Провадження № 1-кп/331/507/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«18» жовтня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000426 від 19.07.2017 року, відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України

ВСТАНОВИВ:
04 жовтня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з прокуратури Запорізької області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

При проведенні підготовчого судового засідання, прокурор просив постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України і підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.

Захисник та обвинувачений заперечують проти призначення судового розгляду, посилаючись на те, що порушена територіальна підсудність даного кримінального провадження, звернулись до суду з клопотанням про направлення вказаного кримінального провадження до апеляційного суду Запорізької області суду для вирішення питання про його передачу на розгляд до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Прокурор не заперечує проти задоволення клопотання сторони захисту.

Заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали провадження, суд дійшов висновку, що клопотання захисника та обвинуваченого підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, а саме в умисному ухиленні від сплати податків, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.
Відповідно до вимог закону, диспозиція злочину, передбаченого ст. 212 КК України відноситься до бланкетних норм, яка для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права, в даному випадку до положень, які зокрема регламентуються Податковим кодексом України.
Вказаний злочин вважається закінченим з наступного дня після настання строку, до якого мав бути сплачений податок, збір чи інший обов`язковий платіж, а коли закон пов`язує цей строк із виконанням певної дії, - з моменту фактичного ухилення від їх сплати.
Виходячи із системного аналізу ст. ст. 16, 45, 49 ПК України, платник податків зобов`язаний зокрема стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України, вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. Податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі, а відповідна податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Таким чином, склад злочину, передбачений ст. 212 КК України є завершеним з моменту подання декларації з неправдивими відомостями до податкового органу.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що юридичною адресою ПП «Нет-Строй», яку очолював ОСОБА_4 , зазначено АДРЕСА_1 ; ПП «Нет-Строй» взято на податковий облік в ДПІ в Шевченківському районі м. Запоріжжя 02.12.2009 року за № 21810, податкові декларації з податку на додану вартість, до яких ОСОБА_4 вносив неправдиві відомості з метою ухилення від сплати податків, подавалися до ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя.
З наведеного вбачається, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення вчинено в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, тому дане кримінальне провадження територіально не підсудне Жовтневому районному суду м. Запоріжжя.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вказане кримінальне провадження направити до апеляційного суду Запорізької області для вирішення питання про його передачу на розгляд Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Керуючись ст. ст. 32, 34, 314 КПК України,

УХВАЛИВ:
Звернутися із поданням до апеляційного суду Запорізької області для вирішення питання про направлення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України на розгляд до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1