справа № 753/1663/18
провадження № 1-кп/753/979/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працює неофіційно поклепником в меблевому ательє «Елізабет де ОСОБА_6 », раніше судимого 06.01.2017 року Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, 27.10.2017 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ОСОБА_5 11.01.2018 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Дачник», за адресою: вул. Вербицького, 32, в місті Києві, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з метою обернення його на свою користь, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав мобільний телефон марки «Престиж» золотого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , вартістю 2000 гривень, всередині якого знаходилась карта пам`яті об`ємом 32 Гб, вартістю 370 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_7 , поклавши його до правої кишені куртки, в яку був одягнутий. Зазначені протиправні дії ОСОБА_5 були виявлені свідками, які стояли поряд з вказаним магазином та спостерігали за злочинними діями останнього. Однак ОСОБА_5 , розуміючи, що його протиправні дії викрито сторонніми особами, керуючись умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, з метою обернення його на свою користь, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, вирішив продовжити свої злочинні дії, та відкрито викрасти мобільний телефон «Престиж», утримуючи його при собі, та разом з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, отримавши реальну можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2370 гривень.
ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, висунутого проти нього в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, підтвердив викладені в ньому обставини. Суду пояснив, що дійсно 11.01.2018 року, приблизно об 11 годині він вийшов купити хліба, але оскільки за хлібом була черга, він вирішив купити цигарок та проходячи біля магазину «Дачник», побачив як при вході у магазина на вітрині лежала куртка, а зверху неї лежав мобільний телефон золотого кольору, марки «Престиж». Він взяв зазначений телефон та поклав до своєї кишені та пішов у зворотному напрямку, при цьому власник телефону не бачив його дій. Після чого позаду він почув чоловічий голос: «Поклади на місце!», однак він продовжив рух. На наступний день до його житла з`явилися працівники поліції та він добровільно видав їм викрадений мобільний телефон та розповів як відбувалося його викрадення. Просив не карати його строго, вказавши, що пообіцяв сестрі та племіннику, що більше вчиняти злочинів не буде та щиро розкаявся у вчиненому.
Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у висунутому проти нього кримінальному обвинуваченні визнав повністю, суд, розцінюючи його показання як об`єктивні, та такі, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, з`ясувавши правильність розуміння змісту цих обставин, переконавшись у добровільності такої позиції учасників судового провадження та роз`яснивши їм про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, розглянув справу за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України.
Допитавши обвинуваченого, не досліджуючи інші докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого повністю доведена, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, оскільки обвинувачений хоча і розпочав викрадення таємно, але в процесі вчинення злочину з`явилися свідки, що він усвідомлював, але проігнорував їх та втік.
Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисного злочину, на шлях виправлення не став, та знову вчинив тяжкий корисний злочин, працює неофіційно, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває. Згідно досудової доповіді органу пробації, обвинувачений ОСОБА_5 потребує цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як дуже високий та ризик для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як високий.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, позиції прокурора та потерпілого, органу пробації, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України вважає, що виправлення обвинуваченого, а також попередження можливості вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції ОСОБА_5 від суспільства та призначає покарання у межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у виді позбавлення волі, визначивши строк в мінімальних межах санкції статті, за якою він засуджується.
При прийнятті рішення про позбавлення волі засудженого суд також враховує, що до ОСОБА_5 раніше був застосований інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням, але після спливу іспитового строку, він продовжив вчиняти кримінальні правопорушення. Тому суд вважає недоцільним застосовувати до нього інститут звільнення від покарання з випробуванням повторно.
Оскільки суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та для забезпечення кримінального провадження щодо виконання вироку, відповідно до ч. 4 ст. 374 КПК України, суд вважає необхідним обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили. Строк відбуття покарання необхідно рахувати з дня його фактичного затримання. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховую позицію Європейського суду з прав людини у рішенні від 04 червня 2015 року (остаточне 04 вересня 2015 року) по справі "Руслан Яковенко проти України", в якому Суд зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити та національне законодавство України чітко передбачає, що суд, який постановляє вирок, повинен вирішити, який запобіжний захід застосовуватиметься до засудженого до набрання вироком законної сили. ( п. 46, п. 62)
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме: мобільний телефон «Престиж» золотого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , який передано на зберігання потерпілому, необхідно залишити останньому за належністю; ключ з брелком, на якому виконано напис «63», який зберігається у камері речових доказів Дарницького УП, необхідно знищити.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.
Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з дня фактичного затримання.
Речові докази: мобільний телефон «Престиж» золотого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , який передано на зберігання потерпілому, залишити останньому за належністю; ключ з брелком, на якому виконано напис «63», який зберігається у камері речових доказів Дарницького УП, знищити.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Суддя ОСОБА_1