Справа № 495/2431/16-к
УХВАЛА
06.12.2017 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

колегіально у складі - головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_9 за ст. 115 ч.2 п. 6.12, ст. 289 ч.3 КК України, ОСОБА_10 за ст. 115 ч.2 п. 6.12, ст. 289 ч.3 КК України, ОСОБА_11 за ст. 115 ч.2 п. 6.12, ст. 289 ч.3 КК України, ОСОБА_12 за ч.2 ст. 289 КК України, суд -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 за ст. 115 ч.2 п. 6.12, ст. 289 ч.3 КК України, ОСОБА_10 за ст. 115 ч.2 п. 6.12, ст. 289 ч.3 КК України, ОСОБА_11 за ст. 115 ч.2 п. 6.12, ст. 289 ч.3 КК України, ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 289 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання, в якому просив продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 та строк домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , у зв`язку з тим, що на даний час розгляд даного кримінального провадження не завершено, та враховуючи, що строк запобіжного заходу відносно обвинувачених спливає 30.12.2017 року, у звязку з чим вважав, що існують ризики передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_7 не заперечували проти продовження строку домашнього арешту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_8 не заперечували проти продовження строку тримання під вартою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 та захисник ОСОБА_6 не заперечували проти продовження строку домашнього арешту.

У судове засідання захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 не з`явився, надав до суду заяву, відповідно до якої зі згоди свого підзахисного просив провести дане судове засідання за його відсутності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 не заперечував проти продовження строку домашнього арешту відносно нього.

Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Ковенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно ч.4 ст.176 КПК України запобіжний захід застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Заслухавши думку учасників процесу, враховуючи, що строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 та строк домашнього арешту відносно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 спливає 30.12.2017 року, на даний час розгляд кримінального провадження не завершено, обвинувачені обвинувачуються у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких та тяжких, не мають постійного місця проживання на території м. БілгородДністровський та Білгород-Дністровського району Одеської області, то колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_9 та строк домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ще на 60 днів, який діє включно до 03.02.2018 року, оскільки обвинувачені з метою уникнення притягнення їх до кримінальної відповідальності можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою та домашній арешт в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 199, 369-372, 392-395 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виглядітримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 та запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 .

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 в Ізмаїльській установі виконання покарань УДПС України в Одеській області № 22строком на 60 днів, який діє включно до 03.02.2018 року.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 у виді домашнього арешту строком на 60 днів, який діє включно до 03.02.2018 року

Роз`яснити обвинуваченим положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді