Справа № 464/683/18
пр.№ 1-кс/464/287/18
У Х В А Л А
13 лютого 2018 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

скаржник звернулась до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 22 червня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002163 від 07.09.13., з підстав необгрунтованості, без достатнього дослідження та оцінки доказів у їх сукупності.

Під час розгляду скарги в суді скаржник подану скаргу підтримала з підстав та мотивів, викладених у ній; додатково зазначила, що оскаржувану ухвалу отримала поштовим відправленням 5 лютого 2018 року.

Суб*єкт оскарження на розгляд скарги не з*явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце її розгляду, що відповідно за ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги, натомість направив суду матеріали кримінального провадження для огляду.

Заслухавши скаржника, вивчивши подану скаргу з додатками до неї та оригінал матеріалів кримінального провадження № 0002163 від 07.09.13., дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

07 вересня 2013 року до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 було внесено кримінальне провадження за № 0002163 за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - ч.1 ст. 125 КК України.

В даному провадженні скаржник має статус потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні потерпілим може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження, що є в данному випадку. Відтак вимога, заявлена скаржником, грунтується на вимогах процесуального Закону.

Скаргу ОСОБА_3 подала до суду у строк, визначений ч.1 ст.304 КПК України, т.я. отримала оскаржувану постанову слідчого від 22.06.17. лише 05 лютого 2018 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, коли і звернулась з такою до суду.

Наданими матеріалами кримінального провадження стверджується, що останнє неодноразово закривалось постановами слідчого за відсутності складу кримінального правопорушення: 25.09.13., 23.05.15., 25.12.15., 29.03.16., 27.05.16., 12.12.16. В ході досудового розслідування процесуальним прокурором слідчому давались вказівки: 14.03.14., 15.10.15., 28.10.15., 02.12.15.; була проведена оперативна нарада 06.08.15., за результатами якої стан досудового розслідування визнаний таким, що потребує покращення та активізації. За скаргами ОСОБА_3 постанови слідчого про закриття кримінального провадження скасовувались ухвалами слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 25.11.13., 23.10.14., 17.06.15., 21.07.16.

Натомість як вказівки процессуального прокурора, так і слідчого судді в постановлених ухвалах залишись невиконаними в певному обсязі.

22 червня 2017 року слідчим СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження без вчинення жодних процесуальних дій, зокрема і за вказівками слідчого судді, від дати останнього постанови про закриття кримінального провадження від 12.12.16.

Згідно зі ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Пунктом 2 частини 1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим при закритті даного провадження не проведено необхідних слідчих та процесуальних дій, не з`ясовано фактичні обставини справи, не досліджено належним чином здобуті докази та не надано їм оцінки в сукупності з іншими доказами, не усунуто суперечностей тощо.

Так в оскаржуваній постанові містяться покликання слідчого на виконання доручення оперативним працівником, в ході чого було встановлено, що камера відеоспостереження, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не охоплює місця події. Проте за матеріалами провадження вказівки прокурора на встановлення осіб, які проживають за даною адресою, їх допит та допит охоронців вказаного будинку; допит мешканців прилеглих будинків з метою встановлення свідків та очевидіців даної події не виконані. Рапорт оперуповноваженого СКР Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_5 не містить відомостей про осіб, з якими він провів спілкування та встановив певні дані. Крім того, в оскаржуваній постанові висновки слідчого суперечать його ж висновку щодо зазначення незбереження відеозапису з камер спостереження за адресою: АДРЕСА_1 , де раніше такі не охоплювали місця події.

Далі слідчий покликається на те, що ним неодноразово здійснювались виклики свідків: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні, однак такі не прибували і про причини не повідомлялись, а ОСОБА_7 певний час перебував за межами України. Натомість, як підтверджується матеріалими провадження, слідчим не вживались усі необхідні заходи з метою забезпечення досудового розслідування у кримінальному провадженні привід зазначених свідків, які, як останній зазначив, не повідомляли про поважність причин своїх неявок, а крім того ОСОБА_7 не виїжджав за межі України на постійне проживання. Поликання на те, що слідчим на даний час місце перебування останнього не перевірялось, є абсурдним при винесенні оскаржуваної постанови.

У своїй постанові слідчий описує тілесні ушкодження скаржника згідно з висновками експерта ОСОБА_8 , в тому числі і додатковими, одержаними в ході слідчого експеримента. Проте їх опис у постанові зазначений з відкривом від контексту і без аналізу з іншими доказами, здобутими в ході розслідування. Так у додатковому висновку експерта від 29.04.16. чітко зазначено, що скаржник отримала численні тілесні ушкодження, характерні як від здавлювання пальцями рук, так і утворились від одноразової дії тупого предмета. Всі ці синці могли бути заподіяні рукою, стисненою в кулак. Декотрі із цих синців, що знаходяться в одній анатомічній площині, могли утворитися при падінні (однак не містить висновку з висоти власного росту). Всі ушкодження у ОСОБА_3 могли бути заподіяні таким чином, як вона вказує при проведенні слідчого експертименту від 25.03.16.

Приймає оскаржувану постанову слідчий без виконання недоліків, зазначених в ухвалах слідчого судді, тим самим не виконуючи судового рішення, що тягне за собою наслідки притягнення до кримінальної відповідальності за ст.382 КК України, як і за невиконання вказівок прокурора, про що зазначено в останніх.

Підсумовуючи викладене, оскаржувана постанова від 22.06.17. винесена поспіхом, без проведення усіх необхідних для прийняття слідчим рішення процесуальних дій, визначених у вказівках процесуального керівника і в ухвалах слідчого судді, невмотивована. Відтак, з огляду на викладене слідчий суддя вбачає формальний підхід слідчого до проведення досудового розслідування, невжиття ним всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, і, як наслідок, передчасності прийнятої постанови.

З урахуванням викладеного скарга ОСОБА_3 є підставною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню шляхом скасування оскаржуваної постанови слідчого.

Керуючись ст.ст.303, 306, 307, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в :
задоволити скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження.

Скасувати постанову слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 22 червня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002163 від 07.09.13.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за ЄРДР за № 0002163 від 07.09.13., в 2 томах повернути Сихівському ВП ГУ НП у Львівській обл. для проведення досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.376 КПК України повний тест ухвали буде проголошений 19 січня 2018 року о 9 годині в залі судового засідання в приміщенні Сихівського районного суду м. Львова.

Слідчий суддя ОСОБА_1