Єдиний унікальний номер 235/6097/17
Номер провадження 11-сс/775/501/2017

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року місто Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2017 року про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Застосовано відносно неї запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи вказане рішення суддя зазначає, що надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри. Про існування ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Разом з тим, слідчим не доведено існування ризиків, передбачених п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого зведена лише до переліку законодавчих підстав для його застосування, оскільки не доведено їх достовірність, а як наслідок неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів для їх запобігання.

На вказане рішення прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вказує, що суддя не в повній мірі взяв до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою. Перебування на волі та усвідомлення загрози реального покарання у виді позбавлення волі може схилити її до переховування від органів досудового розслідування та суду. Про наявність вказаного ризику також свідчить факт невизнання підозрюваною на місці події причетності до злочину. Зазначає, що судом також не в повній мірі враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та вагомі докази причетності ОСОБА_7 до його вчинення. Вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаному ризику та забезпечити виконання підозрюваною належного виконання своїх процесуальних обов`язків.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року) міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Колегія суддів зазначає, що матеріали провадження містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, але наявність будь яких доказів того, що вона перебуваючи на волі, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, у клопотанні не наведено і прокурором не надано. Тобто, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваної судом враховано, що вона має джерело доходу у виді пенсії, постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своїм сином, який є психічно хворою особою, а отже їй необхідно постійно перебувати з ним, поки не буде проведена відносно нього відповідна експертиза та поки він не буде поміщений на лікування, заходи щодо проведення експертизи зараз тривають.

Тяжкість інкримінованого злочину та суворість покарання, яке загрожує обвинуваченій не знімає з органу досудового розслідування обов`язку доведення існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також не свідчить про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу та не може являтися автоматичною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Невизнання вини підозрюваною у вчиненні інкримінованого злочину під час огляду місця події також не може бути підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, оскільки це є її правом на свободу від самовикриття, що не може бути визнане судом, як доказ наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід забезпечить належне дотримання нею процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та судового розгляду. Підстави для його зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 21 листопада 2017 року про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді