Провадження: № 1-кп/484/171/18
Справа: № 484/842/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2018 року. м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сороцьке, Требовлянського району Тернопільської області, громаданина України, не одруженого, освіта середня, працює по найму, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
02.02.2018 року ОСОБА_3 , перебуваючи у помешканні по АДРЕСА_3 , яке належить його знайомому ОСОБА_5 , де разом із останнім вживали спиртні напої. Під час розпивання алкоголю ОСОБА_3 побачив три мобільні телефони, що належать ОСОБА_5 , два з яких лежали на тумбочці, а треті й на підвіконні. В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення крадіжки вказаних мобільних телефонів. Виконуючи задумане, скориставшись тим, що ОСОБА_5 пішов спати, а за його злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 викрав майно у ОСОБА_5 :
- мобільний телефон марки "наомі", вартістю 250 грн.;
- мобільний телефон марки "нокіа-101" з зарядним пристроєм до нього, вартістю 200 грн.;
- мобільний телефон "флай" серії FF 243, вартістю 450 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Заначеними діями ОСОБА_3 спричинив плотерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 900 грн.
Таким чином дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за частиною 1 ст.185 КК України визнав в повному обсязі, проти фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, не заперечував та підтвердив, що викладені в обвинуваченні обставини відповідають дійсності.
В скоєному розкаявся, просив не призначати суворого покарання.
Потерпілий в судовому засіданні вказав, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, підтвердив, що обвинувачений частково відшкодував йому спричинені матеріальні збитки, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювались, і обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 , що мали місце 02.02.2018 року за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд, згідно із вимогами ст.65 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, який відносяться до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочнів, а обставини, що обтяжують покарання обвинувченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, в якій його обвинувачують.
Врахувавши тяжкість злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, а також обтяжуючу обставину - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, суд враховує висновок досудової доповіді пробації виконання покарання у громаді від 12.03.2018року, згідно якої виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
На підставі вищевикладеного суд, прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд вважає звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням є необхідним і достатнім для досягнення цілей кримінального покарання та таким, що відповідає засадам справедливості.
До вступу вироку в законну силу суд не знаходить за необхідне обирати обвинуваченому запобіжний захід.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Керуючись ст.ст. 371, 373-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: