Номер провадження: 11-сс/785/18/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.01.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2017 року, якою у відношенні:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Моренць, Черкаської області, громадянина України, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 14.06.2017 року Апеляційним судом Ровенської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим терміном,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 3 КК України, продовжено строк тримання під вартою з визначенням розміру застави ,-
встановиЛА:
Вказаною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено.
Продовжено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області (№ 21), на шістдесят днів, а саме до 16 лютого 2018 року.
Визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 21 жовтня 2017 року 480000 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень (300 Х 1600 = 480000).
Не погодившись з ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_7 захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2017 року про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) змінити. Змінити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ста восьмидесяти тисяч гривень). Адвокат в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що за два місяці досудового слідства проведені майже всі слідчі дії і представником обвинувачення не представлено жодних доказів, які вказують на ризики, передбачені ст. 177 КПК України. ОСОБА_8 має сім`ю, виховує малолітню доньку, має постійне місце проживання, де характеризується виключно позитивно, має роботу і не становить жодної загрози для суспільства. Крім того ОСОБА_8 обрано розмір застави, який він відповідно до свого матеріального стану не має, та не має змоги зібрати, у зв`язку з відсутністю навіть майна в такому розмірі, яке б останній міг реалізувати для внесення застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який просив залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

З наявних матеріалів справи випливає, що в період з 28.09.2017 по 30.09.2017, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_8 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом прибули до будинку АДРЕСА_2 , де побачили автомобіль марки «Мазда СХ-5» д.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , вартістю 1 170 000 грн., що належить ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .
У подальшому усвідомлюючи, що зазначений автомобіль належить іншій особі та те, що у них не має будь яких законних прав на користування та володіння автомобілем, визначили об`єктом свого злочинного посягання автомобіль марки «Мазда СХ-5» д.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за допомогою електронного прибору невстановленого походження відкрили двері зазначеного автомобілю та запустили його двигун.
У подальшому з метою приховування викраденого автомобілю, останні перегнали його до гаражного приміщення, яке знаходиться за адресою м. Одеса, вул. К. Глинки, 29, куди і помістили зазначений автомобіль.
Так, 20.10.2017 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 діючи спільно маючи на меті розпорядитись викраденим майном, прибули до гаражного приміщення, яке розташовано за адресою м. Одеса, вул. К. Глинки, 29, в якому знаходився раніше викрадений ними транспортний засіб марки «Мазда СХ-5» д.н. НОМЕР_1 .
У подальшому вказані особи, здійснили заміну державних реєстраційних номерів на автомобіль «Мазда СХ-5», власником якого є ОСОБА_11 , на державний реєстраційний номер НОМЕР_4 .
Крім того, останні з метою приховування злочину, та зміни номерів та агрегатів автомобілю заздалегідь підготували металеву рамку з номером шасі НОМЕР_5 , яку бажали змінити замість заводського номеру автомобілю, однак під час вказаних дій були викриті співробітниками правоохоронних органів.
Відповідно до вимог ч.1-3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою і може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або появилися нові ризики, які оправдовують тримання особи під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою лише у тому випадку, коли прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, раніше судимий, офіційно не працевлаштований, одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, вказане свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, що дозволяє йому з легкістю залишити місце проживання, населений пункт в якому проживає та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також у зв`язку з об`єктивними причинами неможливості закінчення досудового слідства у встановлений термін тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

При розгляді зазначеного клопотання у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. У відповідності до ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, колегія суддів вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозрюваному ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.
Таким чином, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, його поведінка, дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики передбачені ст.177 КПК.

Що стосується визначеного слідчим суддею розміру застави, то з урахуванням особи підозрюваного, тяжкості покарання, його віку та стану здоров`я, майнового стану, відсутності постійного місця роботи та обставин злочину, визначений слідчим суддею розмір застави апеляційний суд вважає обґрунтованим та помірним для підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 178, 183, 194, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд Одеської області,-

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2017 року, якою продовжено строк тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4