Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/2583/17 провадження № 1-кп/215/381/17
В И Р О К
іменем України
14 грудня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
За участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження № 0000567 від 17 березня 2017 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з середньо освітою, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не маючого, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуваючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:
19.06.2007 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, 70, 104, 76 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
22.04.2008 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.186 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироку частково приєднано невідбуте покарання Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 13.09.2007, у вигляді позбавлення волі строком на 6 місяців позбавлення волі та остаточно до відбуття визначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 23.04.2012 звільнений по відбуттю строку покарання;
05.12.2012 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.186 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
31.07.2013 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.289 ч.2, 70 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 05.12.2012 більш суворим за вказаним вироком до відбуття 5 років позбавлення волі;
28.08.2013 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.289 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна. На підставі ст.70 ч.4 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 31.07.2013 до відбуття 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 04.10.2016 звільнений по відбуттю строку покарання;
19.04.2017 Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доказаним, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи не погашену і не зняту в установленому законом порядку судимість, останній раз засуджений 19.04.2017 р. Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, вчинив новий, умисний злочин проти власності.

Так ОСОБА_4 17.03.2017 року приблизно о 17.30 год. прийшов до території домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , з прямим умислом та єдиною метою спрямованими на таємне викрадення чужого майна.

Діючи з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, таємно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, ОСОБА_4 переліз через паркан, яким огороджене домоволодіння АДРЕСА_3 та пройшов на територію даного домоволодіння, що належить ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_4 пройшов до житлового будинку та застосовуючи фізичну силу розбив скло на вікні, таким чином забезпечивши собі доступ до будівлі. Потрапивши до кімнати будинку, підготував для виносу верхню частину металевої печі на дві конфорки вартістю 372,50 гривень, 1 колосник з газової печі виду решітка, вартістю 98,75 гривень, 3 колосники з газової печі одинарні, вартістю 75,00 гривень, 2 сковорідки чавунні, вартістю 315,00 гривень, 1 алюмінієву каструлю об`ємом 5 л, вартістю 116,67 гривень, 1 алюмінієву каструлю 7 л, вартістю 143,67 гривень, які помістив на металевий візок. Загальна вартість вказаних речей, згідно судово-товарознавчої експертизи №1547 від 23.05.2017 року складає 1121, 59 гривень.

Однак, ОСОБА_4 не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення до кінця свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення майна та обернення його на свою користь з причин, які не залежали від його волі, оскільки в той же день, 17.03.2017 приблизно о 17 год. 30 хв., був зупинений свідком ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_3 .

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, дав показання про обставини скоєння кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що дійсно точної дати та часу не пам`ятає, весною 2017 року біля 17:00 год. прийшов до території домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_3 , яке було огороджено парканом, через який він переліз. Розбивши скло на вікні, потрапив у середину будинку, де знайшов металевий ручний візок, до якого помістив металевий лист, дві сковорідки, дві алюмінієві каструлі та ін. В подальшому у вказаному будинку його помітив сусід потерпілої, який і викликав поліцію.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів щодо особи обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення та житло, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Згідно вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2017 р., ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.

Тобто злочини передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, по якому суд ухвалює вирок вчинений ОСОБА_4 в березні 2017 року, тобто до ухвалення вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2017 р.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, дані про обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, викрадене майно повернуто власнику.

Пом`якшуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття в скоєному.

Обтяжуючою покарання обставиною відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає рецидив злочину.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, з врахуванням його особи, вважає за вірне обрати ОСОБА_4 міру покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Суд не знаходить підстав для застосування вимог ст.ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
п р и г о в о р и в:
обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.04.2017 р., більш суворим покаранням призначеним цим вироком, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 3 (три) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбуття покарання обчислювати в порядку виконання вироку.

Речові докази: верхню частину печі (чавунна) на дві конфорки, розміром 40х70 см, 7 колосників з печі, 1 колосник виду решітка, 2 сковороди чавунні, 2 алюмінієві каструлі, три конфорки з газової печі та 4 протвені, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити в користуванні останньої.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: