АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 про вжиття заходів безпеки стосовно життя, здоров`я неповнолітніх дітей, суддів Солом`янського районного суду м. Києва та ОСОБА_6 ,
за участю учасників кримінального провадження:
особи, яка подала скаргу, - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 про вжиття заходів безпеки стосовно життя, здоров`я неповнолітніх дітей, а також стосовно безпеки суддів Солом`янського районного суду м. Києва та ОСОБА_6 .

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що вимоги даної скарги, не можуть бути предметом судового розгляду, оскільки вирішення питань поставлених скаржником у даній скарзі не відноситься до компетенції слідчого судді та не підлягають оскарженню відповідно до положень ст. 303 КПК України під час досудового розслідування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу від 21 грудня 2017 року і винести нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого СВ Управління поліції у Солом`янському ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_7 розглянути клопотання ОСОБА_5 від 4 грудня 2017 року в порядку статті 220 КПК України та в порядку Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» і винести вмотивовану постанову про задоволення чи відмову у задоволенні заяви-повідомлення про вжиття заходів безпеки щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та її 5 малолітніх дітей, суддів Солом`янського районного суду міста Києва та ОСОБА_6 у зв`язку з намаганням ОСОБА_16 та ОСОБА_17 за допомогою окультних наук причинити шкоду життю та здоров`ю.

Також апелянт просить вирішити питання про примусове направлення ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на стаціонарну судово-медичну експертизу.
На підтвердження апеляційних вимог ОСОБА_5 посилається на неправильне застосування слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону і вважає, що його скарга підлягала розгляду в суді.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 про вжиття заходів безпеки стосовно життя, здоров`я неповнолітніх дітей, суддів Солом`янського районного суду м. Києва та ОСОБА_6 слідчий суддя, послався на вимоги ст. 303, ч. 4 ст. 304 КПК України, вважаючи, що вимоги даної скарги не можуть бути предметом судового розгляду, оскільки вирішення питань, поставлених скаржником у скарзі не відносяться до компетенції слідчого судді та не підлягають оскарженню відповідно до положень ст. 303 КПК України.

Колегія суддів відмічає, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.
Отже, якщо слідчий суддя керувався вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України, то у даному випадку неправильно застосована ч. 1 ст. 303 КПК України, пунктом 6 якої передбачена можливість оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки, а тому з названих в ухвалі слідчого судді підстав не могло бути відмовлено у відкритті провадження.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою та заявою-повідомленням, у якій, вказуючи на наявність кримінальних проваджень та фактичну бездіяльність слідчого при застосуванні заходів безпеки, разом з тим, посилаючись на положення Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві", просив суд задовольнити його заяву-повідомлення про вжиття заходів безпеки стосовно нього та інших осіб (а.п. 2, а.п. 42 зворот).
Частиною другою статті 3 Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві" передбачено, що рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження, та слідчим суддею у випадках, передбачених ст. 206 КПК України.
Частиною другою статті 22 Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві" встановлено, що орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у ст. 2 цього закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох днів, а у невідкладних випадках - негайно, прийняти рішення про застосування або відмову у застосуванні заходів безпеки.
Отже, нормами Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві" передбачено порядок розгляду заяви про застосування заходів безпеки з ухваленням відповідного рішення щодо застосування заходів безпеки, при цьому вказаним законом не передбачена можливість відмови у відкритті провадження за заявою-повідомленням про застосування заходів безпеки.
Таким чином, у даному провадженні слідчому судді слід було визначитись з правовою природою документу, поданого ОСОБА_5 до суду, і в залежності від цього розглянути скаргу на бездіяльність слідчого при застосуванні заходів безпеки в порядку п. 6 ч. 1 ст. 303 КПК України чи заяву-повідомлення про застосування заходів безпеки згідно з вимогами Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві".
Але, в усякому разі з наведених в цій ухвалі мотивів у слідчого судді не було передбачених законом підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 про вжиття заходів безпеки стосовно нього та інших осіб.
Виходячи з наведеного,колегія суддів вважає, що ухвала судді слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року підлягає до скасування.
При цьому колегія суддів апеляційного суду, не маючи відповідних повноважень, не може розглядати питання, порушене в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , про зобов`язання слідчого СВ Управління поліції у Солом`янському ГУ Національної поліції в місті Києві розглянути клопотання про застосування заходів безпеки, а тому після скасування ухвали слідчого судді необхідно призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 про вжиття заходів безпеки стосовно життя, здоров`я неповнолітніх дітей, суддів Солом`янського районного суду м. Києва та ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-сс/796/824/2018 Категорія: ст. 303 КПК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_18
Доповідач: ОСОБА_1