Справа № 171/1567/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2017 року м.Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000478 від 11 квітня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Апостолове, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, працюючого дорожнім робітником в філії «Нікопольський райавтодор» дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
06.04.2017 року, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 , знаходився за місцем свого мешкання, на території подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , куди прийшов його сусід ОСОБА_4 . В цей час між ОСОБА_5 , його сином ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виникла сварка, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, через те, що останні не могли поділити раніше знайдену металеву діжку.

В ході сварки, ОСОБА_4 пішов додому, де узяв сільськогосподарські вила, з якими повернувся на територію вищевказаного домоволодіння. Тримаючи в руках вила, ОСОБА_4 став погрожувати спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_4 , тримаючи вила у руках та продовжуючи погрожувати спричиненням тілесних ушкоджень, став наближатися до ОСОБА_5 , який знаходився у приміщенні гаражу.

З урахуванням обстановки, що склалася, ОСОБА_5 , сприйнявши реальність загрози його життю та здоров`ю зі сторони ОСОБА_4 , вирішив захиститися.

Так, в цей час, ОСОБА_5 , діючи з метою захисту своїх інтересів, а саме захищаючись від суспільно-небезпечного посягання нападу ОСОБА_4 , що виразилося у вигляді реальної загрози спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , останній усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи небезпечність обраного ним засобу захисту, підняв з землі коробку зі сточеним з мопеду бензином, який вилив на ОСОБА_4 , після чого підпалив рукавицю та кинув її на облитого бензином ОСОБА_4 , в результаті чого одяг останнього загорівся, спричинивши ОСОБА_4 тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 , маючи можливість у вказаній обстановці захиститись без заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, перевищив межі необхідної оборони, оскільки завдана потерпілому шкода явно не відповідала небезпечності посягання та обстановці захисту, внаслідок чого ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 112 від 27.07.2017 р., спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: термічні опіки полум`ям обличчя, шиї, тулуба та верхніх кінцівок 3-АБ ступеню із залученням близько 30% поверхні тіла; опіковий шок; опікова хвороба; які виникли від термічної дії джерела високої температури та відкритого полум`я.

Виявлені при судово-медичній експертизі тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості, як небезпечні для життя.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.124 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене в разі перевищення меж необхідної оборони.

31 серпня 2017 року між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду про примирення, за змістом якої сторони погодили, що ОСОБА_5 за скоєння кримінального правопорушення за ст.124 КК України понесе покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі; на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік; згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст. 124 КК України в повному обсязі. Також пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.
Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що зазначену угоду уклав добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в угоді міру покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Так, ст. ст.468,469 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468, 469, 471 КПК України, відповідає закону про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.
Суд переконався згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також згідно з вимогами ч. 7 ст. 474 КПК України встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України обвинуваченому зрозумілі.
Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Потерпілому в судовому засіданні роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України потерпілому зрозумілі.
Після таких роз`яснень потерпілий не заперечував проти затвердження угоди.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ст.124 КК України. Вказаний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 369, 370, 371, 373, 374,375 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення укладену 31 серпня 2017 року між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України.
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України та призначити узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_5 , відповідно до положень ст.76 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1