ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2018 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю: прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бахмут Донецької області апеляційну скаргу прокурора на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 17.10.2017 року, у кримінальному провадженні за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська, Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працює, не одружений, не судимий, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
якого визнано винним та призначено покарання: за ч.1 ст.125 КК України у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт; за ч.1 ст.187 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання строком на 3 роки.
ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 визнано винним в тому, що він 23.07.2017 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до магазину «Смак», розташованого за адресою: м. Краматорськ, вул. Аероклубна, буд. 3, де збирався придбати пляшку води.
Перебуваючи у приміщені магазину, він дістав з холодильника пляшку води «Оболонь», ємкістю 0,5 л та почав її пити. В цей час, достовірно знаючи, що в магазині маються грошові кошти, отримані від відвідувачів за оплату товарів, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння вказаними грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , на вимогу продавця заплатити за пляшку води, почав пред`являти останній претензії, з приводу того, що поклав свій гаманець з грошима на прилавок і тепер він зник. Після чого, зайшов за прилавок, де стояла ОСОБА_8 , та у нього виник злочинний умисел на напад на продавця ОСОБА_8 з метою заволодіння вказаними грошовими коштами, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я останньої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , взявши в праву руку кухонний ніж, який знаходився на прилавку, почав розмахувати ним перед ОСОБА_8 , намагаючись спричинити тілесні ушкодження в область корпусу тіла останньої, висловлюючи при цьому погрози застосування фізичного насильства.
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , взяв із-за прилавку картонну коробку, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 3 тисячі 340 гривень та, розмахуючи ножем, діючи умисно, відкрито, шляхом нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої намагався вийти з грошовими коштами із-за прилавку та покинути приміщення магазину. Але, ОСОБА_8 , в свою чергу, схопила коробку з грошима двома руками і вирвала її з рук ОСОБА_6 , тим самим завадила заволодіти грошовими коштами, що належать ФОП ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втік.
Внаслідок противоправних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_8 було спричинено тілесне ушкодження, а саме: подряпина передньої черевної стінки зліва, що утворилася від дії загостреного предмету, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 23.07.2017 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 перебував в приміщенні магазину «Смак», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , куди прийшов за водою.
Перебуваючи у приміщенні магазину, він дістав з холодильника пляшку води «Оболонь», ємкістю 0,5 л та почав її пити. В цей час, достовірно знаючи, що в магазині маються грошові кошти, отримані від відвідувачів за оплату товарів, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння вказаними грошовими коштами.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , на вимогу продавця заплатити за пляшку води, почав пред`являти останній претензії, з приводу того, що поклав свій гаманець з грошима на прилавок і тепер він зник. Після чого, зайшов за прилавок, де стояла ОСОБА_8 , та у нього виник злочинний умисел на напад на продавця ОСОБА_8 з метою заволодіння вказаними грошовими коштами, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я останньої.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , взявши в праву руку кухонний ніж, який знаходився на прилавку, почав розмахувати ним перед ОСОБА_8 , намагаючись спричинити тілесні ушкодження в область корпусу тіла останньої, висловлюючи при цьому погрози застосування фізичного насильства.
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , взяв із-за прилавку картонну коробку, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 3 тисячі 340 гривень та, розмахуючи ножем, діючи умисно, відкрито, шляхом нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої намагався вийти з грошовими коштами із-за прилавку та покинути приміщення магазину. Але, ОСОБА_8 , в свою чергу, схопила коробку з грошима двома руками і вирвала її з рук ОСОБА_6 , тим самим завадила заволодіти грошовими коштами, що належать ФОП ОСОБА_9 . В зв`язку з чим, ОСОБА_6 вирішив втекти з місця події та направився до виходу з приміщення магазину.
В цей же час в приміщенні магазину перебувала відвідувачка ОСОБА_10 та спостерігала за злочинними діями, що скоїв ОСОБА_6 відносно ОСОБА_8 Намагаючись в свою чергу припинити спробу ОСОБА_6 покинути магазин, ОСОБА_10 почала робити зауваження останньому, на що він, відреагував агресивно і в цей момент у нього виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень з метою залишити місце скоєння кримінального правопорушення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , тримаючи в правій руці кухонний ніж, який взяв за прилавком магазину, наніс один удар лезом ножа в область голови і один удар лезом ножа в область кисті лівої руки ОСОБА_10 .
Внаслідок протиправних, навмисних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_10 було спричинено тілесні ушкодження, а саме: колото-різана рана шкіри волосистої частини голови лобної області голови, яка утворилася від одного впливу колючо-ріжучого предмета і різану рану лівої кисті, яка утворилася від одного впливу гостро-ріжучого предмета, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі прокурор прохає скасувати вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання: за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 510 грн.; за ч.1 ст.187 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, обвинуваченого і захисника, які просили залишити вирок без змін, перевіривши судову справу та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягають частковому задоволенню, вирок суду скасуванню в частині призначеного покарання із ухваленням нового вироку за таких підстав.

Фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення та кваліфікація його дій апелянтом не оскаржується.

Як вбачається з положень ст. 409 КПК України, підставою для скасування вироку, зокрема, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, яке згідно зі ст. 413 КПК України, може бути у виді застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо однакового і правильного застосування положень статті 75 КК України, які містяться в абз. 2 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Також, відповідно до ст..65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне ї достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При постановленні вироку стосовно ОСОБА_6 суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону, внаслідок чого останньому призначено покарання, що не відповідає тяжкості і обставинам кримінального правопорушення, внаслідок м`якості.
При призначенні обвинуваченому покарання із застосуванням ст..75 КК України судом не враховано, що скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ст..187 ч.1 КК України, відповідно до ст..12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 7 років.
Висновки суду щодо необхідності призначення покарання у вигляді позбавлення волі та звільнення від призначеного покарання з іспитовим строком ґрунтуються лише на матеріалах, що характеризують правову позицію обвинуваченого, а саме на тому, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також даних про його особу, який раніше не судимий, офіційно не працює, займається ремонтами будівель, офіційно не одружений, проживає із дружиною в цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню доньку, має на утриманні бабусю пенсіонерку, яка хвора на сахарний діабет, стоїть на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом «вживання наркотичних речовин із шкідливими наслідками», в інших диспансерах міста на обліку не знаходиться, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Але всупереч цьому, суд першої інстанції не навів в своєму рішенні обґрунтованих доводів, які б свідчили про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без його ізоляції від суспільства.
Крім того, колегія суддів бере до уваги таку правову позицію, зазначену в постанові ВСУ від 14.04.2016 року. Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КПК України колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок в частині призначеного ОСОБА_6 покарання і ухвалити свій вирок у зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , згідно до ст. 65 КК України, колегія суддів бере до уваги ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, та обставини їх вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працював, займається ремонтами будівель, офіційно не одружений, проживає із дружиною в цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню доньку, має на утриманні бабусю пенсіонерку, яка хвора на сахарний діабет, стоїть на обліку в наркологічному диспансері з діагнозом «вживання наркотичних речовин із шкідливими наслідками», в інших диспансерах міста на обліку не знаходиться, за місцем мешкання характеризується позитивно.
Крім того, колегія суддів вважає, що в якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України, необхідно визнати вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Відповідно до ст..66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, колегія суддів визнає повне визнання своєї провини обвинуваченими, щире каяття.
Таким чином, відповідно до ст..67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, колегія суддів визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Колегія суддів вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі в межах мінімального строку покарання, передбаченого відповідним кримінальним законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 409, 413, 418-420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 17.10.2017 року стосовно ОСОБА_6 в частині призначення покарання -скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання: за ч.1 ст.125 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт; за ч.1 ст.187 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту затримання.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Цей вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

На цей вирок сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3 місяців з дня проголошення цього вироку.

Судді: