Дата документу 14.02.2018
Справа № 501/222/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
представника сектору ювенальної превенції у справах неповнолітніх ОСОБА_5 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
законного представника потерпілої - ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чорноморська Одеської області, громадянки України, не одруженої, яка має на утриманні трьох малолітніх дітей (2006, 2008, 2015 років народженні), офіційно не працевлаштованої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 , 17 грудня 2017 року в період часу з 12.45 години до 14.50 години, знаходячись в приміщенні роздягальні супермаркету «Таврія-В», який розташований за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, просп. Миру, 35Г, де вона на той час працювала касиром, діючи умисно, з корисливих мотивів, розуміючи, що її дії будуть не помічені, таємно, шляхом вільного доступу, викрала мобільний телефон марки «Huawei P10 lite», модель WAS-LX1, імеі: НОМЕР_1 , вартістю суму 6999,00 грн, що належить неповнолітній ОСОБА_7 , який остання залишала на стільці в роздягальній, з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла та подалі розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 6999,00 грн.
Таким чином, ОСОБА_9 , своїми навмисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
31 січня 2018 року між сторонами кримінального провадження, обвинуваченою ОСОБА_9 та законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , що представляє законні інтереси неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , за згодою останньої, укладено угоду про примирення, відповідно до умов якої ОСОБА_9 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчинені зазначеного злочину, сторонами погоджено покарання ОСОБА_9 у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала та зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні вказаної угоди.
Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 підтвердили, що не мають претензій матеріального характеру, підтримують угоду, яку укладено з обвинуваченою, просять її затвердити.
Прокурор ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження не заперечували проти затвердження вказаної угоди.
Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченої, неповнолітньої потерпілої, законного представника потерпілої, думку прокурора та інших учасників кримінального провадження, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим. Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена між потерпілим та обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_9 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом.
Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченої, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченої чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченій право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого її обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченої змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд приходить до висновку, що угода про примирення, укладена між законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , що представляє законні інтереси неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , за згодою останньої, і обвинуваченою ОСОБА_9 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.
Суд врахував наступні обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_9 беззастережне визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.
За таких обставин суд вважає можливим затвердити укладену між сторонами угоду про примирення та призначити обвинуваченій ОСОБА_9 узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 185 КК України, ст. ст. 370, 374, 394, 469, 473, 474, 475, 476 КПК України,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 31 січня 2018 року між обвинуваченою ОСОБА_9 та законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 , що представляє законні інтереси неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 .
Визнати винуватою ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Huawei P10 lite», модель WAS-LX1, імеі: НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в Чорноморському ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, повернути неповнолітньої потерпілій ОСОБА_7 за належністю.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між обвинуваченим та потерпілою про примирення може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та засудженому. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Суддя