Справа № 589/2943/17
Провадження № 1-в/589/327/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2017 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 , шляхом відеоконференції з ДУ "Шосткинська виправна колонія № 66",

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:
08 серпня 2017 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2009 року за ч. 3 ст. 27, п.п. 6,11,12, ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

В клопотанні засуджений зазначив, що він відбув 3/4 частин строку покарання, має заохочення за добру поведінку і сумлінне ставлення до праці. Також вказує, що вдома на нього чекають дружина та неповнолітні діти, які потребують його батьківської опіки і похилого віку хвора мати, яка потребує догляду. Засуджений просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, оскільки вважає, що він своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений та його захисник у судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши особову справу засудженого та заслухавши пояснення засудженого, захисника та прокурора, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно положень ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Відповідно роз`яснень, які містяться у Постанові № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», судам при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

На підставі закону, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому основним, вирішальним, є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Так, судом встановлено, що вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2009 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 27, п.п. 6,11,12, ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05 лютого 2016 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано період попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 03 січня 2008 року по 05 жовтня 2009 року у строк покарання, призначеного вироком суду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

02 липня 2017 року ОСОБА_4 відбув 3/4 частин призначеного йому за вироком суду покарання.

Разом з тим, суд вважає недоведеним факт того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно даних особової справи засудженого, ОСОБА_4 знаходиться в місцях позбавлення волі з 03 січня 2008 року.

За період перебування в слідчому ізоляторі ОСОБА_4 двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності наказом начальника СІЗО № 48 від 07 березня 2008 року та наказом начальника СІЗО № 3 від 14 січня 2009 року. Підставами для застосування відповідних стягнень було неякісне прибирання в камері ОСОБА_4 та встановлення міжкамерного зв`язку. На даний час вказані стягнення погашені та зняті.

З моменту прибуття засудженого до Шосткинської виправної колонії №66 та станом на день розгляду клопотання судом, ОСОБА_4 був двічі притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Постановою начальника колонії від 16 вересня 2014 року оголошено догану за відмову від чергування, дане стягнення погашене та зняте. Рішенням дисциплінарної комісії від 30 вересня 2017 року оголошено попередження за порушення локалізації. В судовому засіданні начальник відділення соціально-психологічної служби ДУ «Шосткинська виправна колонія №66» ОСОБА_6 пояснив, що засуджений ОСОБА_4 самовільно залишив призначену для перебування ізольовану територію СПС №4 і направлявся в сторону чергової частини та міжзонного КПП. За даним фактом засудженому ОСОБА_4 дисциплінарною комісією установи оголошено попередження.

При цьому звертає на себе увагу та обставина, що вказане стягнення накладено на ОСОБА_4 вже після направлення засудженим клопотання до суду про умовно-дострокове звільнення.

Заохочень до ОСОБА_4 за весь час відбування покарання застосовано лише три: 17 липня 2013 року правами начальника відділення Сокирянської виправної колонії №67 за добру поведінку по підсумкам І півріччя 2013 року; 16 березня 2015 року та 10 квітня 2017 року правами начальника Шосткинської виправної колонії №66 за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці.

Згідно характеристики засудженого від 19 вересня 2017 року та 05 жовтня 2017 року, засуджений ОСОБА_4 за характером спокійний та врівноважений. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, до себе вимогливий. У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, виконує їх вимоги, але потребує додаткового контролю за їх виконанням. Здатен дотримуватися вимог режиму утримання, але тільки під наглядом представників колонії. Приймає участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». До виконання заходів програми ставиться зодовільно. До заходів, що сприяють становленню засудженого на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності відноситься задовільно. Підтримує стосунки з близькими родичами.

Таким чином, за загальним висновком, наданим начальником відділу соціально-психологічної служби та заступником начальника виправної колонії, засуджений ОСОБА_4 не довів свого виправлення, а тому застосування вимог ст. 81 КК України, на їх думку, є передчасним.

Крім того, зважаючи на положення Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», судом з`ясовано у засудженого ставлення до вчиненого злочину. Останній пояснив, що вину у вчиненому злочині визнає частково, зокрема не визнає вину у вчиненні вбивства.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи тяжкість скоєного злочину засудженим та ту незначну кількість заохочень, які ОСОБА_4 отримав, відбуваючи покарання за вчинений злочин, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_4 , не зважаючи на відбуття трьох четвертей строку покарання, призначеного за умисний особливо тяжкий злочин, на даний час ще не довів свого виправлення, а отже до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відтак клопотання засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2009 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1