Провадження №1-кп/761/956/2018
В И Р О К
іменем України
29 березня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження №0011976, внесеного 11.10.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого, останній раз 01.12.2010 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, притягується до кримінальної відповідальності Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, притягується до кримінальної відповідальності СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві за ч. 2 ст. 185 КК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289 КК України вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 11.10.2017 приблизно о 15 год. 38 хв., перебуваючи біля будинку №20/24 по вул. Рейтарська у м. Києві звернув свою увагу на автомобіль марки «ВАЗ-2103». білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований на проїжджій частипі біля вказаного будинку. В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна із вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, 11.10.2017 приблизно о 15 год. 40 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку №20/24 по Рейтарська у м. Києві, підійшов до багажника автомобіля марки «ВАЗ-2103» білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 . Після чого, ОСОБА_3 скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, з метою пoкpaщення свого матеріального становища за рахунок крадіжки чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій та їх наслідки, використовуючи заздалегідь заготовлений предмет, який він мав при собі, а саме ножиці якими пошкодив замок багажника автомобіля з якого повторно, таємно викрав мотоциклетний шолом, білого кольору, марки «SHOEI» та протиугінний замок «ABUS» які належать ОСОБА_7 , після чого з місця з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

А всього, ОСОБА_3 таємно, повторно викрав майно, що належить ОСОБА_7 на загальну суму 1750 грн.

Отже, ОСОБА_3 повторно таємно викрав чуже майно (крадіжка), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що 11.10.2017 року, приблизно о 15 год. він знаходився біля будинку №20/24 по вул. Рейтарська у м. Києві, підійшов до багажника автомобіля марки «ВАЗ - 2103» білого кольору та за допомогою ножиць пошкодив замок багажника вказаного автомобіля, з якого викрав мотоциклетний шолом та протиугінний замок .

З викраденим покинув місце злочину, просив застосувати до нього покарання, не пов`язане з позбавленням волі, у скоєному розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна на суму 1750 грн., за кваліфікуючою ознакою повторність доведена повністю.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

За вчинення даного злочину ОСОБА_3 підлягає покаранню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
Призначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше є судимою особою, не працює, перебуває на диспансерному обліку (а.с.99), втім, має батьків похилого віку, а відтак суд уважає, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів потрібно призначити покарання у виді арешту у максимальному розмірі, передбаченого для даного виду покарання, визначеного ч.2 ст.185 КК України.
Долю речових доказів визначити у відповідності до ст.100 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на корись держави витрати на залучення експерта у розмірі 494,35 грн, вартість яких підтверджується довідкою (а.с.36).

З метою забезпечення виконання покарання, суд уважає доцільним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін, до вступу вироку в законну силу, одна не пізніше, ніж буде відбуте покарання.

Керуючись ч. 3 ст. 349, 369?371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 29.03.2018 року, зарахувавши у відповідності до ст.72 КК України у строк відбуття покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день арешту відповідає одному дню позбавлення волі з 11.10.2017 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироку законної сили, однак не пізніше ніж до закінчення строку відбуття покарання, тобто до 11.04.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 494 (чотириста дев`яносто чотири) грн. 35 коп. витрат за залучення експерта.

Речовий доказ: мотоциклетний шолом, білого кольору, марки «SHOEI» та протиугінний замок «ABUS» переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 залишити останній за належністю.

Речовий доказ: ножиці, передані на зберігання до камери схову Шевченківського УП ГУНП в м. Києві - знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: