АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/267/18 Справа № 200/2012/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року про арешт майна у кримінальному провадженні№0000239 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК,

за участю:

представника третьої особи адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА :
В апеляційній скарзі представник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_8 , погодженого з прокурором ОСОБА_9 та накладено арешт на автомобіль «ВАЗ 21103» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , із подальшим зберіганням на території ПП «Авто-Клуб» за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро вул. Дніпросталівська, 22-К1 та забороною відчуження, розпорядження та використання вказаним автомобілем.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що постановою слідчого від 06.02.2018 року вилучений під час огляду місця ДТП автомобіль«ВАЗ 21103» реєстраційний номер НОМЕР_1 , був визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом, на підставі чого прийшов до висновку, що з метою запобігання приховування, знищення та відчуження вказаного автомобіля та забезпечення проведення необхідних оглядів за участі спеціалістів та проведення експертиз накладення арешту на зазначений автомобіль є доцільним.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник посилається на істотні порушення норм КПК при постановлені оскаржуваної ухвали та на відсутність підстав для накладення арешту. Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК клопотання про арешт майна має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження до суду, інакше майно має бути повернуто, однак клопотання надійшло до суду 07.02.2018 р., а розглянуто лише 12.02.2018 р. Також, зауважує, що ОСОБА_7 у кримінальному провадженні не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду. Вважає, що сліди вчинення кримінального правопорушення, які зберіг на собі автомобіль, були оглянуті на місці події та зроблено їх фотофіксацію, що достатньо для проведення експертиз. На його думку, висновки слідчого судді щодо існування загрози знищення або приховування вказаного майна, є необґрунтованим і не підкріплені жодним доказом. Зазначає, що ухваливши рішення про зберігання автомобіля на приватній автостоянці, слідчий суддя порушив Порядок зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 №1104, яке має здійснюватись за рахунок коштів державного бюджету.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу і, з підстав зазначених в скарзі, просили її задовольнити, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів провадження вбачається, що здійснюється досудове розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06 лютого 2018 року приблизно о 10 годині 20 хвилин водій ОСОБА_7 , керуючи належним йому автомобілем «ВАЗ 21103» р.н. НОМЕР_1 по проспекту Гагаріна у м. Дніпро, з боку вул. Телевізійна у напрямку вул. Козакова, де на перехресті проспекту Гагаріна та вулиці Лазаряна, в районі будівлі № 46 по проспекту Гагаріна, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забою головного мозку III ст., гостра субдуральна гематома зліва, гемологічний забій в правій скроневій долі.
В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06 лютого 2018 року, автомобіль «ВАЗ 21103» р.н. НОМЕР_1 оглянуто, вилучено та поміщено для зберігання на територію ПП «Авто-Клуб».
Постановою слідчого від 06.02.2018 року вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження…
Таким чином, перевіряючи рішення слідчого судді на відповідність вказаним вимогам процесуального закону, колегія суддів приходить до висновку про законність оскаржуваної ухвали, оскільки є обґрунтовані підстави вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме може бути знаряддям вчинення злочину та могло зберегти на собі його сліди, що, відповідно, до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК є підставою для накладення арешту на таке майно.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від іншихправових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, у зв`язку з чим доводи представника третьої особипро безпідставність накладення арешту на майно через відсутність у його власника статусу підозрюваного, обвинуваченим і що він, не є особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, є неприйнятними і не ґрунтуються на чинній редакції процесуального законну.

Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Враховуючи, що транспортні засоби є важливими доказами по даній категорії справ, а також, що в даному провадженні необхідно провести ряд судових експертиз, тому для забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду і для запобігання ризиками приховування, перетворення та відчуження даного речового доказу, які об`єктивно існують у разі незастосування такого заходу, накладення арешту на вказане майно є обґрунтованим та доцільним.
З огляду на невеликий проміжок часу проведення досудового розслідування на даному етапі розслідування в матеріалах провадження відсутні належні докази, які давали б беззаперечні підстави суду прийти до висновку про відсутність складу злочину, що тягло б скасування арешту. Збирання таких доказів є одним із завдань досудового розслідування, сприяти якому мають заходи забезпечення кримінального провадження.
Беручи до уваги, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину у даному провадженні, а також необхідність проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, чому і має сприяти застосування таких заходів, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з належним врахування принципів розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому на даному етапі досудового розслідування є виправданим таке втручання в право власності особи та накладення арешту шляхом застосування заборони відчуження, розпорядження та користування майном, про яке слідчий зазначає в клопотанні.
Разом з тим, увипадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або буде встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, відповідно до ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин, третя особа наділена правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК України, питання про скасування накладеного арешту.

Доводи представника про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме, що в порушення ч. 1 ст. 172 КПК клопотання про арешт майна розглянуто пізніше двох днів з дня надходження до суду і таке майно повинно було бути повернуто, оскільки клопотання надійшло до суду 07.02.2018 року, а розглянуто лише 12.02.2018 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки положення ч. 1 ст. 172 КПК не містять зазначених представником положень.

В той же час, вимоги ч. 5 ст. 171 КПК слідчим дотримано належним чином, оскільки останній звернувся із клопотанням, погодженим з прокурором, 07 лютого 2018 року, тобто на наступний день після вилучення вказаного автомобіля під час огляду місця ДТП /а.п. 1-3, 5-15/.

Посилання представника на необґрунтованість ухвали слідчого судді з підстав того, що сліди, які зберіг на собі автомобіль мають поверхове пошкодження бамперу та лобового скла, зафіксовані на місці події, шляхом фотографування, що, на його думку, є достатнім для проведення експертизи, є безпідставними. Також доводи представника, що технічний стан автомобіля жодним чином не змінив наслідки даної події, що, на його думку, спростовує висновки слідчого судді про необхідність накладення арешту для проведення експертизи технічного стану автомобіля, є необґрунтованими, оскільки зводяться до власної оцінки фактичних обставин скоєного ДТП.

Твердження представника третьої особи, що, ухваливши рішення про зберігання автомобіля на приватній автостоянці, слідчий суддя порушив Порядок зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 №1104, зокрема, в частині, фінансування зберігання речових доказів, апеляційний суд не здійснює перевірку таких доводів, оскільки вони виходять за межі предмету апеляційного оскарження.

Крім того, апеляційний суд зауважує, якщо в подальшому відпаде потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або в обмеженні права користування вказаним майном, а так само і порушення органом досудового розслідування принципу розумних строків, третя особа або її представник може звернутись до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування не встановлено, а відтак відповідні апеляційні вимоги представника є необґрунтованими і не можуть бути задоволені.

Керуючись ст. ст. 170-173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2018 року про арешт майна, а саме автомобіля «ВАЗ 21103» реєстраційний номер НОМЕР_1 ,який належить на праві власності ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4