Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

№199/2010

20 квітня 2010 року. м. Житомир.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Романова О.В. суддів Ткача С.О., Захарчука С.В.

з участю:

прокурора Філь С.В.

адвоката ОСОБА_1JI.

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 26 січня 2010 року щодо

ОСОБА_2, 25 березня 1985 року

народження, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1,

буд. 34, кв. 30, раніше не судимого,

засудженого за ст. 185 ч. З КК України на 3 роки позбавлення волі.

Вилучені у ОСОБА_4 гроші в сумі 5330 грн., мобільні телефони "Нокіа", "Соні Еріксон", "Моторола", на які накладено арешт (а. с. 53) передано слідчому СУ УМВС України в Житомирській області, який здійснює досудове слідство по кримінальній справі № 160672/09 порушеній стосовно засудженого ОСОБА_4 за ст. 185 ч. 3 КК України.

Суд визнав ОСОБА_3 винним і засудив за те, що він 03 жовтня 2009 року близько 11 години, в приміщенні магазину "Геромаркет", розташованого по вулиці Бориса Тена, № 15 в місті Житомирі, з терміналу ТОВ "Разом-Плюс", таємно викрав товаро-матеріальні цінності та кошти в сумі 1865 гривень, всього на загальну суму 3306,80 грн..

В апеляції засуджений ОСОБА_3 не оспорює доведеність вини та правильність кваліфікації дій, просить вирок суду змінити, застосувати ст. 75 КК України та помякшить призначене покарання. Вилучені у нього 5330 гривень, мобільні телефони „Нокія, „Соні Еріксон, „Моторола, які вироком суду передані слідчому по кримінальній справі № 160672/09 повернути йому.

Мотивує тим, що він раніше не судимий, вину визнав, характеризується виключно позитивно, має на утриманні малолітню дитину. Вилучені у нього гроші та мобільні телефони відношення до кримінальної справи № 160672, не мають, тому рішення суду по описаних речових доказах є незаконним. Крім того, іншу кримінальну справу Корольовський районний суд розглянув 26 січня 2010 року.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляції, міркування прокурора про законність вироку суду, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи учасників судового розгляду, колегія суддів апеляцію засудженого залишає без задоволення з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_2 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, з проникненням у сховище є обґрунтований, правильний, відповідає фактичним обставинам справи, стверджується сукупністю досліджених у судовому засідання доказів, не оскаржується в апеляції засудженим. Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ст. 185 ч. 3 КК України, є правильною.

Що стосується призначеного покарання, то суд при його визначенні засудженому дотримався вимог ст. 65 КК України. Враховано тяжкість вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують і помякшують покарання. У вироку зазначено про відсутність обставин, які обтяжують покарання. Помякшуючими обставинами суд визнав щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Наявність сімї з малолітньою дитиною, не може бути безумовною підставою для застосування покарання не повязаного з позбавленням волі.

Як видно з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_2 молодий і працездатний, однак суспільно корисною працею не займався, визнає свою причетність до вчинення інших злочинів.

Тому, колегія суддів визнає правильним призначення ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі.

Не підлягає також задоволенню апеляція ОСОБА_2 відносно вилучених речових доказів.

Кримінальна справа проти ОСОБА_2 за інші злочини, порушена за ч. 3 ст. 185 КК України 09 грудня 2009 року слідчим СВ Новоград-Волинського MB УМВС України в Житомирській області (а. с. 97).

У даній кримінальній справі відсутня інформація про результати розслідування кримінальної справи № 160672 і по ній ОСОБА_2 засуджувався як особа, яка раніше не судима.

Тому, рішення суду першої інстанції про передачу речових доказі слідчому по іншій кримінальній справі з метою забезпечення відшкодування спричинених збитків, є правомірним, а доводи засудженого про необхідність повернення йому вилучених коштів та мобільних телефонів, безпідставним. В разі виникнення необхідності, відповідно до ст. 409 КПК України, всі питання які мають відношення до виконання вироку мають вирішуватися судом, який постановив вирок.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів -

ухвалила:

апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 26 січня 2010 року щодо нього без зміни.

Судді: