УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного у кримінальному провадженні № 201/602/18 (пр. № 1кп/201/290/2018), відомості про яке 02 грудня 2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001324, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кадивка Луганської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 пред`явлене звинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

На розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою до спливу двомісячного строку.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись на відсутність законних підстав для зміни запобіжного заходу, а також наявність ризиків, що враховувалися при обранні такого запобіжного заходу, які на даний час не відпали.

Представник потерпілої висловила думку щодо необхідності продовження строків тримання обвинуваченого під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просила не продовжувати строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю ризиків, які б обумовлювали необхідність продовження терміну такого запобіжного заходу, посилаючись при цьому, на стан здоров`я обвинуваченого, який відповідно до копій медичних документів, страждає на певну хворобу, та у зв`язку із чим, звертався до медичної установи СІЗО за допомогою.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав доводи захисника та за станом свого здоров`я, просив не продовжувати строк тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом також встановлено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 25 березня 2018 року.

Розглянувши доводи учасників кримінального провадження з цього приводу, суд доходить висновку про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні обвинуваченому такого виду запобіжного заходу, на час розгляду даного кримінального провадження у суді не відпали та не зменшились, оскільки ОСОБА_5 продовжує обвинувачуватися у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення при обтяжуючих обставинах, а саме у стані алкогольного сп`яніння, за яке передбачено максимальне покарання у виді восьми років позбавлення волі, судове провадження судом ще не закінчено, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів, характер інкримінованого обвинуваченому діяння і тяжкість можливого покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, останній перебуваючи на свободі буде мати можливість перешкодити встановленню істини по справі, переховуватись від суду, а також незаконно вплинути на учасників процесу і перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, що з урахуванням вимог ст. 178 КПК України свідчить про неможливість зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який вид запобіжного заходу, котрий, на думку суду, не зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти зазначеним вище ризикам.

В той же час, суд вважає, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його обрання, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в свої сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених в ч. 1 ст. 177 КПК України, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Крім того, стосовно посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 щодо подальшого утримання під вартою з огляду на стан його здоров`я, суд не може враховувати їх, як достовірні, оскільки у судовому засіданні суду було надано копію листа начальника ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» ОСОБА_7 від 05.02.2018 року № 3/19-2373, з повідомленням про проведення консультацій з Департаментом охорони здоров`я управління ДОА про визначення лікувального закладу з метою надання належної медичної допомоги обвинуваченому ОСОБА_5 з урахуванням його хвороби. Також, у даному листі зазначено, що на даний час стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 задовільний, а отже, будь-яких належних медичних даних, які б свідчили про неможливість перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою або неможливість надання йому медичної допомоги в умовах попереднього ув`язнення, суду не надано, в той час, як виявлена у обвинуваченого ОСОБА_5 хвороба не загрожує його життю, з приводу якої йому може бути надана належна медична допомога.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,178, 182,183, 331, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 до 20 травня 2018 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є 20 травня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1