Справа №474/166/18
Провадження №1-кс/474/31/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.03.18року смт. Врадіївка
Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю особи яка подала скаргу ОСОБА_3 , слідчого Врадіївського ВП ОСОБА_4 , прокурора Врадіївського відділення Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_5 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в рамках кримінального провадження №0000427 від 11.11.2017р. про відмову в задоволенні клопотання у визнанні потерпілим, в порядку ст. 303 КПК України, -
встановив:
03.03.2018р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшла вищезазначена скарга, в порядку ст. 303 КПК України, по якій відкрито провадження в частині вимоги про зобов`язання слідчого задовольнити клопотання від 13.02.2018 р. про визнання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 потерпілими в зазначеному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні особа яка подала скаргу ОСОБА_3 , після уточнення вимог, просила скасувати постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, та послалася, що здійснює представництво інтересів потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі довіреності фізичної особи, адвокатом не є, а тому відповідно документів передбачених ст. ст. 45, 50 КПК немає. Посилалася, що вважає постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 незаконною, оскільки останні також повинні бути потерпілими у даному кримінальному провадженні, так як внаслідок підроблення документа (паспорта громадянина України ОСОБА_8 ) та його використання, шляхом пред`явлення до реєстраційної служби, на підставі нього було зареєстровано договори оренди землі, визнані рішенням суду недійсними, тобто використання завідомо підробленого документа, цим особам були спричинені моральні та матеріальні збитки.
Слідчий Врадіївського ВП ОСОБА_4 заперечила проти задоволення скарги за безпідставністю.
Прокурор Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_5 заперечив проти задоволення скарги, посилався, що ОСОБА_3 взагалі не може брати участь у даному кримінальному провадженні як представник потерпілого, з огляду на положення ст. 45, 50, 58 КПК України. Посилався також, що з огляду на ст. 55 КПК України потерпілим у даному кримінальному провадженні також не можуть бути ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки до ЄРДР відомості внесені за заявою ОСОБА_9 щодо факту підроблення свого паспорта ОСОБА_8 за ч.1 ст. 358 КК України, а не щодо факту використання підробленого документа, що стверджує ОСОБА_3 , та в зв`язку з чим вона, ОСОБА_6 просили визнати його та ОСОБА_7 потерпілими. З цих підстав просив відмовити в задоволенні скарги.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного:
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені наступні рішення та дії слідчого, зокрема рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.
При цьому ст. 45 КПК України встановлює, що захисником є адвокат та що не може бути захисником адвокат, відомості про якого не внесені до Єдиного реєстру адвокатів України.
Стаття 50 цього кодексу містить перелік документів, що посвідчують повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні, - зокрема свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю, ордер, договір із захисником.
Приписи ст. 58 КПК України визначають, що потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.
З огляду на встановлення під час розгляду скарги, що ОСОБА_3 не має повноважень представляти інтереси ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як представник, оскільки не має права бути захисником, відповідно до вимог ст. ст. 45, 50 КПК України, слідчий суддя зберігаючи об`єктивність та неупередженість, виходячи з загальних принципів кримінально процесуального законодавства, з метою повноти, всебічності та об`єктивності судового розгляду, вважає доцільним розглянути скаргу, провадження у якій було відкрито, незважаючи на заперечення прокурора що вона не може бути розглянута по суті.
Відповідно до витягу з ЄРДР 11.11.2017р. до нього внесено відомості за №0000427 від 11.11.2017р. порушеного за заявою ОСОБА_9 щодо факту підроблення директором ПП ВКП «Каро» свого паспорту громадянина України.
13.02.2018р. ОСОБА_6 звернувся до слідчого Врадіївського ВП з клопотанням про визнання його та ОСОБА_7 потерпілим, з огляду на рішення суду про визнання договору оренди землі недійсним, реєстрація якого як вважає останній була вчинена з використанням підробленого документу паспорта.
15.02.2018р.слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілими, так як рішення Врадіївського райсуду про визнання договору оренди землі недійсним, на яке посилається ОСОБА_6 як на підставу визнання його потерпілим, оскільки як він же вважає вказані договори були зареєстровані ОСОБА_8 з використанням підробленого паспорту, не пов`язана з підробленням документу паспорта громадянина України ОСОБА_8 та відсутність причинно- наслідкового зв`язку з викладеними у клопотанні обставинами.
Згідно приписів ч.1- 3 ст. 55 КК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права та обов`язки потерпілого виникають з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Частиною 5 цієї статті встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Виходячи з об`єктивної сторони ч. 1 ст. 358 КК України, потерпілим у разі підроблення документа є особа (фізична чи юридична), яка має право такий документ посвідчувати чи видавати та від імені якої його підроблено. При цьому, відповідальність за використання завідомо підробленого документа встановлена ч.4 цієї статті, і потерпілим в такому разі є особа, якій спричинена шкода внаслідок надання чи пред`явлення винним підробленого документа підприємствам, організаціям, тощо.
З постанови ж про відмову у визнанні потерпілим вбачається, що вона порушена по факту підроблення директором ПП ВКП «Каро» ОСОБА_8 свого паспорту громадянина України, з попередньою кваліфікацією дій за ч.1 ст. 358 КК України (підроблення документу), а не його використання.
Іншого матеріали кримінального провадження не містять.

Отже, з огляду на те, що до ЄРДР були внесені відомості про підроблення ОСОБА_8 свого паспорта громадянина України, а не його використання, заявником у якому був ОСОБА_9 , матеріали кримінального провадження не містять дані про спричинення матеріальної (моральної) шкоди ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за вказаних обставин, провадження у даному кримінальному провадженні станом на день звернення зі скаргою триває, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою, в зв`язку з чим у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст.303-307, 369, 371-374 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в рамках кримінального провадження №0000427 від 11.11.2017р. про відмову в задоволенні клопотання у визнанні потерпілим, в порядку ст. 303 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає
Слідчий суддя: ОСОБА_1