Ухвала
іменем україни

31 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні у межах кримінального провадження № 0000535 касаційну скрагу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 08 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

За вироком Дружківського міського суду Донецької області від 16 серпня 2016 року, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Зерноград Ростовської області Російької Федераації, жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, таку, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.
Згідно зі ст. 75 цього Кодексу ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік і покладено на неї обов`язки, передбачені ст. 76 зазначеного Кодексу.

Вирішено питання про долю речових доказів та судові витрати.

За вироком ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні 26 травня 2016 року злочину у м. Дружківці за таких обставин.

У вищевказаний день близько 17.00 год. ОСОБА_6 приїхала в гараж № НОМЕР_1 гаражного товариства «Сигнал», де незаконно виготовила особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який принесла за місцем свого проживання у квартру АДРЕСА_2 і незаконно зберігала для особистого вживання без мети збуту. Цього ж дня у період із 21.00 по 21.25 год. під час обшуку зазначеної картири було виявлено і вилучено опій ацетильований загальною вагою 1,557 г (у перерахунку на суху речовину), що є великим розміром.

У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості й правильності кваліфікації діяння засудженої, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та м`якістю призначеного засудженій покарання, оскільки вважає, що ОСОБА_6 безпідставно було звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно зі ст. 75 КК, про що наводить відповідні доводи. Також скаржник стверджує, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК, оскільки суд у ній не навів достатніх підстав, на яких апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання касаційної скарги, обговоривши викладені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_6 в його вчиненні, кримінально-правова оцінка діяння за ч. 2 ст. 309 КК, законність та обґрунтованість судових рішень у цій частині не оскаржувалися.

Покарання засудженій призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК, воно відповідає вчиненому й особі ОСОБА_6 , є справедливим, необхідним та достатнім для її виправлення й попередження вчинення нових злочинів.

Тому викладені у скарзі доводи про м`якість цього покарання, на думку колегії суддів, є безпідставними. Місцевий суд належно умотивував своє рішення у цій частині, з чим обґрунтовано погодився апеляційний суд.

Відповідає вимогам ст. 75 КК й рішення про звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням.

Мотивуючи це рішення, суд першої інстанції врахував характер злочину та ступінь його тяжкості, позитивні в цілому дані про особу ОСОБА_6 , яка раніше злочинів не вчиняла, відсутність обтяжуючих її покарання обставин та наявність лише пом`якшуючих.

Сукупність наведених даних та обставин, на думку колегії суддів, дали суду першої інстанції обґрунтовані підстави дійти висновку, що ОСОБА_6 може бути виправлено без реального відбування покарання.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК, адже суд обгрунтував свій висновок, чому вважає правильним рішення суду першої інстанції про можливість застосування до засудженої положень ст. 75 КК, і навів мотиви, чому не погоджується з доводами, наведеними в апеляційній скарзі прокурора, про протилежне.

Таким чином, твердження у касаційній скарзі про те, що суди чогось не врахували, є безпідставними.

Тому з огляду на наведені обставини та дані про особу засудженої, колегія суддів не вважає призначене ОСОБА_6 покарання зі звільненням від його відбування м`яким та неправильним, у зв`язку з чим касаційну скаргу не може бути задоволено.

Керуючись п. 6 розділу XII«Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статтями 433, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 08 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3