1-кп/381/387/17
381/3627/17

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Фастові кримінальне провадження № 0000982 від 14.09.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дідівщина Фастівського району Київської області, громадянки України, з середьою спеціальноюосвітою, розлученої, маючої на утриманні доньку 3 років, не працючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якої обвинувальний акт за обвинуваченням по ч.1 ст.190 КК України направлено до суду, у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що надійшло до суду з угодою про примирення, -

встановив:

12.09.2017 року о 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у гостях своєї знайомої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , попросилася у господині переодягтися в іншій кімнаті, на що остання надала згоду.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у окремій кімнаті кв. АДРЕСА_3 , побачила на тумбі гаманець, що належить ОСОБА_5 , після чого з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, таємно від оточуючих викрала з даного гаманця банківську картку «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_5 , за номером рахунку НОМЕР_1 , після чого сховавши дану банківську картку в особистих речах, залишила квартиру ОСОБА_5 .

В подальшому, 12.09.2017 року о 19 год. 40 хв. ОСОБА_4 , з метою викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, завідомо знаючи пін-код викраденої банківської картки «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_5 , за номером рахунку НОМЕР_1 , зняла в банкоматі по вул.Соборна в м.Фастові Київської області з рахунку грошові кошти в сумі 1550 грн., після чого викраденими коштами розпорядилася на власний розсуд.

Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1550 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 за вчинення таких умисних дій, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення укладена 29 вересня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 , з однієї сторони та підозрюваною ОСОБА_4 , з другої сторони, які дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами угоди узгоджено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваній.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК та КК України, в підготовчому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення і просив призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

В підготовчому засіданні обвинувачена беззастережно визнала себе винною у вчиненні даного кримінального правопорушення, шляхом опитування судом повідомила, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 , якій роз`яснено наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, просила затвердити угоду про примирення.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 , вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а тому ці її дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, за яке належить призначити їй узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 29 вересня 2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000982 від 14.09.2017 рокупо обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на ннї обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- банківська картка «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_5 , за номером рахунку НОМЕР_1 , яку передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити у її власності.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

-обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч.6 та 7 ст. 474 КПК України;

-прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_6