Єдиний унікальний номер 235/5567/16-к
Номер провадження 11-кп/775/242/2018

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2018р. колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області в режимі відео конференції з Красноармійським міськрайонним судом Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.11.2017р., яким обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Красноармійську Донецької області, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на чотири роки та штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.,

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.11.2017р. обвинуваченого ОСОБА_5 (далі-обвинувачений) визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на чотири роки та штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На зазначений вирок суду обвинуваченим подано апеляційну скаргу, в якій він:

- вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з порушенням КПК, КК України та його конституційних прав, оскільки він ґрунтується на сфальсифікованих доказах, які не відповідають фактичним обставинам справи;

- зазначає, що висновки перевірки органами прокуратури щодо застосування до нього противоправних дій з боку працівників поліції, які покладені в обґрунтування вироку є незаконними, оскільки перевірка була проведена з порушеннями та він не мав змоги її оскаржити;

- вказує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги його клопотання про призначення дактилоскопічної експертизи, яка б підтвердила його невинуватість;

- зазначає, що вирок суду обґрунтовується лише на досудових показаннях понятих та не враховані показання, отримані під час судового слідства, що є, на його думку, порушенням;

- вказує на те, що суд першої інстанції проігнорував суперечливі показання працівників поліції щодо бойового стану гранати;

- прохає, скасувати вирок суду першої інстанції, перерахувати строк його перебування під слідством до набрання вироком законної сили згідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та прохали її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а вирок суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений 15.02.2016р. без відповідного дозволу вогнепальної зброї та боєприпасів, перебуваючи в м.Покровськ на пр. Шахтобудівельників Донецької області носив із собою осколкову гранату Ф-1, яка є бойовим припасом, промислового виготовлення, споряджену зарядом вибухової речовини тротил (50-56 г), та приєднаний засіб ініціювання підривач УЗРГМ-2 (уніфікований запал ручної гранати модернізований), який є бойовим припасом, промислового виготовлення, що відноситься до засобу детонування (пристрій призначений для створення вибухового імпульсу), що використовується для підриву розривного заряду гранат Ф-1, РГД-5 та РГ-42, які знаходились в лівому рукаві куртки, вдягненої на ньому.

В обґрунтування вироку суд першої інстанції поклав показання в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протокол огляду місця події від 15.02.2016р. з фототаблицею, висновок судової вибухово-технічної експертизи № 19/113/10/34-е від 02.06.2016р., постанову про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.06.2016р. З урахуванням зазначених вище зібраних вище доказів судом першої інстанції встановлено винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваний вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим судовим рішенням.

Так при розгляді кримінального провадження по суті судом першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно з`ясовані та досліджені всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачені ст. 91 КПК України.

Подія кримінального правопорушення та винуватість ОСОБА_5 у вчиненні носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами. Всі докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження судом досліджені безпосередньо в судовому засіданні, їм надані відповідний аналіз та оцінка з точки їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Судом першої інстанції був наданий ретельний аналіз показанням обвинуваченого в судовому засіданні у співвідношенні з усіма зібраними доказами по справі.

Так обвинувачений в судовому засіданні провину не визнав та пояснив, що 15.02.2016р. до нього додому в АДРЕСА_2 приїхали співробітники поліції, які будучи обізнані про наркозалежність його рідного брата, примусили його обмовити себе, він в цей час перебував у абстинентному стані, оскільки також вживає наркотики. На автомобілі приїхали до опорного пункту, де працівники поліції взяли гранату. Невідомий працівник поліції гранату передав ОСОБА_14 , а той вже віддав гранату йому. Граната лежала в прозорому пакеті, він її руками не чіпав, граната була ребриста, він поклав її в рукав куртки. Вважає, що відсутні докази його провини, оскільки на гранаті не було його відбитків, проте слідчим не проведено дактилоскопічну експертизу.

Вказані показання обвинуваченого не узгоджуються із усією сукупністю доказів по справі, а саме з:

- показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в присутності яких при огляді в м.Покровську на проспекті Шахтобудівельників, у дворі за клубом «Голівуд» обвинувачений дістав зі своєї куртки гранату Ф-1, яка знаходилася в пакеті повідомивши при цьому, що це його граната, про що повідомив самостійно, без тиску на нього. Зазначену гранату оглянули, сфотографували, поклали в інший пакет, який опечатали, та на якому обвинувачений розписався;

- аналогічними показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- протоколом огляду місця події від 15.02.2016р. з фототаблицею до нього (т.2 а.с.7);

- висновком судової вибухово-технічної експертизи № 19/113/10/34-е від 02.06.2016р., (т.2 а.с.18-21);

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.06.2016р. залишків об`єкту дослідження після проведення експерименту під час експертизи (т.2 а.с.30, 31).

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України підтверджені доказами, зібраними у відповідності із вимогами кримінального процесуального закону, всі висновки суду у вироку вмотивовані з належною повнотою, наведені належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення. Висновки суду, викладені в мотивувальній та резолютивній частині вироку узгоджуються між собою та не містять протиріч.

Суд першої інстанції у вироку належним чином обґрунтував дії ОСОБА_5 за ст. 263 ч. 1 КК України шляхом зіставлення ознак фактично вчиненого ним діяння та ознак відповідного злочину, передбаченого вказаною вище статтею кримінального закону, та обґрунтував фактичними обставинами висновки про їх відповідність.

Таким чином доводи обвинуваченого про те, що вирок ґрунтується на сфальсифікованих доказах, які не відповідають фактичним обставинам справи; обґрунтовуються лише на досудових показаннях понятих та не враховані їх показання, отримані під час судового слідства не є слушними та спростовуються наведеним вище.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, про ігнорування суперечливих показань працівників поліції щодо бойового стану гранати, непризначення слідчим дактилоскопічної експертизи на предмет наявності або відсутності слідів обвинуваченого на гранаті, на думку колегії суддів, також не мають під собою підґрунтя, оскільки спростовуються по-перше висновком судової вибухово-технічної експертизи № 19/113/10/34-е від 02.06.2016р.; по-друге усією сукупністю доказів, наведених у вироку.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки перевірки органами прокуратури щодо застосування до нього противоправних дій з боку працівників поліції, які покладені в обґрунтування вироку є незаконними, оскільки перевірка була проведена з порушеннями та він не мав змоги оскаржити її, також не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки зазначена перевірка, на думку колегії суддів, проведено повно, всебічно та об`єктивно, її висновки є обґрунтованими, не містять протиріч та не викликають сумнівів у їх достовірності.

Доводи обвинуваченого, на які він звернув увагу в суді апеляційної інстанції, а саме про неправильність визнання судом першої інстанції рецидиву злочину, як обставини, що обтяжує його покарання, є неспроможними оскільки спростовуються наявністю у обвинуваченого трьох непогашених судимостей за вчинення умисних злочинів.

Суд апеляційної інстанції також вважає, що покарання, призначене обвинуваченому судом першої інстанції, відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Обґрунтованими також є висновки суду першої інстанції у вироку про зарахування обвинуваченому до призначеного покарання строку попереднього ув`язнення з 27.09.2017р. по 20.06.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі оскільки ЗУ від 26.11.2015р. «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» втратив чинність 21.06.2017р., до ст. 72 КК України ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 08.05.2017р. внесені зміни відповідно до яких попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про перерахування строку його попереднього ув`язнення до набранням вироку законної сили згідно ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» суперечить діючому Кримінальному Кодексу України є необґрунтованими, та не підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 418 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.11.2017р., яким обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки та штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., залишити без задоволення.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09.11.2017р., яким обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки та штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді: