ЄУН № 336/6068/14-к
пр. № 1-в/336/32/2018
УХВАЛА
Іменем України
17 січня 2018 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника органу пробації ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Шевченківського РС Запорізького МРВ з питань пробації щодо звільнення від покарання у зв`язку із закінченням терміну випробування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, проживає зі слів у АДРЕСА_1 , зареєстрованого місця проживання не має, засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2014 року за ст. 121 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання в порядку ст. 75, 76 КК України з випробуванням строком на 3 роки,-

ВСТАНОВИВ:
Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2014 року ОСОБА_4 засуджений за скоєння злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, до 5 років позбавлення, звільнений від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України з випробуванням строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Шевченківський РС Запорізького МРВ звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого від призначеного покарання, вказавши що засуджений нового злочину не вчинив, хоча і допускав порушення обов`язків, покладених на нього судом, оскільки пропускав дні явки для реєстрації, а також вчинив адміністративне правопорушення.

Засуджений в судовому засіданні підтримав подання, вказав, що дійсно пропускав явку для реєстрації, а також змінював місце проживання без дозволу органу пробації, крім того, його співмешканка ОСОБА_6 кілька разів викликала поліцію через конфлікти, що виникали.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подавання заперечувала, вказуючи на відсутність підстав для задоволення подання, оскільки засуджений систематично порушував умови звільнення від відбування покарання без поважних причин, а також притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про те, що на шлях виправлення ОСОБА_4 не став та не може бути звільнений від відбування покарання.

При вирішенні подання суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 78 КК України, умовою звільнення засудженого від призначеного покарання є виконання ним обов`язків та не вчинення нового злочину.

Як вказує ст. 166 ч. 2, 3 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При системному аналізі вказаних положень чинного законодавства вбачається, що підставами для внесення уповноваженим органом з питань пробації до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання є або невиконання засудженим одноразово хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, або систематичне вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується державою в особі суду для надання засудженій особі можливості довести своє виправлення без відбування покарання шляхом демонстрації бездоганної поведінки протягом певного строку.

У разі наявності хоча б одного порушення хоча б одного з обов`язків, покладених на засудженого судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені, орган пробації зобов`язаний звернутися до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Вироком суду на ОСОБА_4 були покладені обов`язки протягом терміну випробування:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції (органу пробації);

-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію (орган пробації) про зміну місця проживання;

-періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції (органу пробації).

Натомість при дослідженні матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що останній неодноразово та без поважних причин порушував обов`язки, покладені на нього судом, а також і скоював адміністративні правопорушення.

Так, ОСОБА_4 отримав копію вироку суду 22.12.2014 року, про що в матеріалах кримінальної справи є відповідна розписка.

Також ОСОБА_4 був повідомлений про необхідність суворого та беззастережного виконання обов`язків, покладених на нього судом, а також і про наслідки, які настають у разі недотримання таких обов`язків.

18.02.2015 року засудженому ОСОБА_4 працівником органу пробації було доведено під підпис дні постанову про встановлення днів явки для реєстрації, а також ще раз роз`яснені його обов`язки, а також він був попереджений про наслідки порушення обов`язків, покладених на нього вироком суду.

Натомість вже 03.03.2015 року ОСОБА_4 не з`явився для реєстрації до органу пробації без поважних причин, а як вбачається з його письмового пояснення від 17.03.2015 року ОСОБА_4 наприкінці лютого 2015 року, не попередивши орган пробації, змінив місце проживання.

За вказані порушення до ОСОБА_4 було застосовано письмове попередження від 17.03.2015 року, однак, всупереч вимогам чинного законодавства, орган пробації не ініціював питання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для його відбування не зважаючи на те, що засудженим порушено одночасно два окремих обов`язки за вироком суду.

Посилання ОСОБА_4 на те, що він не мав коштів, щоб приїхати до органу пробації, нічим не підтверджені, адже засуджений є повністю працездатним та не має перешкод у забезпеченні себе, а також він знайшов і кошти на переїзд до іншого місця проживання, тож поважних причин для неявки для реєстрації не мав та документально наявності таких причин не підтвердив.

Особову справу ОСОБА_4 у зв`язку зі зміною ним місця проживання було передано до Шевченківського РВ КВІ УДПтС України в Запорізькій області.

15.04.2015 року до ОСОБА_4 під підпис довели постанову про встановлення днів явки для реєстрації та знову попередили про необхідність суворого дотримання обов`язків, покладених на нього вироком суду.

Водночас вже 12.05.2015 року ОСОБА_4 знову не з`явився для реєстрації без поважних причин з поясненнями, аналогічними наданим при першій неявці для реєстрації, за що ОСОБА_4 знову письмово попередили про наслідки, однак, знову органом пробації не було ініційовано питання про направлення засудженого для відбування покарання.

Таким чином, у органу пробації було щонайменше три приводи для того, щоб звернутися до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання та направлення ОСОБА_4 для відбування покарання, однак, свого обов`язку, прямо покладеного положеннями КК та КВК України, орган пробації не виконав, причин для чого представник органу пробації в суді зазначити не зміг.

Крім того, з досліджених постанов суду вбачається, що ОСОБА_4 , окрім систематичного порушення обов`язків, покладених на нього судом, також вчиняв і адміністративні правопорушення, зокрема, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

Проаналізувавши вищевикладене, суд погоджується з доводами прокурора про відсутність підстав для задоволення подання та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, оскільки засуджений щонайменше тричі порушив обов`язки, покладені на нього судом, оскільки самовільно, не попередивши органі пробації, змінив місце проживання, а також двічі без поважних причин не з`явився для реєстрації до органу пробації.

Суд також враховує і поведінку ОСОБА_4 в період терміну випробування, який протягом трьох років, будучи працездатною особою достатньо молодого віку не працевлаштувався, не має офіційних джерел доходу, зловживає спиртними напоями, притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, що у своїй сукупності свідчить про явне небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення, зайнятись суспільно корисною працею та стійку схильність його до порушення суспільних норм поведінки та вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 537, 539 КПК України,
УХВАЛИВ:
Подання Шевченківського РС Запорізького МРВ з питань пробації щодо звільнення ОСОБА_4 від покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2014 року за ст. 121 ч. 1 КК України у зв`язку із закінченням терміну випробування залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1

17.01.18