Номер провадження 1-кп/754/10/18
Справа№754/8006/15-к
В И Р О К
Іменем України
04 квітня 2018 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Києва, громадянина України,

освіта середня, не одруженого, не працюючого,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.187 ч.1, 263 ч.1 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:
17.04.2014р. приблизно в 18.15 годин ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №4 по вул.Матеюка в м.Києві, з метою заволодіння чужим майном вчинив напад на неповнолітнього ОСОБА_8 , погрожуючи предметом, схожим на ніж, направивши його в область живота ОСОБА_8 , чим застосував погрозу застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, та висловив йому вимогу про передачу мобільного телефону, після чого подолавши таким чином волю ОСОБА_8 до опору, заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_9 , а саме: мобільним телефоном «Lenovo 760» вартістю 1300грн., з картою пам`яті вартістю 200грн., а всього майном загальною вартістю 1500грн., після чого з вказаним майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
ОСОБА_5 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що 17.04.2014р. він разом з батьками знаходився в селі за межами м.Києва, нападу на потерпілого ОСОБА_8 він не вчиняв, про злочин, в якому він обвинувачується, він дізнався приблизно через рік від працівників міліції.

Встановлені судом обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_8 про те, що 17.04.2014р. в післяобідній час по АДРЕСА_2 до нього підійшов ОСОБА_5 та щось йому сказав, він перепитав у ОСОБА_5 про що йде мова, оскільки не почув, на що ОСОБА_5 підійшов до нього ближче, дістав з кишені своєї куртки ніж, який тримав в руках та направив ніж в область його живота, що він сприйняв як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, та виказав йому вимогу про передачу мобільного телефону, який він в цей час тримав в руках, він злякався, а ОСОБА_5 забрав з його рук мобільний телефон «Леново 760» з сім-карткою та карткою пам`яті, та втік від нього, сівши в автомобіль Део Ланос золотистого кольору. Він добре роздивився чоловіка, який на нього напав, та запам`ятав його обличчя, та впевнений, що напад на нього здійснив саме ОСОБА_5 ,
- даними, які містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.04.2014р., згідно якої ОСОБА_10 заявила про заволодіння невідомим чоловіком у неповнолітнього вихованця РУРК ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 мобільним телефоном «Lenovo 760» з погрозою застосування ножа 17.04.2014р. приблизно в 18.15 годин по вул.Матеюка, 4 в м.Києві,
- даними, які містяться в ксерокопії коробки з-під мобільного телефону «Lenovo А760», яким було здійснено заволодіння, згідно яких вказаний телефон має імеі НОМЕР_1 ,

- даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 28.07.2014р., згідно якого оглядається кабінет №14 в приміщенні Деснянського РУ ГУ МВС України в м.Києві по вул.Драйзера, 9-Б в м.Києві, де на столі знаходиться телефон марки «Lenovo 760» чорного кольору на 2 сім-картки, імеі: НОМЕР_1 , в чохлі, який на стіл поклала ОСОБА_11 , яка пояснила, що даний телефон вона придбала у ОСОБА_12 , який проживає по АДРЕСА_3 , вказаний телефон був вилучений,
- даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 10.04.2015р., згідно якого на стоянці біля Деснянського РУ по вул.Драйзера, 9-Б в м.Києві в присутності підозрюваного ОСОБА_5 оглядається його автомобіль Део Ланос д/ НОМЕР_2 жовтого кольору,

- речовим доказом, яким визнаний мобільний телефон «Lenovo 760» з чохлом.
Показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не вчиняв відносно потерпілого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_8 про те, що 17.04.2014р. по вул.Матеюка, 4 в м.Києві мобільним телефоном «Lеnоvо 760» заволодів саме ОСОБА_5 , якого він добре роздивився та запам`ятав його обличчя. У потерпілого ОСОБА_8 відсутні сумніви щодо вчиненні відносно нього кримінального правопорушення саме ОСОБА_5 .
Показання потерпілого ОСОБА_8 про вчинення відносно нього нападу та заволодіння у нього мобільним телефоном ОСОБА_5 , суд вважає достовірними та бере до уваги, оскільки вони послідовні, логічні, узгоджуються з сукупністю досліджених судом доказів, та з урахуванням відсутності підстав для обмови ОСОБА_5 з боку потерпілого не викликають у суду сумніву. При цьому, потерпілий ОСОБА_8 відразу після вчинення відносно нього кримінального правопорушення заявив про вчинення відносно нього нападу з погрозою застосування ножа та заволодіння мобільним телефоном, зазначивши прикмети особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, про що було зазначено ОСОБА_10 як представником закладу, вихованцем якого був ОСОБА_8 , в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.04.2014р.
Крім того, згідно показань потерпілого ОСОБА_8 , після вчинення щодо нього кримінального правопорушення ОСОБА_5 сів в автомобіль Део Ланос золотистого кольору, що узгоджується з даними протоколу огляду від 10.04.2015р., яким був оглянутий автомобіль Део Ланос д/ НОМЕР_2 жовтого кольору, яким знаходився у володінні ОСОБА_5 .
Згідно даних протоколу огляду місця події від 28.07.2014р., ОСОБА_11 в кабінеті №14 в приміщенні Деснянського РУ ГУ МВС України в м.Києві по вул.Драйзера, 9-Б в м.Києві видала телефон марки «Lenovo 760» чорного кольору на 2 сім-картки, імеі: НОМЕР_1 , в чохлі, про який пояснила, що даний телефон вона придбала у ОСОБА_12 , який проживає по АДРЕСА_3 .
Дані імеі мобільного телефону «Lenovo 760», який був виданий ОСОБА_11 , узгоджуються з даними щодо імеі телефону, які відображені в ксерокопії коробки з-під мобільного телефону «Lenovo А760», яким було здійснено заволодіння, тому ОСОБА_11 був виданий саме той мобільний телефон, яким було здійснено заволодіння у потерпілого ОСОБА_8 , і згідно пояснень ОСОБА_11 в протоколі огляду вказаний мобільний телефон вона придбала у ОСОБА_5 .
За таких обставин, суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_5 про невизнання ним вини як намагання завадити встановленню істини у справі, уникнення покарання за умисний злочин, оскільки оцінюючи в сукупності досліджені по справі докази суд виходить з сукупності всіх обставин справи та бере до уваги ті з них, які переконливо свідчать про вчинення ОСОБА_5 нападу на ОСОБА_8 та заволодіння мобільним телефоном «Lеnоvо 760».
Досліджений в судовому засіданні протокол пред`явлення особи для впізнання від 10.04.2015р., згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 , суд визнає недопустимим доказом, виходячи з наступного.
Так, згідно ст.228 КПК України, перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі.
Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.04.2015р., потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 за зовнішніми рисами обличчя. Однак, в порушення вимог ст.228 КПК України, слідчим попередньо не було з`ясовано у потерпілого та його не було опитано про обставини, за яких він бачив ОСОБА_5 , про що вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 лише впізнав ОСОБА_5 , без зазначення за яких обставин він бачив ОСОБА_5
Крім того, в порушення вимог ст.228 КПК України, ОСОБА_5 , який підлягав впізнанню, був пред`явлений потерпілому ОСОБА_8 , який впізнавав, разом з іншими особами тієї ж статі в кількості трьох чоловік, які мали різкі відмінності з ОСОБА_5 у зовнішності щодо зросту та одязі.
За таких обставин, пред`явлення особи для впізнання , згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 , було проведено з порушенням вимог ст.228 КПК України, тому, відповідно до ст.86 КПК України, дані, які містяться у вказаному протоколі пред`явлення особи для впізнання від 10.04.2015р., не можуть бути визнані допустимими, оскільки отримані в порядку, не встановленому КПК України, тому не можуть бути використані при прийнятті процесуального рішення, і на них не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.
Досліджені в судовому засіданні дані, які містяться в роздруківці по деталізації з`єднань абонента мобільного телефону «Lenovo 760» імеі: НОМЕР_1 за період з 17.04.2014р. по 12.06.2014р., та інформація на ДВД-Р диску, який визнаний речовим доказом, суд визнає неналежним доказом, виходячи з наступного.
Як вбачається з вказаної роздруківки, імеі мобільного телефону, по якому здійснена деталізація з`єднань абонента, є НОМЕР_3 , однак, згідно даних з ксерокопії коробки з-під мобільного телефону «Lenovo А760», яким було здійснено заволодіння, імеі мобільного телефону «Lenovo 760» є НОМЕР_1 , тому дані, які містяться у вказаній роздруківці, не стосуються даних щодо мобільного телефону Lenovo А760», яким було здійснено заволодіння, тому відповідно до ст.85 КПК України дана роздруківка є неналежним доказом, оскільки не підтверджує існування чи відсутність обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Показання свідка ОСОБА_13 про те, що 14.04.2014р. ОСОБА_5 , який є його сином, знаходився разом з ним в с.Колисникі Ніжинського району Чернігівської області за 130км від міста Києва, тому не міг вчинити в цей день кримінальне правопорушення в місті Києві, суд не приймає до уваги, оскільки вказані показання не узгоджуються з сукупністю досліджених судом доказів, які доводять вчинення ОСОБА_5 17.04.2014р. кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_8 . Крім того, вказаний свідок є близьким родичем обвинуваченого ОСОБА_5 та зацікавлений в тому, щоб останній уник кримінальної відповідальності за вчинений умисний злочин.

Обставини, які згідно ст.66 ч.1 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , та обставини, які згідно ст.67 КК України обтяжують його покарання, судом не встановлені.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується по місцю проживання, його вік, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, та обирає йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, що суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення в тому, що у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, у невстановленої досудовим розслідуванням особи без передбаченого законом дозволу він придбав бойові припаси - 9 бойових патронів калібру 7,62х39, які є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, які зберігав без передбаченого законом дозволу по місцю свого проживання в квартирі АДРЕСА_4 , і які 09.09.2015р. в період часу з 16.40 годин до 18.20 годин були виявлені та вилучені при проведенні обшуку в квартирі АДРЕСА_4 .
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.263 ч.1 КК України як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Суд визнав недоведеним обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, а саме у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Допитавши обвинуваченого, свідків, дослідивши надані стороною обвинувачення та стороною захист докази, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст.17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст.321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст.337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку про виправдування обвинуваченого ОСОБА_5 за висунутим йому обвинуваченням за ст.263 ч.1 КК України з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Додержуючись закріпленої в ст.6 Європейської Конвенції з прав людини та в ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, всі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого суд тлумачить на його користь.
Також суд керується ч.3 ст.373 КПК України, за якою обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Сторона обвинувачення не надала суду переконливих доказів вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ст.263 ч.1 КК України, у вчиненні якого йому висунуто обвинувачення, не довела переконливо для суду всебічно, повно і неупереджено вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ст.263 ч.1 КК України, в ході судового розгляду не було встановлено належних і допустимих доказів на доведення вчинення ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення.
Враховуючи, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, всебічно, повно і об`єктивно розглянувши всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_5 придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ст.263 ч.1 КК України не визнав та показав, що 09.09.2015р. біля його будинку по АДРЕСА_3 до нього підійшли двоє оперативних співробітників, які його затримали, нічого не сказавши, через годину до них під`їхали слідчі з понятими, після чого вони всі зайшли до нього в квартиру АДРЕСА_5 вказаного будинку, де працівники міліції запитали про наявність у нього заборонених предметів, на що він відповів про наявність у нього вибухового пакету та вказав місце його знаходження в квартирі, працівники міліції почали проводити в квартирі обшук, який проводився хаотично та не по всій квартирі, також всі присутні під час обшуку, яких було сім осіб, не весь час всі знаходились в полі зору, в його кімнаті один з працівників міліції з-під матрацу на ліжку дістав згорток з тканини, з якого висипались патрони. Патрони, які були виявлені по місцю його проживання, йому не належать та як вони опинились в його квартирі йому невідомо.
Належних та допустимих доказів придбання та зберігання без передбаченого законом дозволу бойових припасів ОСОБА_5 стороною обвинувачення в ході судового розгляду не надано.
Так, відповідно до вимог ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до вимог ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.
Згідно ст.104 КПК України, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. Протокол повинен містити відомості, зокрема, про всіх осіб, присутніх під час проведення процесуальної дії. Протокол підписують всі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії.
Згідно вимог ст.106 КПК України, протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення. До складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.
Доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_5 придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу обвинуваченням надано протокол обшуку від 09.09.2015р., висновок експерта №803 від 10.09.2015р., постанова про визнання патронів речовими доказами від 23.10.2015р.
Надані стороною обвинувачення та досліджені судом вказані докази суд визнає недопустимими, виходячи з наступного.
Згідно протоколу обшуку від 09.09.2015р., був проведений обшук квартири АДРЕСА_4 , в ході якого в кімнаті АДРЕСА_6 , в якій проживає ОСОБА_5 , під матрацом ліжка було виявлено та вилучено 9 предметів, зовні схожих на патрони, з маркуванням 17/67, з серванта було виявлено та вилучено 1 предмет, зовні схожий на вибуховий пакет, з полки біля стола було виявлено та вилучено кругле дзеркало, на якому знаходиться порошкоподібна речовина зовні схожа на наркотичну.
Згідно показань свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , вони як оперативні працівники були присутні під час обшуку житла по місцю проживання ОСОБА_5 09.09.2015р., згідно показань свідка ОСОБА_16 він як слідчий, разом зі слідчим ОСОБА_17 , безпосередньо проводив обшук житла по місцю проживання ОСОБА_5 , і саме ним були виявлені в кімнаті під матрацом замотані в ганчірці набої.
Згідно показань обвинуваченого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_13 , який є батьком обвинуваченого та повернувся в квартиру під час проведення в ній обшуку, в квартирі при проведенні обшуку знаходилось сім осіб, які були учасниками проведення обшуку.
Однак, в порушення вимог ст.104 КПК України, в протоколі вказаного обшуку ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не зазначені як особи, які присутні під час проведення процесуальної дії, слідчий ОСОБА_16 не зазначений як особа, яка проводила обшук, та вказаний протокол обшуку ними не підписаний.
В порушення вимог ст.106 КПК України, в протоколі обшуку від 09.09.2015р. відсутні відомості про належне упакування речей 9-ти предметів, зовні схожих на патрони, з маркуванням 17/67, одного предмету, зовні схожого на вибуховий пакет, круглого дзеркала, на якому знаходиться порошкоподібна речовина зовні схожа на наркотичну, виявлених та вилучених в ході проведення обшуку, що входить до складу слідчої дії.
За таких обставин, вказаний протокол обшуку житла від 09.09.2015р. був отриманий з порушенням вимог КПК України, тому, відповідно до ст.86 КПК України, дані, які містяться у вказаному протоколі обшуку, є недопустимими, тому не можуть бути використані при прийнятті процесуального рішення, і на них не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.
Висновок експерта №803 від 10.09.2015р., згідно якого надані на дослідження вилучені під час обшуку квартири АДРЕСА_4 9 предметів схожих на патрони, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - бойовими патронами калібру 7,62х39, виготовлені промисловим способом на Барнаульському патронному заводі в 1967 році, призначені для стрільби з автомата «АК-47», та іншої зброї відповідного калібру, до стрільби придатні - проведений шляхом дослідження предметів, вилучених з порушенням КПК України протоколом обшуку від 09.09.2015р., який визнано недопустимим доказом, тому відповідно до вимог ст.86 КПК України, дані, які містяться у вищевказаному висновку експерта, та визнані речовими доказами постановою слідчого від 23.10.2015р. 4 патрони, були отримані з порушенням порядку, встановленого КПК України, тому є недопустимими доказами, та не можуть бути використані при прийнятті процесуального рішення, і на них не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.
Крім того, згідно даного висновку експерта, надані на експертизу 9 предметів, схожих на патрони, вилучених 09.09.2015р. під час проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_4 , упаковані в поліетиленовий пакет зеленого кольору, горловина якого зав`язана ниткою чорного кольору, кінці якої скріплені біркою, на якій рукописний текст та відбиток печатки, однак згідно протоколу обшуку виявлені та вилучені під час обшуку предмети не упаковувались. Тому виникає сумнів, що на дослідження були надані саме ті предмети, які були вилучені під час проведення обшуку в квартирі по місцю проживання ОСОБА_5 .
Крім того, згідно вказаного протоколу обшуку було виявлено та вилучено вибуховий пакет та кругле дзеркало, на якому знаходиться порошкоподібна речовина зовні схожа на наркотичну.
Визнаний постановою слідчого від 02.12.2015р. речовим доказом вибуховий пакет, який був виявлений та вилучений 09.09.2015р. під час обшуку квартири АДРЕСА_4 , не є доказом обвинувачення у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувачення щодо вказаного пакету ОСОБА_5 обвинувальним актом не пред`явлено, тому, враховуючи межі обвинувачення, даний предмет як речовий доказ не може бути доказом у даному кримінальному провадженні.
Показання свідка ОСОБА_18 , згідно яких він приймав заяву у громадянина, який посилався на те, що інший громадянин звернувся до нього з приводу продажу набоїв, не мають самостійного доказового значення, оскільки не містять відомостей щодо інкримінуємих ОСОБА_5 обставин обвинувачення, тому, відповідно до вимог ст.85 КПК України, не є належним доказом на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінуємого кримінального правопорушення.

За таких обставин, оцінивши відповідно до вимог ст.94 КПК України кожний доказ з точки належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення не наведено беззаперечних доказів для доведення поза розумним сумнівом вини ОСОБА_5 у вчиненні придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тому він підлягає виправдуванню за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.
Згідно вимог ст.100 КПК України речові докази: 4 бойових патронів калібру 7,62х39 - підлягають знищенню, мобільний телефон «Lenovo 760» з чохлом підлягає залишенню у потерпілого ОСОБА_8 .

Питання щодо витрат на залучення експерта для проведення балістичної експертизи в сумі 491,04грн. суд не вирішує, оскільки згідно вимог ст.124 КПК України зазначені витрати стягуються з обвинуваченого в разі ухвалення обвинувального вироку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.187 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом 2-х (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.263 ч.1 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Речові докази: 4 бойових патронів калібру 7,62х39 - знищити, мобільний телефон «Lenovo 760» з чохлом залишити у потерпілого ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: