Постанова

Іменем України
03 квітня 2018 року

м. Київ
справа № 565/504/17

провадження № 51-1712км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
заявника ОСОБА_6 ,
представника заявника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні із застосуванням режиму відеоконференції касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу судді Апеляційного суду Рівненської області від 4 квітня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000010, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 березня 2017 року.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 березня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Варшавського відділу Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000010.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 4 квітня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 березня 2017 року.

Вимоги касаційної скарги та узгоджені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ОСОБА_6 твердить, що суди першої та апеляційної інстанцій, відмовивши у відкритті проваджень за його скаргами, допустили істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. На думку заявника, його скарга на бездіяльність прокурора мала би бути предметом розгляду суду першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність прокурора підлягала оскарженню на підставі ст. 309 КПК. Твердить, що висновки суду про те, що вказана у скарзі бездіяльність прокурора не стосується створення необхідних умов для досудового розслідування кримінального провадження, не відповідають вимогам закону. На думку скаржника, прокурор мав діяти відповідно до вимог ст. 220 КПК: розглянути його клопотання, винести мотивовану постанову про відмову або задоволення клопотання, копію якої надіслати йому. Просить скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Позиції інших учасників судового провадження

ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції) підтримав свою касаційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Представник заявника ОСОБА_7 підтримав касаційну скаргу ОСОБА_6 , просив задовольнити її, скасувати судові рішення і призначити новий розгляд матеріалів провадження у суді першої інстанції.

Прокурор ОСОБА_5 вважала касаційну скаргу обґрунтованою, просила задовольнити її, скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій і призначити новий розгляд матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора в суді першої інстанції.

Мотиви суду

Згідно з ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції згідно зі ст. 438 КПК є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Статтею 412 КПК передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржено виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Стаття 309 КПК містить перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції зі скаргою на бездіяльність прокурора, яку вбачав у тому, що прокурор усупереч вимогам ст. 220 КПК не розглянув його клопотання від 6 березня 2017 року про надання відомостей щодо особи, відповідальної за ведення журналу обліку затриманих та журналу інформування, і не виніс мотивованої постанови про відмову або задоволення цього клопотання.

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 304 КПК, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що виходячи зі змісту ст. 220 КПК слідчий, прокурор зобов`язані розглянути клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони стосуються виконання процесуальних дій, та задовольнити клопотання або відмовити в його задоволенні. Оскільки клопотання ОСОБА_6 від 6 березня 2017 року не стосувалося створення необхідних умов для досудового розслідування кримінального провадження, зазначене звернення не є клопотанням про виконання процесуальних дій в розумінні ст. 220 КПК, тому скарга заявника на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора із цих підстав і не може бути предметом судового розгляду в порядку ч. 1 ст. 303 КПК.
Апеляційний суд Рівненської області ухвалою від 4 квітня 2017 року, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК, відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 березня 2017 року, оскільки ця ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Обґрунтовуючи своє рішення, апеляційний суд вказав, що ст. 309 КПК містить перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування в апеляційному порядку, серед яких зазначено ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Оскільки ОСОБА_6 подав скаргу на бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню, то висновок слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 відповідає вимогам ч. 4 ст. 304 КПК і є правильним, а сама ухвала слідчого судді не може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Отже, апеляційний суд допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, зазначивши в ухвалі суперечливі висновки про те, що ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність прокурора підлягає оскарженню в апеляційному порядку під час досудового розслідування, а також про те, що ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора не є предметом апеляційного розгляду.
Крім того, апеляційний суд на стадії вирішення питання про допуск скарги ОСОБА_6 до розгляду зробив висновок, що ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку, водночас дав оцінку цьому рішенню та вирішив питання про його відповідність вимогам закону.
У цьому разі апеляційний суд згідно з вимогами статей 398, 405 і 407 КПК мав відкрити провадження, розглянути скаргу по суті та постановити передбачене законом рішення, проте не зробив цього.
За таких обставин Суд не має підстав вважати рішення апеляційного суду законним і обґрунтованим.

Касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала судді Апеляційного суду Рівненської області від 4 квітня 2017 року скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції зі стадії допуску до апеляційного розгляду, під час якої апеляційному суду належить постановити рішення відповідно до вимог процесуального закону.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 «Перехідні положення» розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу судді Апеляційного суду Рівненської області від 4 квітня 2017 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 22 березня 2017 року скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції зі стадії допуску до провадження.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3