АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/662/18 Справа № 201/660/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0004031 за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2018 року, якою кримінальне провадження щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кам`янське Дніпропетровської області, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку з примиренням обвинуваченого із потерпілим,
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі потерпілий просить ухвалу суду змінити у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та у мотивувальній частині ухвали фразу «повне відшкодування матеріальної шкоди» замінити на фразу «повне відшкодування моральної шкоди та шкоди, спричиненої здоров`ю», а також цю частину рішення доповнити таким змістом як «потерпілий до обвинуваченого не має претензій за шкоду спричинену автомобілю у зв`язку з подальшим отримуванням страхового відшкодування по автомобілю у страховій компанії».

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції помилково в ухвалі викладені обставини щодо повного відшкодування матеріальної шкоди, оскільки жодного разу він про це не стверджував, та цей факт не підтверджується жодним документом.

В апеляційні скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить ухвалу суду змінити у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та у мотивувальній частині ухвали фразу «повне відшкодування матеріальної шкоди» замінити на фразу «повне відшкодування моральної шкоди та шкоди, спричиненої здоров`ю», а також цю частину рішення доповнити таким змістом як «потерпілий до обвинуваченого не має претензій за шкоду спричинену автомобілю у зв`язку з подальшим отримуванням страхового відшкодування по автомобілю у страховій компанії»

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тими же підставами, що і потерпілий, а саме: що судом першої інстанції помилково в ухвалі викладені обставини щодо повного відшкодування матеріальної шкоди, оскільки жодного разу ніхто із сторін про це не стверджував, та даний факт не підтверджується жодним документом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2018 року кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку з примиренням обвинуваченого із потерпілим.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, необхідно закрити, оскільки в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження захисником обвинуваченого заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примирення обвинуваченого з потерпілим, яке самим обвинуваченим було підтримано, а потерпілий та прокурор проти цього не заперечували, крім цього потерпілий підтвердив факт відшкодування йому у повному обсязі завданої матеріальної шкоди.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, потерпілого ОСОБА_7 та його представника, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг захисника обвинуваченого та потерпілого, оскільки шкода має бути відшкодована у повному обсязі, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника обвинуваченого та потерпілого підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, ухвала суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Доводи апеляційних скарг захисника обвинуваченого та потерпілого про те, що висновки суду не відповідають, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження є слушними.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Рішення суду про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим обґрунтовувалося тим, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення невеликої тяжкості, дійсно примирився з потерпілим та повністю відшкодував останньому завдану шкоду, раніше до кримінальної відповідальності не притягався та учасники судового провадження проти цього не заперечували.
Також в ухвалі суду зазначено, що потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердив факт відшкодування йому у повному обсязі завданої матеріальної шкоди.

Відповідно до п.8 угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим від 29.01.2018 року (а.п. 21): відшкодування збитків за скоєним злочином згідно домовленості між сторонами відбувається наступним чином:
-моральну шкоду і витрати на лікування (фізична шкода) ОСОБА_10 відшкодовує потерпілому ОСОБА_7 шляхом передачі грошової компенсації у розмірі 57098 грн.,
-матеріальну шкоду, завдану потерпілому шляхом пошкодження його майна автомобіля «Опель», д.н. НОМЕР_1 , потерпілому буде відшкодовувати страхова компанія «Інго-Україна», в якій цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_10 була застрахована.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілим до суду була надана заява завірена нотаріусом від 29.01.2018 року, відповідно до якої ним від обвинуваченого ОСОБА_10 отримано в рахунок відшкодування фізичної (тілесні ушкодження, розлад здоров`я) та моральної шкоди 57098 грн. (а.п. 22) та заява від 07.02.2018 року, де він просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, оскільки останній заподіяну шкоду його здоров`ю та моральну шкоду відшкодував в повному обсязі (а.п. 36).
При розгляді кримінального провадження, в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_7 подану ним заяву про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України підтримав та просив її задовольнити.
При цьому в матеріалах провадження відсутні документи, які б підтверджували відшкодування обвинуваченим потерпілому матеріальної шкоди, спричиненої ушкодженням автомобіля, про це також не було зазначено і в заяві потерпілого.
Отже, суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо відшкодування обвинуваченим ОСОБА_10 потерпілому цієї матеріальної шкоди, зазначивши про відшкодування збитків у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги захисника обвинуваченого та потерпілого підлягають частковому задоволенню, а вирок суду в мотивувальній його частині зміні, в якій необхідно посилання на «повне відшкодування матеріальної шкоди» змінити на «повне відшкодування моральної шкоди та шкоди, спричиненої здоров`ю».

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційних щодо доповнення ухвали суду та зазначенням у ній про те, що «потерпілий до обвинуваченого не має претензій за шкоду спричинену автомобілю у зв`язку з подальшим отримуванням страхового відшкодування по автомобілю у страховій компанії», оскільки такі дії потерпілого та обвинуваченого не можуть залежати від рішення суду, а обраний спосіб захисту їхніх прав залежить виключно від їх дій.

Зазначена зміна ухвала не впливає на висновки суду щодо закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України, оскільки вимога Закону щодо відшкодування збитків чи усунення шкоди обвинуваченим дотримана, так як потерпілий претензій до обвинуваченого з приводу заподіяної шкоди його майну не має, що підтвердив у судовому засіданні, а бажає звернутись у зв`язку із пошкодженням автомобіля «Опель», д.н. НОМЕР_1 , до страхової компанії.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2018 року задовольнити частково.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2018 року у мотивувальній його частині щодо ОСОБА_10 змінити.
У мотивувальній частині ухвали посилання на «повне відшкодування матеріальної шкоди» змінити на «повне відшкодування моральної шкоди та шкоди, спричиненої здоров`ю».

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4