Справа № 464/1067/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/659/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження № 464/1067/17 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 25 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 25 квітня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання за ч.3 ст. 185 КК України три роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_6 призначено покарання три роки позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_6 перебування в установі попереднього ув`язнення з 12 січня 2017 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 31 серпня 2016 року о 03 год. 15 хв., повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у інше приміщення, переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи в приміщенні під`їзду буд. АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження дверей, проник в машинне приміщення ліфтової установки (інше приміщення), яке розташоване між останнім поверхом та горищем, звідки таємно викрав одну ліфтову катушку гальма МП-201, вартістю 2 650 грн, чим спричинив ТзОВ «Ліфт-Еко» матеріальну шкоду на загальну суму 2 650 грн.
Крім цього, 09 жовтня 2016 року о 19 год. 30 хв., перебуваючи на території «Автовокзалу» на вул. Стрийській, 109 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав із багажного відділення рейсового автобусу «Чернівці-Вроцлав», дорожню сумку ОСОБА_9 , вартістю 420 грн., в котрій знаходились її особисті речі, а саме: фен-праска «Філіпс», вартістю 2000 грн., косметичка матерчиста, вартістю 50 грн., парфуми «Ейвон», вартістю 360 грн., туш для вій, вартістю 90 грн., джинси жіночі 2 пари, кожна вартістю 500 грн., плаття синього кольору, вартістю 600 грн., спідниця синього кольору, вартістю 200 грн., спортивні штани 2 пари, вартістю 100 грн. кожна, светр чорного кольору, вартістю 300 грн., светр бежевого кольору, вартістю 200 грн., чорний гольф, вартістю 200 грн., зимові чоботи, вартістю 800 грн., кросівки «Пума», вартістю 400 грн., калоші резинові чорного кольору, вартістю 70 грн., туфлі лакові чорного кольору, вартістю 400 грн., дві дорожні сумки, кожна вартістю 100 грн., дитяча зимова шапка, вартістю 200 грн., дитячий обруч з квітами, вартістю 100 грн., сир твердий «Добряна» вагою 1 кг., вартістю 100 грн., масло вершкове «Хмельницьке», вагою 1 кг., вартістю 70 грн., цукерки шоколадні, вагою 2 кг., вартістю 400 грн., дві грудки домашнього сиру кожна, вагою 1 кг. та вартістю 20 грн. кожна, два шарфи кожен, вартістю 150 грн., та 10 пар шкарпеток чоловічих, загальною вартістю 120 грн., після чого з місця події попрямував у невідомому напрямку, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 8 820 грн.
На вирок суду обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисник-адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить переглянути вирок суду щодо його законності.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що на його утриманні перебуває неповнолітній син, дружина інвалід третьої групи та матір похилого віку. При перегляді вироку просить врахувати, що він вину у вчиненому визнає повністю, щиро розкаюється, має бажання стати на шлях виправлення та зобов`язується в подальшому не вчиняти будь-яких правопорушень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить змінити вирок та призначити обвинуваченому ОСОБА_6 на підставі ст. 69 КК України більш м`яке покарання.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що вирок суду є занадто суворим, оскільки він не відповідає особі обвинуваченого та обставинам справи. Суд не врахував такі пом`якшуючі обставини як активне сприяння обвинуваченим розкриттю злочинів та відсутність цивільного позову в кримінальному провадженні. Таким чином вирок суду слід змінити в частині призначення покарання, застосувавши положення ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити вирок суду без змін, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах апеляційних скарг.

Доведеність вини та кваліфікація дій обвинувачених в апеляційних скаргах не оспорюються.

Доводи апелянтів про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його суворість колегія суддів до уваги не бере як безпідставні.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначене судом з дотриманням вимог ст. 65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів, обране з врахуванням особи обвинуваченого, на утриманні якого перебуває неповнолітній син та дружина, матір пенсіонерка, яка є інвалідом ІІІ групи, враховано обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням даних обставин суд призначив ОСОБА_6 мінімальне покарання передбачене санкцією ч.3 ст. 185 КК України й на підставі ст. 70 КК України застосував принцип поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким.

Усі дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 (в тому числі й ті, на які є посилання в апеляційних скаргах) були предметом дослідження в суді першої інстанції та враховані судом при призначенні ОСОБА_6 покарання, передбачених санкцією ч.2 і ч.3 ст. 185 КК України.

Підстав вважати, що призначене ОСОБА_6 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, немає.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Дана норма закону не є імперативною, а може бути застосованою судом у тому випадку, якщо наявні кілька обставин щодо пом`якшення покарання та істотно знижують ступінь тяжкості стягнення, з урахуванням особи засудженого.
Колегія суддів підстав для застосування ст. 69 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання не вбачає.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що призначене покарання ОСОБА_6 у вигляді трьох років позбавлення волі є справедливим і за своїм видом, і за розміром, та необхідним, і достатнім для його виправлення, та попередження нових злочинів, а тому визнає апеляційні скарги захисника та обвинуваченого необґрунтованими.

Суд першої інстанції вирішуючи питання щодо застосування положень ч.5 ст. 72 КК України правильно встановив, що строк покарання обвинуваченим слід рахувати з дня затримання по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З огляду на викладене апеляційні скарги захисника та обвинуваченого до задоволення не підлягають.

Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 25 квітня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3