Справа № 559/2156/17
Номер провадження 1-кс/559/672/2017
УХВАЛА
"12" жовтня 2017 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
скаржника ОСОБА_4 ,
представника скаржника ОСОБА_5 ,
особи, відносно якої закрито провадження, ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_6 , - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно матеріали скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Дубенського міськрайонного суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Дубенського ВПГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 від 31.10.2016 про закриття кримінального провадження № 0000005 від 01.01.2014 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за фактом ДТП, скоєної водієм автомобіля «Ауді 100» ОСОБА_6 , в результаті якої потерпілій ОСОБА_9 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В обґрунтування своєї скарги посилається на те, що дана постанова слідчого є незаконною та необгрунтованою. В діях ОСОБА_6 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, так як останній шляхом порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу спричинив потерпілій тілесні ушкодження. В наслідок даного ДТП більше одного року вона пересувалась на милицях і тільки зі сторонньою допомогою, а також внаслідок черепно-мозкової травми в неї проблеми із зором, тому дочка змушена проводити з нею багато часу і допомагати по господарству.

В постанові про закриття кримінального провадження взагалі відсутня інформація про те, чи проводилась експертиза для встановлення тяжкості тілесних ушкоджень, які їй заподіяні, та які саме тілесні ушкодження були заподіяні внаслідок ДТП.

Слідчим під час досудового розслідування не в повній мірі досліджено ту обставину, де саме було вчиненоДТП, так як вказано, що вона рухалась вздовж вул. Шкільна, хоча це була вулиця Шевченка, так як живе на цій вулиці. Також слідчим не було встановлено за яких погодних умов було вчинено ДТП, чи була освітлена вулиця, по якій рухалися вона та транспортний засіб, чи був справний транспортний засіб, тощо. Тобто все досудове розслідування з січня 2014 року проведено поверхнево та однобічно без мети встановлення істини у справі.

В постанові слідчий дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення за порушення Правил дорожнього руху України, а тому він підлягає притягненню до передбаченої законом відповідальності. Проте, слідчий зазначає, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, хоча дана стаття передбачає відповідальність за наявності порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом.

Також в своїй постанові слідчий зазначає, що вона рухалась вздовж правого краю проїзної частини дороги у населеному пункті на зустріч руху транспортних засобів. Проте вона ж не рухалась по проїзній частині, у зв`язку з чим і спричинила ДТП, а рухалась по узбіччю біля краю проїзної частини. У зв`язку з цим є не зрозумілим, які норми Правил дорожнього руху були нею порушені. Слідчий посилається на порушення нею п. 4.3, п. 4.4, пп. «а» п. 4.14 ПДР, а саме:

- згідно п 4.3 ПДР за межами населених пунктів пішоходи, які рухаються узбіччям чи краєм проїзної частини, повинні йти назустріч руху транспортних засобів. Особи, які рухаються узбіччям чи краєм проїзної частини в інвалідних колясках без двигуна, ведуть мотоцикл, мопед або велосипед, повинні пересуватися в напрямку руху транспортних засобів; - проте вона рухалась в межах населеного пункту, а не за його межами та на зустріч руху транспортних засобів;

- згідно п. 4.4 ПДР в темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділити себе, а за можливості мати на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху; - проте вулиця, якою вона рухалась була освітленою і видимість пішоходів була достатня;

- згідно п.п. «а» п. 4.14 ПДР пішоходам забороняється: виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; - проте на проїзну частину вона не виходила, а рухалась по узбіччю вздовж правого краю проїзної частини.

Тобто, вказані слідчим пункти ПДР взагалі не відносяться до даної ситуації, так як подія відбувалась в населеному пункті, за умови достатньої видимості та на проїзну частину вона не виходила, так як за відсутності тротуару, рухалась по узбіччю.

Згідно п. 4.1 ПДР пішоходи повинні рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, тримаючись правого боку. Якщо немає тротуарів, пішохідних доріжок або пересуватися по них неможливо, пішоходи можуть рухатися велосипедними доріжками, тримаючись правого боку і не утруднюючи рух на велосипедах, або в один ряд узбіччям, тримаючись якомога правіше, а у разі його відсутності або неможливості рухатися по ньому - по краю проїзної частини назустріч руху транспортних засобів. При цьому треба бути обережним і не заважати іншим учасникам дорожнього руху.

Отже, потерпіла вважає, що будь-яких правил дорожнього руху вона не порушувала, хоча слідчий прийшов з не зрозумілих причин до зовсім іншого висновку.

В постанові про закриття кримінального провадження відсутні будь-які посилання на матеріали кримінального провадження, вся постанова грунтується лише на припущеннях слідчого. Жодним чином слідчий не надав оцінки показам потерпілої, свідків, не зазначив, яким саме доказами спростовуються її покази, не навів в постанові висновки експертиз по справі.

Не розуміє, яким чином створила небезпеку для руху водію автомобіля «Ауді-100», якщо він їхав з неробочою правою фарою в автомобілі та не мав ніякого досвіду з водіння, так як права йому взагалі не видавались. Проте батько ОСОБА_6 свідомо допустив його до керування транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, знехтувавши нормами закріпленими в ПДР. Також ще є відкритим питанням хто саме був за кермом батько ОСОБА_6 чи він сам. Так як вона бачила, що за кермом був батько ОСОБА_6 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Лише після того як він її збив, то зателефонував своєму синові, щоб той взяв вину на себе, так як останній був колишнім працівником правоохоронних органів та перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Незрозуміло, у зв`язку з чим слідчий прийшов до висновку, що ОСОБА_6 вжив всіх можливих заходів для зупинки транспортного засобу, однак наїзду уникнути не зміг, дані твердження є необґрунтованими та без доказів.

Таким чином, в порушення вимог кримінального процесуального законодавства, слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження без надання належної правової оцінки діям ОСОБА_6 , тобто, з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

З часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань її заяви та початку кримінального провадження, слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Слідчим не проведено оцінку даних обставин в сукупності з іншими доказами зібраними в кримінальному провадженні, не вжито всіх передбачених законом заходів по їх зібранню та оцінці, відповідно до вимог ст. 94 КПК України з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, та в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із загальних завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України).

Скаржник зазначає, що матеріали даного кримінального провадження раніше перебували в провадженні слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_10 . 13 листопада 2014 року слідчий ОСОБА_10 виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000005, у зв`язку з встановленням відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Вважаючи, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження була незаконною та необґрунтованою потерпілою до Дубенського міськрайонного суду подавала скаргу. Так як незаконну постанову про закриття кримінального провадження від 13.11.2014 скасовано постановою прокурора до судового засідання, тому її скаргу було залишено без розгляду.

Постанова слідчого ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження від 31 жовтня 2016 року за змістом є ідентичною із постановою слідчого ОСОБА_10 . Досудовим слідством не встановлено хто дійсно перебував за кермом в момент вчинення ДТП, враховуючи те, що є свідки, які можуть підтвердити присутність саме батька ОСОБА_6 за кермом транспортного засобу під час вчинення ДТП.

Постанова про закриття кримінального провадження, винесена слідчим ОСОБА_8 ще 31 жовтня 2016 року, проте про її наявність скаржниця дізналась лише 26 вересня 2017 року, майже через рік, коли прийшла до слідчого з`ясувати чому так довго йде розслідування її справи. І лише тоді в кабінеті у слідчого отримала від нього копію даної постанови.

Проте таке зволікання із надсиланням постанови про закриття кримінального провадження наштовхує на думку про небажання слідчого, щоб вона оскаржувалась і винна особа понесла відповідальність за вчинений нею злочин.

Оскільки, копію постанови про закриття кримінального провадження від 31 жовтня 2016 року отримала 26 вересня 2017 року, вважає, що строк оскарження даної постанови нею не пропущено. Хоча в постанові вказано, що має бути направлена зацікавленим особам, проте вона їй не направлялась.

У судовому засіданні скаржниця скаргу підтримала з аналогічних підстав. Пояснила, що ДТП скоїв батько ОСОБА_11 .. Чула як стукнули двері і він крикнув: «Дівчата, йдіть на скору, бо я людину збив!». Вони живуть на одній вулиці й добре знає його, тому голос впізнала. Рік відлежала хвора. Збитки їй не відшкодовані. Допитувалася один раз, як перебувала в лікарні, протокол допиту підписувала дочка.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримала. Зазначила, що слідчим не виконано вказівки начальника слідства, не встановлено особи двох свідків, двічі не реалізовано ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до телефонних номерів Комарців. Слідчий в постанові про закриття кримінального провадження пише, що ДТП було на вул. Шкільній с. Варковичі, а в матеріалах справи вказано вул. Шевченка, експертом не взято до уваги, що фара автомобіля «Ауді-100» не працювала, за вихідні дані експертизи взято, що транспортний засіб був справний, а справа сидів пасажир. За кермом авто був у нетверезому стані ОСОБА_12 , а не його син ОСОБА_13 . В матеріалах кримінального провадження від 10.01.2014 є протокол допиту потерпілої, хоча на той час вона була в лікарні й цей протокол не підписував, навіть, візуально підпис не її.

Прокурор у судовому засіданні просить відмовити в задоволенні скарги, оскільки, є висновок експерта по ДТП, на експертизу надавалися всі матеріали справи. Експерт в дослідній частині зазначив, що не було можливості уникнути аварії, тому відсутня суб`єктивна сторона злочину. Фельдшер при допиті вказав, що були дівчата, але він їх не знає. Вважає скаргу необґрунтованою.

ОСОБА_6 особа, відносно якої закрито кримінальне провадження, просить відмовити в задоволенні скарги. Його представник адвокат ОСОБА_7 підтримує позицію ОСОБА_6 та прокурора, оскільки вийшов десятиденний строк на оскарження постанови про закритті провадження. Вказує, що в матеріалах справи є епікриз, в якому зазначено, що потерпіла обставини травми не пам`ятає.

Слідчий СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , будучи належно повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Його неявка відповідно до ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, його представника, прокурора, особи відносно якої закрито кримінальне провадження, його представника, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що постановою слідчого СВ Дубенського ВПГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 від 31.10.2016 закрито кримінальне провадження № 0000005 від 01.01.2014 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України за фактом ДТП, скоєної водієм автомобіля «Ауді 100» ОСОБА_6 , в результаті якої потерпілій ОСОБА_9 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження (а.с.5).

Щодо строку оскарження постанови слідчого від 31.10.2016, то в матеріалах кримінального провадження є супровідний лист про направлення потерпілій її копії 14.11.2016 (а.с.183), проте відсутнє будь-яке підтвердження, що потерпіла отримала постанову про закриття кримінального провадження. Про винесення постанови слідчим про закриття кримінального провадження дізналася 26.09.2017 у Дубенському ВП ГУНП в Рівненській області (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, якщо рішення слідчого оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Зі скаргою до слідчого судді ОСОБА_4 звернулася в десятиденний строк з дня отримання - 03.10.2017, тому строк подання скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження не пропущено.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим не виконано вказівки начальника слідства, не встановлено особи двох свідків, двічі не реалізовано ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до телефонних номерів Комарців (а.с.140-147, 163-166, 170-173 кримінального провадження). Слідчий в постанові про закриття кримінального провадження пише, що ДТП було на вул. Шкільній с. Варковичі (а.с. 181), а в матеріалах справи вказано вул. Шевченка, експертом не взято до уваги, що фара автомобіля «Ауді-100» не працювала (а.с.115-116), за вихідні дані експертизи взято, що транспортний засіб був справний (а.с.131-13). Також слідством достеменно не встановлено, хто був за кермом транспортного засобу під час ДТП: ОСОБА_6 чи його батько, оскільки згідно показів скаржника, то був ОСОБА_12 , якого вона добре знає та впізнала по голосу. Проте кримінального провадження проводилося відносно його сина - ОСОБА_6 . У матеріалах кримінального провадження є протокол допиту потерпілої від 10.01.2014 (а.с.22-23), після чого більше не допитувалася і версія ОСОБА_4 не перевірена належним чином.

За таких обставин, винесення постанови про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 є передчасним.

УХВАЛИВ:
скаргу задоволити: скасувати постанову слідчого СВ Дубенського ВПГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 від 31.10.2016 про закриття кримінального провадження № 0000005 від 01.01.2014, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Матеріали справи направити слідчому СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 для подальшого провадження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: