Дата документу Справа № 336/2328/17
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/320/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/2328/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.289 ч.2 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за № 0000657, № 0001091, № 0000466, які об`єднані судом в одне провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2017 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.09.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 02.10.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ст. 70, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; звільнився 03.03.2014 року з Бердянської ВК №77 Запорізької області умовно-достроково, невідбутий строк 11 місяців 15 днів;

- 28.03.2017 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 850 грн., штраф не сплачений;

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, не зареєстрований, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого;

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и л а:
вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2017 року:

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавленні волі строком на 1 рік;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавленні волі строком на 3 роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавленні волі строком на 5 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_8 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавленні волі строком на 5 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 та ст. 72 КК України за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_8 шляхом складання з невідбутим покаранням за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2017 року у виді позбавленні волі строком на 5 років без конфіскації майна та штрафом у розмірі 850 гривень із самостійним виконанням покарання у виді штрафу.

Строк покарання ухвалено рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_8 .

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалено залишити особисте зобов`язання.

Визнано винуватим ОСОБА_9 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України, звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання і місця роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 ухвалено залишити особисте зобов`язання.

Визнано винуватим ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання і місця роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалено залишити особисте зобов`язання.

Визнано винуватим ОСОБА_10 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України, звільнено ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання і місця роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_10 ухвалено залишити особисте зобов`язання.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно з вироком суду першої інстанції, 02.02.2017 року приблизно о 01.00 год., ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_6 , підійшли до гаражу, де ОСОБА_9 притиснув двері воріт плечем, а ОСОБА_8 , застосувавши заздалегідь принесені із собою бовторізні ножиці, перекусив ними дужку замка воріт, зламавши його. В такий спосіб ОСОБА_8 і ОСОБА_9 проникли до приміщення зазначеного гаражу, з якого таємно викрали майно, що належить ОСОБА_11 , а саме:

- будівельний фен марки «Stern» модель «HG2000ACN» в корпусі синього кольору, вартість якого згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки ТОВ «Нотаріус» складає 600 гривень;

- дриль марки «Stern» в корпусі синього кольору, вартість якої, згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки ТОВ «Нотаріус» складає 300 гривень;

- болгарку марки «Stern» в корпусі синього кольору, вартість якої, згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки ТОВ «Нотаріус» складає 600 гривень;

- зварювальний апарат марки «Імпульс» в корпусі червоного кольору, вартість якого, згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності про ринкову вартість об`єкта незалежної оцінки ТОВ «Нотаріус» складає 5000 гривень.

Вищезазначене майно ОСОБА_9 і ОСОБА_8 перенесли із приміщення гаражу на територію домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 6500 гривень.

Після цього, 02.02.2017 року приблизно о 08.00 год., ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , задля перевезення викраденого майна з метою продажу, викликали таксі служби «Любимое» до будинку АДРЕСА_3 , на виклик прибув автомобіль таксі марки «ДЕУ Ланос» д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , у багажник цього автомобіля ОСОБА_9 і ОСОБА_8 завантажили вищезазначені електроінструменти, в яких водій таксі, яким виявився потерпілий ОСОБА_11 , впізнав викрадені в нього електроінструменти.

16.02.2017 року приблизно о 01.00 год., ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , знаходячись на перехресті вулиць Радісної та Хлібної в м. Запоріжжя, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Geon» модель «Aero 200» в кузові чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_2 , з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір, діяли наступним чином.

ОСОБА_10 знаходився на перехресті вулиць Радісної та Хлібної, з метою запобігання викриття іншими особами дій ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , які, в свою чергу, попрямували вздовж вулиці Хлібної в м. Запоріжжі, де підійшли до воріт гаража, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_7 . ОСОБА_7 притиснув плечем двері воріт, а ОСОБА_8 , застосувавши заздалегідь принесені із собою бовторізні ножиці, перекусив ними дужку замка воріт та зламав його. В такий спосіб ОСОБА_8 і ОСОБА_7 проникли до зазначеного гаражу, де виявили мотоцикл марки «Geon» модель «Aero 200» в кузові чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_2 , який зареєстрований і знаходиться у фактичному володінні ОСОБА_12 .

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_8 і ОСОБА_7 телефоном викликали ОСОБА_10 приєднатися до них у приміщенні зазначеного гаражу для надання допомоги у заволодінні транспортним засобом, куди останній прибув. ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , не маючи права на управління зазначеним транспортним засобом, всупереч волі фактичного володільця, викотили із гаражу мотоцикл марки «Geon» модель «Aero 200» в кузові чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_2 , двигун якого знаходився не в заведеному стані, докотили його до будинку ОСОБА_7 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , де і залишили.

18.02.2017 року ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_4 , здійснили продаж зазначеного мотоциклу ОСОБА_13 , а отримані від продажу грошові кошти в сумі 6780 гривень поділили між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_10

20.03.2017 року у період часу з 20.00 год. до 20.35 год., ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні торгового залу магазину ТОВ «Український Рітейл» (Торгівельна мережа «Брусничка»), розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 107, шляхом вільного доступу, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався таємно викрасти з торгової полиці майно, що належить «Український Рітейл» (Торгівельна мережа «Брусничка»), а саме пляшку вина «Заря Кахетії «Кіндзмараулі» червоне напівсолодке об`ємом 0,75 л. вартістю 205 грн. 99 коп. без урахування ПДВ.

Викрадене майно ОСОБА_8 сховав під куртку, в яку був одягнений, з викраденим майном направився до виходу з магазину, проте не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений працівником охорони магазину та його дії були припинені. Тим самим ОСОБА_8 скоїв закінчений замах на таємне викрадення майна магазину ТОВ «Український Рітейл» (Торгівельна мережа «Брусничка») на суму 205 грн. 99 коп.

27.03.2017 року в період часу з 18.00 год. до 18.10 год., ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні торгового залу магазину ТОВ «Сільпо-Фуд», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Іванова, 1А, шляхом вільного доступу, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався таємно викрасти з торгової полиці майно, що належить ТОВ «Сільпо-Фуд» (), а саме картридж «Gillette Fusion Pawer» вартістю 412 грн. без урахування ПДВ.

Викрадене майно ОСОБА_8 сховав під куртку, в яку був одягнений, після чого з викраденим майном попрямував до виходу з магазину ТОВ «Сільпо-Фуд», проте не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був зупинений працівником охорони магазину ТОВ «Сільпо-Фуд» та його дії були припинені. Тим самим ОСОБА_8 скоїв закінчений замах на таємне викрадення майна магазину ТОВ «Сільпо-Фуд» на суму 412 грн.

Вирок відносно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 учасниками провадження в апеляційному порядку не оскаржується.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить пом`якшити йому покарання у зв`язку із тим, що на його утриманні знаходиться мати, 1949 року народження, яка є інвалідом та потребує постійного догляду, оскільки прикута до ліжка. Зазначає, що до вчинення злочинів його спонукали тяжкі сімейні обставини, оскільки потрібні були гроші на лікування матері, а на роботі декілька місяців не виплачували заробітну плату.

Апелянт був повідомлений про час та дату розгляду його апеляційної скарги, про що суду повідомив інший обвинувачений ОСОБА_7 , але в судове засідання не з`явився, даних про поважність причин неявки до суду не надав, не надав також заяв або клопотань про відкладення слухання справи, і тому, враховуючи відсутність даних про бажання обвинуваченого брати безпосередню участь при розгляді своєї апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим розглянути його апеляційну скаргу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який заперечував проти задоволення скарги обвинуваченого ОСОБА_8 ; обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема і в останньому слові, який не заперечував проти задоволення скарги; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, кваліфікація дій останнього, встановлені і вказані обставини у обвинувальному вироку, ґрунтуються на обставинах, які сторонами провадження не оспорюються, тому перевірці в апеляційній інстанції, у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, не підлягають.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обсяг і доведеність вини обвинуваченого та правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Порушень ст.ст. 349, 370 КПК України щодо обґрунтованості і вмотивованості винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, зазначених у вироку суду, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації. У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів та сукупність фактичних обставин, які характеризують особу обвинуваченого, згідно яких він має постійне місце проживання, на обліках у ЗОНД та ЗОПЛ не перебуває, неодружений, неофіційно працює, за місцем проживання характеризується позитивно, тяжких наслідків від його дій не настало. Врахована судом також і його активна роль у скоєнні злочинів, а також те, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий, але висновків для себе не зробив та продовжував злочинну діяльність.

В якості обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд зазначив його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, перебування на утриманні обвинуваченого матері ОСОБА_14 , 1949 року народження, яка за станом здоров`я не може самостійно пересуватись та потребує стороннього догляду.

Обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було.

Встановлені судом першої інстанції відомості про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання, на думку колегії суддів, навіть з урахуванням доводів, наведених в апеляційній скарзі, не знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень.

Покарання ОСОБА_8 судом було призначено в мінімальних межах, передбачених санкціями інкримінованих йому злочинів, а остаточне покарання призначене у відповідності до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, і підстав вважати його надто суворим, колегія суддів не знаходить.

Обставини, на які послався обвинувачений у апеляційній скарзі, як на підстави для пом`якшення призначеного покарання, а саме, що на його утриманні знаходиться мати, 1949 року народження, яка є інвалідом та потребує постійного догляду, оскільки прикута до ліжка, вже були прийняті до уваги судом першої інстанції при призначенні покарання, а доводи про те, що до вчинення злочинів його спонукали тяжкі сімейні обставини, оскільки потрібні були гроші на лікування матері, затримка у не виплаті заробітної плати за місцем роботи протягом декількох місяців, і вважати це обставинами, що можуть бути застосовані для зменшення призначеного мінімального покарання, колегія суддів не вбачає.

Покарання судом першої інстанції призначено ОСОБА_8 у відповідності до вимог закону про кримінальну відповідальність, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, на думку колегії суддів, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації, та ретельно мотивовано.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути безумовною підставою для скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2017 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4