г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3351/17
Номер провадження 1-кп/213/432/17
У Х В А Л А
Іменем України
21 грудня 2017 року, Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу клопотання захисника обвинуваченого про заміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до двох місяців по кримінальному провадженню № 0001369 від 15.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання про заміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , в якому просить змінити обраний йому раніше запобіжний захід та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20-00 до 07-00 годин.
Обґрунтовуючи своє клопотання, захисник обвинуваченого зазначила, що ризиків, передбачених статтею 177 КПК України на цей час не існує. На її думку переховуватись від суду обвинувачений не буде, оскільки він завжди з`являвся до слідчого на досудовому слідстві та сам прийшов до суду на засідання про обрання запобіжного заходу; не існує ризику щодо незаконного впливу на потерпілого та свідка, оскільки обвинувачений зробив би це ще до повідомлення про підозру і на досудовому слідстві, при цьому з обвинувального акту видно, що очевидці злочину взагалі відсутні; також на її думку не існує ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений не має судимостей, має постійне місце мешкання, соціально адаптований, на момент застосування запобіжного заходу мав постійне місце роботи, мешкає зі своєю матір`ю, якій 72 роки, дбає та турбується про неї. Крім того, обвинувачений є інвалідом, має виразку шлунку та потребує постійного нагляду лікарів та відвідування лікарні, проте, не маючи можливості вийти з квартири, він не може отримати належну медичну допомогу, що може призвести до відкриття виразкової кровотечі та навіть смерті особи. За таких обставин захисник вважає, що необхідно пом`якшити запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 , чи надати йому можливість хоча б відвідувати лікарню та отримувати необхідне йому лікування. На підтвердження зазначених обставин захисник надала суду Акт з місця проживання обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_1 з жовтня 2013 року по теперішній час, Характеристику з місця роботи обвинуваченого, копії пенсійного посвідчення та Довідки про інвалідність обвинуваченого, копії свідоцтва про народження обвинуваченого та паспорту його матері, копії листів про відвідування обвинуваченого лікарем із зазначенням діагнозу. Щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу зазначила, що воно подано з порушенням строків, проте вона не потребує часу для ознайомлення з його змістом і вважає, що воно не підлягає задоволенню з тих підстав, які викладенні у її клопотанні про заміну запобіжного заходу.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника та просив суд його задовольнити та у свою чергу пояснив, що він має місце роботи, а також має трьох дітей.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого, та заявила клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до двох місяців, зазначивши, що встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме оскільки санкція частини 2 статті 121 КК України є досить жорсткою і унеможливлює застосування норм ст. 75 КК України, є ризик, що особа, розуміючи невідворотність покарання не буде належним чином виконувати свої процесуальні обов`язки і буде переховуватись від суду, крім того, в цьому кримінальному провадженні є неповнолітній свідок, який під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками впізнав обвинуваченого, у зв`язку з чим не виключна можливість, з метою покращення свого становища або уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений може незаконно впливати на свідка та схиляти останнього до зміни показів. Звертає увагу суду на те, що стороною захисту не надано матеріалів, якими обґрунтовується у обвинуваченого виразки шлунку та необхідності систематичного відвідування лікарні, на сьогоднішній день не зрозуміло, яка форма захворювання у обвинуваченого. Вважає, що листи, які надала сторона захисту про відвідування обвинуваченого лікарем та встановлення діагнозу не можуть бути враховані судом, оскільки вони не містять ні печатки лікаря, ні печатки лікарні, отже не можуть бути належними доказами.
Потерпіла в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого та, підтримавши думку прокурора, просила задовольнити її клопотання.
Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження у їх сукупності суд прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Виконуючи вимоги закону, які викладені в статтях 177 та 178 КПК України суд встановив наступне:
1. Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Обвинувальний Акт складено слідчим та затверджено прокурором 29.11.2017 року, згідно розписки обвинувачений ОСОБА_5 отримав обвинувальний Акт 29.11.2017 року (а.с. 9). До обвинувального Акту додається Реєстр матеріалів досудового розслідування з переліком проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій, прийнятих процесуальних рішеннях та застосованого запобіжного заходу (а.с. 7-8), до обвинувального Акту додана Довідка із зазначенням учасників кримінального провадження підозрюваного ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_4 , свідків, у тому числі неповнолітнього свідка (а.с. 10). Отже, в даному кримінальному провадженні в наявності є вагомі докази про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.
2. Судом встановлено, що санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_5 на цей момент передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
3. Обвинувачений ОСОБА_5 , 1968 року народження, є пенсіонером та Інвалідом третьої групи з 2013 року безстроково (а.с. 39, 40). Стороною захисту надано суду листи рукописного вигляду, які на їх думку підтверджують захворювання обвинуваченого і вказують на необхідність відвідування лікарні. При цьому, зазначені листи не містять офіційної печатки ні лікаря, ні лікарні/медичної установи.
4. Обвинувачений ОСОБА_5 має мати похилого віку ОСОБА_7 , 1946 року народження (а.с. 41, 42).
5. Обвинувачений ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним Актом від 10.12.2017 року (а.с. 37)
6. Суду надана рукописна характеристика, в якій зазначається, що ОСОБА_5 з травня 2017 року працював на підприємстві ТОВ «Голметресурс» підсобним робочим, з вересня 2017 року на підприємстві ТОВ «Аском Сервіс», де працював бригадиром і характеризується позитивно. Дана характеристика містить підпис особи, яка зазначена начальником дільниці ТОВ «Аском Сервіс» ОСОБА_8 . При цьому, печатка ТОВ «Аском Сервіс» не посвідчує вказаний підпис, а знаходиться серед змісту характеристики. Крім того, у зазначеній печатці зазначено - ТОВ «Аском Сервіс», Україна, місто Дніпро (а.с. 38).
7. Суду не надано доказів того, що за місцем мешкання обвинуваченого, яке зазначено у вказаному Акті, мешкає його мати, не надано доказів наявності у нього крім матері інших родичів дітей, дружини, батька тощо.
8. Майновий стан обвинуваченого судом не встановлено обвинувачений, який зазначав, що на момент обрання запобіжного заходу працював не надав суду доказів на підтвердження отримання ним заробітної плати, доходу тощо.
9. Стороною обвинувачення не надано доказів щодо наявності судимостей у обвинуваченого.
10. Судом не встановлено того, що раніше до цього обвинуваченого застосовувались запобіжні заходи, а також того, що наявне повідомлення особі обвинуваченого про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
11. Судом встановлено, що 19.12.2017 року до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу потерпілою ОСОБА_4 було подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 32 605, 48 грн. та моральної шкоди в розмірі 64 000 грн., зазначений позов переданий до цього кримінального провадження.
12. Судом встановлено, що 23.10.2017 року суддею Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 22.12.2017 року.
З урахуванням встановлених обставин, перевіряючи наявність ризиків, які викладені в статті 177 КПК України суд знаходить, що наявні два наступні ризики.
Перший ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно вплинути на свідка у цьому ж кримінальному провадженні. На цей момент проводиться тільки підготовче судове засідання, в якому, в числі іншого, буде вирішуватись питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду з викликом певних свідків. Позиція сторони захисту суду не відома, суд не може заздалегідь, минаючи встановлений законом порядок давати оцінку обставинам вчинення кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті та робити будь які висновки про винуватість або невинуватість обвинуваченого ОСОБА_5 . За таких обставин наявна певна вірогідність того, що зазначені вище свідки будуть допитуватись за клопотанням сторін кримінального провадження. Враховуючи суворість покарання за санкцією ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді тільки позбавлення волі на строк від семи років та, у зв`язку з цим неможливістю застосування положень статті 75 КК України, суд допускає ризик того, що обвинувачений, з метою уникнення відповідальності за вчинене може незаконно вплинути на свідків, в числі яких знаходиться і неповнолітній свідок ОСОБА_9 (а.с. 10).
Другий ризик як вже зазначалось вище, враховуючи суворість покарання за санкцією ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді тільки позбавлення волі на строк від семи років та, у зв`язку з цим неможливістю застосування положень статті 75 КК України, суд допускає ризик того, що обвинувачений, з метою уникнення важкості покарання може переховуватись від суду. Суду не надано доказів, які б вказували на міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, на наявність у обвинуваченого постійного місця роботи, на позитивну репутацію обвинуваченого, що у свою чергу вказувало б на певну довіру до обвинуваченого стосовно дотримання ним обов`язку не залишати місцезнаходження та не уникати суду. Єдиним доказом родини обвинуваченого є доказ наявності у нього матері. З його слів він має трьох дітей, проти це не було підтверджено жодним доказом. Щодо місця роботи обвинуваченого, суд знаходить, що стороною захисту не надано належних доказів на підтвердження цієї обставини. Так, стороною захисту надана характеристика на обвинуваченого у рукописному вигляді на аркуші формату А-4, яка містить печатку ТОВ «Аском Сервіс» Україна місто Дніпро. При цьому печатка зазначеного підприємства знаходиться не під підписом посадової особи, а серед рукописного тексту майже в середині листа, що вказує на певні сумніви стосовно її складання дійсною повноважною особою. Також, на сумнів щодо законного існування вказаного підприємства у місті Кривому Розі наводить і зазначення в печатці цього підприємства міста Дніпро. При цьому, сторона захисту не обмежувалась судом у надані доказів, в числі іншого, у заявленні клопотання про допит в якості свідка повноважної особи з місця роботи обвинуваченого, якщо такі дійсно існують. Отже, суд знаходить, що походження цієї характеристики є невідомим і вона не може бути прийнята судом як належний доказ. У свою чергу, стороною захисту не надано доказів репутації щодо обвинуваченого за місцем його постійного проживання певної характеристики, складеною повноважною особою та посвідченої певними мешканцями, яка б дала можливість суду переконатись у позитивній репутації обвинуваченого.
Щодо хвороби обвинуваченого та необхідності проходження лікування та відвідування лікарні суд, не заперечуючи проти вірогідності таких обставин знаходить, що стороною захисту не надано належних доказів на їх підтвердження. Так, рукописні листи, які були надані суду не містять ні печатки певного лікаря, ні печатки певної медичної установи, ні офіційного штампу тощо і не можуть враховуватись судом як належний доказ підтверджуючий ту обставину, що обвинуваченого відвідував певний лікар і встановив певний діагноз. Як вже раніше зазначалось, сторона захисту не обмежувалась судом у наданні будь яких доказів на підтвердження своєї позиції, зокрема і заявлення клопотання про виклик до суду певного лікаря для допиту в якості свідка, проте належних доказів на підтвердження своєї позиції суду не надала. Отже, суд з об`єктивних підстав позбавлений можливості з`ясувати який саме стан здоров`я у обвинуваченого на цей час і чи дійсно він потребує оперативного стаціонарного лікування, оскільки за нормами чинного законодавства суд не може за своєю ініціативою здобувати певні докази, у той час як сторона захисту наділена таким правом за законом.

З огляду на вищевикладене суд знаходить, що клопотання сторони захисту не підтверджено належними доказами і задоволенню не підлягає, у той час як клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 315 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 - про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до двох місяців задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці до 21.02.2017 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України дана ухвала, яка постановлена під час судового провадження до ухвалення вироку, окремому оскарженню не підлягає, заперечення на цю ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на вирок.

Суддя ОСОБА_1 .