Справа №760/8797/18
№1-кп/760/1413/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003150 від 24.03.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каграман Марас, Туреччина, громадянина Туреччини, студента, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
24.03.2018 року, приблизно о 02:50 год., ОСОБА_3 , будучи зупиненим службовими особами Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП НП України за порушення правил дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (за результатами перевірки за допомогою тесту «Драгер» встановлено, що ОСОБА_3 перебуває в стані алкогольного сп`яніння 0,82 проміле), дізнавшись про те, що відносно нього будуть складені матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, переслідуючи прямий умисел, спрямований на дачу посадовій особі Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП НП України неправомірної вигоди за не вчинення посадовою особою в його інтересах дій з використанням наданих поліцейському повноважень, достовірно знаючи, що інспектор ОСОБА_6 посадова особа органів Національної поліції України та в посадові обов`язки якого входить робота, пов`язана із застосуванням до правопорушників заходів адміністративного впливу, не бажаючи складання відносно нього матеріалів адміністративного правопорушення та ухилення від притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, неодноразово пропонував інспектору ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 10 000 - 15 000 грн. за не складання відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, однак при кожній з пропозицій неправомірної вигоди, інспектор ОСОБА_6 відмовлявся і попереджав ОСОБА_3 про те, що за дачу неправомірної вигоди посадовій особі Національної поліції України передбачена кримінальна відповідальність, а їх дії фіксуються на нагрудну камеру відео фіксації №АА00562.

Надалі, ОСОБА_3 сів в автомобіль «BMW 318і» д.н.з. НОМЕР_1 , а інспектор ОСОБА_6 , інспектор ОСОБА_7 і поліцейський ОСОБА_8 сіли в службовий автомобіль Національної поліції України «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_2 і продовжили складання матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3 .

Приблизно о 03:35 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м Київ, вул. Протасів Яр, 39А, будучи зупиненим співробітниками Національної поліції України за порушення правил дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на дачу посадовій особі Управління патрульної поліції у місті Києві ДПП НП України неправомірної вигоди за не вчинення посадовою особою в його інтересах дій з використанням наданих поліцейському повноважень, достовірно знаючи, що інспектор ОСОБА_6 посадова особа органів Національної поліції України та в посадові обов`язки якого входить робота, пов`язана із застосуванням до правопорушників заходів адміністративного впливу, не бажаючи складання відносно нього матеріалів адміністративного правопорушення та ухилення від притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, будучи неодноразово попереджений посадовими особами УПП у м. Києві ДПП НП України про те, що за дачу посадовій особі неправомірної вигоди передбачена кримінальна відповідальність, передав інспектору ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) гривень, поклавши їх на праве переднє пасажирське сидіння службового автомобіля Національної поліції України «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_2 , на якому сидів ОСОБА_6 .

Виявивши кошти, інспектор ОСОБА_6 вчинив дії, спрямовані на припинення протиправних дій ОСОБА_3 шляхом обмеження доступу до місця вчинення кримінального правопорушення, а саме службового автомобіля Національної поліції України «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_2 , викликав слідчо-оперативну групу Солом`янського управління поліції ГУ НП в м. Києві та письмово доповів про даний факт безпосереднього керівника.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними діями, які виразилися в пропозиції і наданні неправомірної вигоди посадовій особі за не вчинення в його інтересах дій з використанням посадового становища, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 (чинна з 04.06.2014) КК України.
Під час підготовчого судового засідання між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості, зі змісту якої вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в цих діяннях, і під час судового провадження.

Крім того, під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 узгодили йому міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.369 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказував, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Враховуючи вищевикладене, суд переконався, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим може бути затверджена.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_3 згідно ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості.
Як убачається зі змісту наданої суду угоди про визнання винуватості від 27.04.2018 року, вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України і зрозумів, роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, а також характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження судом угоди, передбачені п.п.3-4 ч.4 ст.474 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ч.1 ст.314, ч.4 ст.469, ст.ст.472, 473 ч.2, п.п.1, 3, 4 ч.4 ст.474, ст.475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 квітня 2018 року у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003150 від 24.03.2018 року, укладену між прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким була затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суддя: ОСОБА_1