Справа № 171/2283/17
Ухвала

Іменем України

22 грудня 2017 року м. Апостолове
Слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Апостолове винесене в кримінальному провадженні № 0001600 слідчим слідчого відділення Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , клопотання про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
21.12.2017 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області звернулася слідчий СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 20.12.2017 року СВ Апостолівського ВП НВП ГУ НП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР № 0001600 за рапортом о/у Дніпровського управління ДВБ НП України майора поліції ОСОБА_5 , про те що 20.12.2017 року приблизно о 13 годині з території ТОВ «СТАНДАРТСТАЛЬ» м. Нікополь, проспект Трубників, 56 виїхав автомобіль тягач марки Вольво, державний знак НОМЕР_1 , з причепом НОМЕР_2 , на якому знаходився контейнер синього кольору, даний автомобіль було зупинено сумісно з працівниками Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, на вимогу працівників поліції водій передав для огляду документи на вантаж. Також водій пояснив, що перевозить контейнер до м. Одеси, для подальшого транспортування до Індії, в контейнері знаходяться нержавіючі труби загальною вагою 15276 кг. В пакеті документів знаходився сертифікат якості ТОВ «СТАНДАРТСТАЛЬ» № 359 від 14.12.2017 року який викликав сумнів у його відповідності, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. З метою забезпечення збереження речових доказів на п.1 ч.2 ст.170 КПК України просить накласти арешт на вказаний житловий будинок та земельну ділянку.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 просила клопотання задовольнити в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити з підстав вказаних у клопотанні.
У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Відповідно до вимог ст. 173 КПК слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3 і п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає, що особа яка подала клопотання, не довела необхідність арешту майна, а саме - автомобіля « Volvo FH400», державний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом- контейнеровозом DESOT OPL-3AT- 38-98BSR, державний номер НОМЕР_2 , контейнер CMAU7394488 номер пломби S97577841 з його вмістом, і що є достатні підстави вважати, що все це майно є предметом, доказом по кримінальному провадженню, внесеному у ЄДРДР за № 0001600 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Відповідно до вимог ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як видно зі змісту клопотання, підставою для накладання арешту на майно слідчий вважає те, що «вищевказане майно є об`єктом вчинення злочину по даному кримінальному провадженню, на якому відбулася подія вчинення злочину».
Слідчим на підтвердження своїх доводів надано витяг з ЄРДР, копію протоколу огляду від 20.12.2017 року копію сертифікату якості № 359 від 14.12.2017 року на вантаж який перевозиться. Будь яких інших даних в наданих матеріалах не міститься.
Жодних достовірних даних, що вищевказаний автомобіль «Volvo FH400», державний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом - контейнеровозом DESOT OPL-3AT- 38-98BSR, державний номер НОМЕР_2 , контейнер CMAU7394488 номер пломби S97577841, є предметом або доказом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, або були набуті в результаті вказаного кримінального правопорушення, або на них було спрямоване кримінальне правопорушення, слідчий, як особа, що звернулась з клопотанням про арешт майна, слідчому судді не надав.
Таким чином, будь - яких підстав вважати, що вищевказане майно є предметом кримінального правопорушення, тобто доказом злочину, не має.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що в задоволені клопотання про арешт майна слід відмовити в повному обсязі, оскільки особа, що його подала, не довела необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи наведене та керуючись п.18 ч.1 ст.3, ст.ст. 98, 170-173, 175, 369-372, 376, 309 КПК України, слідчий суддя
ухвалила:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Апостолівського районного суду ОСОБА_1