УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

22 січня 2018 року м. Рівне
Колегія суддів Рівненського міського суду Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 ,
представник потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_11 за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, -
в с т а н о в и л а:
На розгляді у Рівненському міському суді перебуває вказане кримінальне провадження.
Ухвалою Рівненського міського суду від 29 листопада 2017 року обвинуваченому ОСОБА_11 було продовжено строк тримання під вартою на 60 днів до 27 січня 2018 року.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 27 січня 2018 року, однак призначити судове засідання та завершити кримінальне провадження до цієї дати неможливо.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 , оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не має.
Потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілих ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора та просили його задоволити.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Захисник ОСОБА_10 щодо клопотання прокурора заперечив, просив суд відмовити в його задоволенні та змінити ОСОБА_11 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих чи свідків, будь-яким іншим чином чинити перешкоди кримінальному провадженню.
Обвинувачений ОСОБА_11 у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити та підтримав клопотання свого захисника.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
За положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за доцільне продовжити ОСОБА_11 строк тримання під вартою, оскільки з незалежних від суду причин, у колегії суддів немає можливості призначити судове засідання по даному кримінальному провадженню в строк до 27 січня 2018 року.
Як вбачається із ухвали Рівненського міського суду від 29 листопада 2017 року ОСОБА_11 було продовжено строк тримання під вартою до 27 січня 2018 року.
Останній обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів.
Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених уст. 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.
При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).

Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою, колегією суддів враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, колегія суддів виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_11 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих, свідків, та із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі.
Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.
Враховуючи вищевикладене, а також відсутність підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_10 відмовити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 строк тримання під вартою на 60 днів з 22 січня 2018 року до 22 березня 2018 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Рівненського слідчого ізолятора.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3