1Справа № 335/878/18 1-кс/335/1568/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури і процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до оригіналів проектної та технічної документації із землеустрою щодо земельних ділянок, на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000024 від 18.01.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий в ОВС слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури і процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до оригіналів проектної та технічної документації із землеустрою щодо земельних ділянок, на підставі матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000024 від 18.01.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначила, в провадженні управління прокуратури Запорізької області перебувають матеріали досудового розслідування №000024, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України за фактом винесення суддею ІНФОРМАЦІЯ_1 завідомо неправосудних рішень.

В ході досудового розслідування встановлено, що суддею Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_5 18.07.2017 винесено рішення у справі №314/264/17 за позовом ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким у порядку набувальної давності визнано право власності на земельну ділянку площею 16,0460 га. 21.07.2017 суддею ОСОБА_5 винесено рішення у справі №314/5303/16 за позовом ОСОБА_7 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким у порядку набувальної давності визнано право власності на земельну ділянку площею 6 га. Крім того, суддею Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_5 29.11.2017 винесено заочне рішення у справі №314/3084/17 за позовом ОСОБА_8 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким у порядку набувальної давності визнано право власності на земельну ділянку площею 24,7996 га. Крім того, суддею ОСОБА_5 15.08.2017 винесено заочне рішення у справі №314/2640/17 за позовом ОСОБА_9 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким у порядку набувальної давності визнано право власності на земельну ділянку площею 20 га.

Однак, станом на момент винесення вищезазначених рішень не минув строк, передбачений у ст. 119 Земельного кодексу України - 15 років безперервного користування землею, який давав право вказаним громадянам, що нею користуються та не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на зазначені земельні ділянки, на набуття права власності на відповідні земельні ділянки. Окрім того, всупереч ст. 122 Земельного кодексу України, вказані позивачі звернулися з позовом до неналежного відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка не є розпорядником земель державної форми власності. На підставі винесених суддею рішень, із власності держави вибули земельні ділянки загальною площею 66,8456 га., вартістю 2 млн. 259 тис. грн.

Слідчий, посилаючись на те, що в ході досудового розслідування виникла необхідність у вилученні у ІНФОРМАЦІЯ_4 оригіналів проектної та технічної документації із землеустрою щодо наступних земельних ділянок: кадастровий номер :05:001:0070, площею 6 га., яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, наданої ОСОБА_7 для ведення фермерського господарства; кадастровий номер :06:002:0016, площею 16,046 га., яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, наданої ОСОБА_6 для ведення фермерського господарства; кадастровий номер :13:004:0087, площею 20 га., яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, наданої ОСОБА_9 для ведення фермерського господарства; кадастровий номер :05:002:0018, площею 24,7996 га., яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району, наданої ОСОБА_8 для ведення фермерського господарства, просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених в ньому, просив його задовольнити.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.
Перевіривши матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 , 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Згідно ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Стороною обвинувачення, яка звернулася з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, не зазначено значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні та обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, не наведено будь-яких доводів на підтвердження можливості використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, до яких вимагається тимчасовий доступ, а також те, що вони самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому суд вважає дане клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 159-164 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1