справа № 462/5018/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зайяченці, Лукачинського району, Волинської області, українець, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,
в с т а н о в и в :
16.10.2017 близько 15.40 год. ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні вокзалу станції «Львів», що за адресою: м. Львів, пл. Двірцева, 1, маючи умисел на заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, а саме працівникові батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Львів» ОСОБА_6 , який виконував покладені на нього обов`язки ЗУ «Про Національну поліції» зокрема обов`язок виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню правопорушення, вживати у межах своєї компетенції заходів для їх усунення, вживати заходів з метою виявлення та припинення правопорушень, вживати заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення та вживати заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях та інших публічних місцях та при цьому був одягнутий у формений одяг з відповідними знаками розрізнення, в момент, коли він намагався припинити хуліганські дії ОСОБА_4 шляхом його затримання, наніс удар кухонним ножом в праву руку, чим спричинив рану в ділянці 5-го пальця правої кісті, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та надав суду пояснення, що збігаються з вищевикладеними обставинами, розкаюється у вчиненому.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушеня, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини та правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованго йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані вірно, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за ч.2 ст. 345 КК України.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставини, що обтяжує покарання згідно ст. 67 КК України не встановлені.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості, вчиненному умисно, особу винного, що раніше не судимий, не працює, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, досудову доповідь органу пробації, а також те, що обвинувачений в судовому засіданні визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому та інші в сукупності обставини, які характеризують особу винного.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе с застосуванням положень ст. 75 КК України, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, беручи до уваги вищенаведені обставини та думку потерпілого.

По справі цивільний позов не заявлявся. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 100, 337, 368-371, 373-375 КПК України, суд-

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушеня за 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді - 2/двох/ років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 /один/ рік.

У відповідності до вимог ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: -кухонний ніж довжиною 28 см. із чорною дерев`яною ручкою довжиною леза 15 см., максимальною шириною 3,5 см., з вибитим на лезі надписом «Tromantina іпох stailess brazil» - знищити; -цифрові носіії інформації: СД диск зі відео файлом з нагрудної камери поліцейського та СД диск з відеофайлами з камер відеоспостереження вокзалу станції Львів залишити в матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Суддя: (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: