ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1543/16-к
Провадження № 1-кп/210/54/18

"11" квітня 2018 р.

Колегія суддів Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілий ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 115 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000607 від 14 листопада 2015 року, суд
ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 115 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000607 від 14 листопада 2015 року.

В судовому засіданні, призначеному на 11.04.2018 року, прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; захисником ОСОБА_7 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначила про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у зв`язку з чим вважає неможливим зміну запобіжного заходу на більш м`який.

Крім того, зазначила, що обвинувачений с залі суду погрожував свідку, який був доставлений в судове засідання, фізичною розправою.

В обґрунтування свого клопотання, захисник звернула увагу суду на те, що відповідно до протоколу затримання особи від 14.11.2015 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тримається під вартою з 14 листопада 2015 року, тобто більше ніж 2 роки і 4 місяці. Крім того, зазначила, що ризик впливу на потерпілого відсутній, у зв`язку з проведенням його допиту, ризики впливу на свідків також відсутні, через відсутність інформації щодо місця їх перебування. Крім того, матеріали справи досліджені, у в`язку з чим ставиться під сумнів наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення Палієм дій, які зазначені в обвинувальному акті. Також вказує, що підзахисний зареєстрований і постійно до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом із батьками. За місцем реєстрації характеризується виключно позитивно. При цьому його матір має захворювання - інсульт і потребує догляду, а підзахисний, як єдиний син, постійно допомагав своїм батькам. У зв`язку з викладеним просила клопотання задовольнити.

Під час обговорення заявленого клопотання, обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника, просив задовольнити, проти задоволення клопотання прокурора обидва заперечували.

Прокурор та потерпілий заперечували проти задоволення клопотання захисту, просили продовжити строк тримання під вартою.

Дослідивши матеріали справи, в обсязі, необхідному для вирішення заявленого клопотання, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, щообвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

У рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів враховує особу обвинуваченого раніше судимого, офіційно не працевлаштований, розлучений, що свідчить про слабкі соціальні зв`язки. Крім того, враховується той факт, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який законом віднесено до особливо тяжкого злочину та за вчинення якого КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, що само по собі містить ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою ухилення від відбуття такого значного покарання у випадку, якщо воно буде призначено.Той самий ризик можливий і у зв`язку з наявністю слабких соціальних зв`язків, зо також доводить наявність ризику переховування обвинуваченим від суду та правосуддя.

Обов`язок забезпечення явки свідків КПК України покладає на сторону обвинувачення, яка не відмовлялась від показів свідків, місцезнаходження яких не відоме, а тому, оскільки свідки, згідно матеріалів кримінального провадження, у повному складі не допитані, вищезазначені аргументи свідчать про наявність ризиків можливого незаконного впливу на недопитаних осіб.

Крім того, та обставина, що обвинувачений прямо в залі суду здійснював (за поясненнями прокурора та потерпілого) тиск на свідка, який був доставлений в судове засідання, свідчить про суттєвий ризик здійснення ним такого протиправного впливу на учасників процесу у разі зміни запобіжного заходу.

Крім того, доводи сторони захисту стосовно сумнівів наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 дій, які зазначені в обвинувальному акті, на даному етапі розгляду справи не можуть прийматися до уваги, оскільки згідно ст. 374 КПК України, саме під час ухвалення судового рішення за результатами розгляду справи колегія суддів надає оцінку кожному доказу, зібраному під час досудового розслідування, судового провадження, які представлені на розгляд суду в обґрунтування винуватості обвинуваченого.

Ураховуючи викладене, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, оскільки прокурор довів наявність ризиків, передбаченихст.177 КПК України, які не зменшились та у сукупності з іншими встановленими обставинами виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, і тому колегія суддів доходить висновку, що на даний час клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

З цих же підстав колегія доходить до висновку про необхідність задоволення клопотання сторони обвинувачення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 177, 331 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу відмовити.

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строків дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 /шістдесят/ днів, а саме до 10.06.2018 року включно.
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію ухвали направити до Криворізької установи виконання покарань управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області № 3.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3