Справа пр. №1-кс/756/2014/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2017 року м. Київ
в с т а н о в и в:
Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Нормою ст. 220 КПК України передбачено обов`язок слідчого та прокурора розглядати під час досудового розслідування клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій.
З аналізу цієї норми вбачається, що слідчий чи прокурор після закінчення досудового розслідування не вправі розглядати клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій, заявлені учасниками кримінального провадження, зазначеними у ч. 1 ст. 220 КПК України.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України
За приписами ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Указаний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним.
Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Із закриттям кримінального провадження процесуальна діяльність по ньому повністю закінчується, подальше таке провадження є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Зі змісту норми ст. 303 КПК вбачається, що рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені ч. 1 цієї статті, можуть бути оскаржені виключно, якщо вони ухвалені або вчинені під час досудового розслідування.
Оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора щодо нерозгляду клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій поза межами досудового розслідування КПК України не передбачено.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 220, 303, 304, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особам, які подали скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1