Справа № 1-кс/760/3104/18
№ 760/4717/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування №0001349, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2016 року, про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.5 ст. 191, ч.4 ст. 358 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці, тобто до 28.02.2018 року включно у межах строку досудового розслідування, а саме: прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого міс проживання; здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001349 від 07.07.2015 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 К України, ОСОБА_8 - у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 - у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 К України.

01 листопада 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Зокрема, ОСОБА_6 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у тому, що своїми умисними діями, які виразились у пособництві в розтраті чужого майна службовою особою шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, при викладених у повідомленні про підозру обставинах.

Як зазначив прокурор, досудовим розслідуванням, встановлено, що ОСОБА_9 зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вчинив на їх користь розтрату бюджетних коштів, які перебували у його віданні, в особливо великих розмірах.

Також, прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці жовтня 2014 року ОСОБА_8 , перебуваючи в дружніх стосунках із ОСОБА_9 , домовився з ним про організацію закупівлі рюкзаків у підконтрольного ОСОБА_8 підприємства. При цьому ОСОБА_10 підшукав спільника, вступивши з ним у злочинну змову, а саме ОСОБА_6 , який мав організувати пошиття рюкзаків з мінімальними затратами.

При цьому, прокурор вказує, що ОСОБА_6 , маючи можливість безперешкодно відвідувати Міністерство, восени 2014 року отримав від першого заступника Директора Департаменту матеріального забезпечення МВС України ОСОБА_11 для зразка рюкзак з числа раніше поставлених Міністерству.

Як зазначено у клопотанні, після цього ОСОБА_6 доручив своєму офіс-менеджеру ОСОБА_12 підшукати суб`єктів господарської діяльності в м. Харкові, які зможуть пошити рюкзаки за наданим зразком, достовірно знаючи, що МВС України рюкзаки будуть прийняті, незважаючи на кустарний спосіб їх виготовлення.

ОСОБА_12 за допомогою мережі Інтернет знайшла громадян ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які погодились пошити такі рюкзаки. Отримавши від ОСОБА_12 вказану інформацію, через декілька днів ОСОБА_6 повернув отриманий рюкзак до МВС України.

В подальшому, як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_8 03.12.2014 року о 16.09 год. прибув до службового кабінету ОСОБА_9 , розташованого на четвертому поверсі адміністративної будівлі № 1 МВС України, за адресою: м. Київ, вул. Богомольця 10. Під час розмови ОСОБА_9 , з`ясувавши у ОСОБА_8 , що той зможе забезпечити пошиття до закінчення 2015 року лише 100 рюкзаків, пояснив, що таку кількість Міністерство придбає до завершення поточного року, а з початку наступного року він забезпечить закупівлю у ОСОБА_8 більшої партії рюкзаків.

Під час цієї розмови ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_11 проінструктував його щодо досягнутої домовленості з ОСОБА_8 . При цьому наказав ОСОБА_11 дати вказівку працівникам територіальних підрозділів МВС України підготувати документи для обґрунтування потреби в рюкзаках для спецпідрозділів, що залучаються для виконання завдань в зоні проведення АТО та зв`язатись з ОСОБА_6 для організації придбання рюкзаків.

Як вказав прокурор у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що на виконання вказівок ОСОБА_9 ОСОБА_11 о 16.17 год. зателефонував ОСОБА_6 для обговорення питання поставки рюкзаків, також дав завдання підлеглим працівникам Департаменту матеріально забезпечення МВС України зв`язатись з працівниками територіальних підрозділів МВС України та повідомити їм про те, що необхідно підготувати листи про потребу в рюкзаках.

Після досягнення домовленості з ОСОБА_9 того ж дня ОСОБА_10 зайшов до кабінету ОСОБА_11 та підтвердив йому зміст домовленостей. В подальшому ОСОБА_8 телефоном о 19.52 год. повідомив про досягнуті домовленості ОСОБА_6 .

При цьому, прокурор зазначив, що ОСОБА_9 , будучи Головою комітету конкурсних торгів (далі - Комітет), достовірно знав, що 13.10.2014 року МВС України вже закуплено 6244 рюкзаки за ціною 1785 грн., та те, що на складі Центральної бази ресурсного забезпечення МВС України (далі - ЦБРЗ) залишається значна їх частина (станом на березень 2015 року - 2218 рюкзаків, станом на 28.12.2015 року - 1049 рюкзаків закуплених у 2014 році).

Незважаючи на це, в порушення п. п. 2, 22, 37 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року № 228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» ОСОБА_9 27.01.2015 року погодив внесення змін до річного плану закупівель речового майна, чим забезпечив здійснення закупівлі рюкзаків за переговорною процедурою (2 лоти по 3000 шт., очікуваною вартістю 2024 грн. за одиницю з ПДВ).

Як зазначено у клопотанні, 30.01.2015 року Комітетом, 8 з 10 присутніх на засіданні членів якого були працівниками підпорядкованих ОСОБА_9 підрозділів МВС України, прийнято рішення про включення до річного плану закупівель на 2015 рік закупівлі речового майна за переговорною процедурою, у тому числі придбання 6000 рюкзаків з очікуваною вартістю 12 145 140 грн. (2024 грн. з ПДВ одиницю).

02.02.2015 року МВС України надіслано запрошення суб`єктам господарювання для участі в переговорній процедурі закупівлі, яке також було оприлюднено на сайті МВС України. При цьому до ТОВ «Дніпровенд», яке в подальшому визначено переможцем тендеру, таке запрошення не надсилалося. Вказане запрошення також містило перелік документів необхідний для участі процедурі закупівлі та технічний опис предмета закупівлі.

Разом з тим, обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що з метою виготовлення цих документів від імені юридичної особи ОСОБА_6 через невстановлених осіб звернувся до ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , якими контролювалась група підприємств, що використовувались для переведення безготівкових коштів в готівку.

ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підібрано з цією метою ТОВ «Дніпровенд» та забезпечено виготовлення документів, необхідних для його участі у процедурі закупівлі, підробивши на них підпис формального директора ТОВ «Дніпровенд» ОСОБА_18 та поставивши печатку ТОВ «Дніпровенд». В подальшому ОСОБА_19 в січні 2015 року передав вказаний пакет документів через кур`єра ОСОБА_20 в м. Харкові, після чого останній забезпечив їх передачу ОСОБА_6 .

Крім того, у клопотанні зазначено, що 09.02.2015 року ОСОБА_6 прибув до МВС України, за адресою м. Київ, вул. Інститутська, 29/3 та подав Комітету завідомо підроблені документи від ТОВ «Дніпровенд».

При цьому Комітетом, незважаючи на те, що ОСОБА_6 не було надано копії балансу та звіту про фінансові результати ТОВ «Дніпровенд», в порушення ст. 16 Закону України «Про здійснення державних закупівель» допущено ОСОБА_6 як представника ТОВ «Дніпровенд» до участі в переговорах. Крім того, ОСОБА_6 на засіданні Комітету був наданий зразок рюкзака для його перевірки на відповідність технічному опису.

Оцінка відповідності товару проведена начальником відділу розробки і удосконалення форми одягу науково-дослідної лабораторії спеціального транспорту та форменого одягу Державного науково-дослідного інституту МВС України (далі - ДНДІ МВС України) ОСОБА_21 безпосередньо під час засідання Комітету, в порушення оголошених умов закупівлі без направлення зразка до лабораторії ДНДІ МВС України, проведення дослідження якості та відповідності товару встановленому МВС України технічному опису, лише шляхом його візуального огляду.

Як зазначив прокурор, за результатами огляду без зазначення причин рюкзаки учасників переговорів - компанії KROKO PROIZVODJA RAZVOJ d.o.o. та ТОВ «Ібіс» визнані такими, що не відповідають вимогам МВС України, про що ОСОБА_21 було складено довідку. Натомість, нею визнаний таким, що відповідає Технічним вимогам (додаток №3 до листа МВС України від 02.02.2015 року №3786/Чб), рюкзак ТОВ «Дніпровенд», який фактично таким вимогам не відповідав за загальними конструктивними особливостями, розмірними показниками, в тому числі ємністю (не більше 47 літрів замість 60), складом матеріалу, не мав жорсткої пакетної спинки, тощо.

Разом з тим, досудовим розслідуванням встановлено, що під час проведення переговорної процедури закупівлі ОСОБА_6 власноручно зазначив на формі пропозиції ТОВ «Дніпровенд» зміни до неї, а саме, що ТОВ «Дніпровенд» зможе поставити 3000 рюкзаків до 01.04.2015 року та засвідчив це підписом.

За результатами засідання Комітету начальником відділу забезпечення речовим майном ДМЗ МВС України ОСОБА_22 підготовлено доповідну записку про результати аналізу пропозицій учасників переговорних процедур щодо закупівлі речового майна №15/1/4-без номеру від 14.02.2015 року, відповідно до якої запропоновано запросити на засідання Комітету для подальших переговорів 16.02.2015 року ТОВ «Дніпровенд» та ТОВ «ВО «Таллегпром», які підтвердили можливість поставити рюкзаки в більших обсягах та (або) за більш низькою ціною.

Як зазначено у клопотанні, у зв`язку з тим, що 16.02.2015 року ОСОБА_6 не зміг прибути до м. Києва для участі в переговорній процедурі, він звернувся з проханням узяти участь у переговорній процедурі в якості представника ТОВ «Дніпровенд» до ОСОБА_23 та забезпечив його відповідними документами, які також були надані ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Одночасно ОСОБА_6 було проінформовано ОСОБА_23 про дії, які необхідно вчинити під час засідання та визначену ціну за одиницю товару. Під час переговорної процедури закупівлі ОСОБА_23 запропонував ціну 2899 грн. за одиницю товару зі строком поставки до 01.04.2015 року, що засвідчив своїм підписом у додатку 2в до Протоколу засідання Комітету № 7.

За результатами переговорів Комітетом акцептовано пропозиції ТОВ «Дніпровенд» по лотах, 1, 2, 3 про закупівлю 5000 рюкзаків до 01.04.2015 року за ціною 2899 грн. за одиницю товару. За лотом № 4 акцептовано пропозицію ФОП ОСОБА_24 щодо поставки 1000 рюкзаків за ціною 2100 грн. одиницю. В подальшому ОСОБА_22 та його підлеглим ОСОБА_25 підготовлено договір про закупівлю рюкзаків, який після необхідних візувань було передано на підпис ОСОБА_9 .

Разом з тим, обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що після підписання ОСОБА_9 договору про закупівлю рюкзаків з ТОВ «Дніпровенд» ОСОБА_22 телефоном повідомив про це ОСОБА_6 . В свою чергу ОСОБА_6 прибув до МВС України за адресою: м. Київ, вул. Інститутська, 29/3, кабінет № 61 та надав ОСОБА_22 і ОСОБА_25 завідомо підроблену довіреність від імені директора ТОВ «Дніпровенд» на представництво інтересів цього товариства та отримав від ОСОБА_25 чоти екземпляри договору та специфікацію до нього про закупівлю в ТОВ «Дніпровенд» 5000 рюкзаків (лот № № 1-3) на суму 14 495 000 гривень.

Також, прокурор зазначив, отримані документи ОСОБА_6 передав ОСОБА_16 та ОСОБА_17 для організації підробки підписів формального директора ТОВ «Дніпровенд» ОСОБА_18 та нанесення відбитку печатки підприємства, що і було зроблено, а документи повернуто ОСОБА_6 .

В свою чергу ОСОБА_6 передав ці документи в МВС України, де їх було зареєстровано в Журналі обліку реєстрації документів щодо договірно-правового забезпечення діяльності органів внутрішніх справ за номером № 35ю. Після цього ОСОБА_6 дав вказівку своєму офіс-менеджеру ОСОБА_12 зв`язатись з раніше підібраними нею особами та замовити пошиття рюкзаків.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в подальшому ОСОБА_6 самостійно обговорював зі ОСОБА_26 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 деталі пошиття рюкзаків та розрахунків за них, а ОСОБА_12 контролювала строки пошиття, доставку рюкзаків до офісу ОСОБА_6 , здійснювала розрахунки готівковими коштами, які він їй передавав. З квітня 2015 року ОСОБА_12 припинила співпрацю з ОСОБА_6 тому аналогічні функції було покладено на ОСОБА_27 .

При цьому, прокурор вказує у клопотанні, що з метою мінімізації витрат на пошиття рюкзаків ОСОБА_14 залучив до роботи ОСОБА_28 , який замовив пошиття 420 рюкзаків на підприємствах установ виконання покарань за ціною 66/135 грн. за одиницю. Остання партія рюкзаків була пошита в травні 2015 року. Всі рюкзаки були доставлені до офісного приміщення ОСОБА_6 за адресою: м. Харків, пров. Соляниківський, 14.

Разом з тим, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_16 спільно з ОСОБА_17 забезпечли виготовлення документів, необхідних ОСОБА_6 для створення видимості законності поставки товару, підробивши на них підпис формального директора ТОВ «Дніпровенд» ОСОБА_18 та поставивши печатку ТОВ «Дніпровенд». В подальшому вказані підроблені документи передано ОСОБА_12 та ОСОБА_29 , які безпосередньо займались відвантаженням рюкзаків. В свою чергу ОСОБА_12 , а в подальшому ОСОБА_27 через мережу Інтернет підшукали водіїв та організували доставку рюкзаків до ЦБРЗ.

Як зазначено у клопотанні, після виготовлення 5000 шт. рюкзаків їх було поставлено ОСОБА_30 та іншими невстановленими досудовим слідством особами до ЦБРЗ за адресою м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28. Відповідно до даних з ЦБРЗ товар був поставлений партіями 13.03.2015 року (498 рюкзаків), 20.03.2015 року (800 рюкзаків), 01.04.2015 року (3002 та 700 рюкзаків).

Проте, як вказує прокурор у клопотанні, фактично ОСОБА_6 не зміг у встановлений договором № 35ю строк, а саме до 01.04.2015 року, поставити необхідну кількість рюкзаків до ЦБРЗ, оскільки їх остання партія виготовлена та доставлена до нього в офіс за адресою: м. Харків, провулок Соляниківський, 14, лише в травні 2015 року.

Знаючи про це, заступник начальник ЦБРЗ ОСОБА_31 дала вказівку завідуючій сховищем речового майна ЦБРЗ ОСОБА_32 підписати Акт № 4 від 30.03.2015 року про огляд і приймання 3002 рюкзаків та без перевірки їх якості сама його затвердила. Вказаний акт також було підписано ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та ОСОБА_38 .

Окрім цього, прокурор вказує у клопотанні, що встановлено, що фактично недопоставлена партія рюкзаків (близько 1500 шт.) доставлена до ЦБРЗ 12.05.2015 року ОСОБА_30 на автомобілі марки «Mersedes Sprinter», про що він телефоном повідомив ОСОБА_29 .

Крім того, в обґрунтування клопотання, прокурор зазначив, що після набуття вказаними обставинами розголосу в січні 2016 року ОСОБА_31 дала вказівку черговим по КПП № 1 ЦБРЗ та завідуючій сховищем ЦБРЗ ОСОБА_39 переписати перепустки реєстрації транспортних засобів, що заїжджали на територію ЦБРЗ, таким чином, щоб вони відповідали актам про приймання рюкзаків від ТОВ «Дніпровенд».

Як вказано у клопотанні, у такий спосіб ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 забезпечено проведення закупівлі 5000 рюкзаків у ТОВ «Дніпровенд».

Разом з тим, прокурор зазначив, що поставлені рюкзаки, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 2-12-16 від 19.12.2016 року, містять дефекти, а саме: неправильно здійснений розкрій деталей виробу, неякісне сполучення деталей та виконання швів, непідібрані за товщиною та кольором нитки, неякісне асиметричне виконання з`єднань, відмінності у фурнітурі та комплектуючих для виконання єдиного дизайнерського рішення. Таким чином рюкзаки були пошиті в умовах кустарного виробництва та в більшості параметрів не відповідали вимогам до предмета закупівлі, а саме: за об`ємом (37,1 л -43,9л, але не більше 47л), за показниками зовнішнього виду та складових елементів (відсутні 2 бокові кишені) за видом тканини (не нейлон 100 DEN), із якої виготовлено рюкзаки, за комплектністю та складовими аксесуарів і їх місцю розташуванню (застібок, пряжок, фіксаторів, ручок, тощо). Крім того, рюкзаки різняться між собою та мають значну кількість виробничих дефектів, тобто є іншим різновидом в асортименті рюкзаків, представлених на ринку.

Відповідно до висновку експерта № 2/12-16 від 19.12.2016 року ринкова вартість одного рюкзака складала 555 грн. без ПДВ.

Тобто фактична ринкова вартість поставленого товару складає 2 775 000 грн. В той же час різниця між ринковою ціною та ціною закупівлі вказаного товару склала 11 720 000 грн.

Крім того, прокурор в обґрунтування клопотання зазначив, що для забезпечення обготівкування коштів, які будуть отримані ТОВ «Дніпровенд» за пошиття рюкзаків, ОСОБА_17 та ОСОБА_16 організовано відкриття рахунків в ПАТ «Укрсоцбанк» та ПАТ «КБ «Преміум».

При цьому, встановлено, що 23.03.2015 року та 26.03.2015 року особисто ОСОБА_9 підписано платіжні доручення № 1203 та № 1288, відповідно до яких МВС України на рахунок ТОВ «Дніпровенд» в ПАТ «Укрсоцбанк» перераховано 1 443 702 грн. та 2 319 200 грн. відповідно.

В подальшому, 13.05.2015 року - наступного дня після фактичного доставлення на ЦБРЗ своєчасно непоставленої частини партії рюкзаків - ОСОБА_9 підписано платіжні доручення №2010 та №2011 про перерахування на рахунок ТОВ «Дніпровенд» в ПАТ «КБ «Преміум» 8 702 798 грн. та 2 029 300 грн., а всього перерахував з рахунку МВС України на рахунки ТОВ «Дніпровенд» 14 495 000 грн.

Крім того, прокурор вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що наступного дня після підписання останнього платіжного доручення, в день фактичного проведення платежу на рахунок ТОВ «Дніпровенд» - 14.05.2015 року ОСОБА_9 був звільнений з МВС України.

Після одержання вказаних грошових коштів ОСОБА_17 та ОСОБА_16 24.03.2015 року, 30.03.2015 року, а також в період часу з 14.05.2015 року по 21.05.2015 року забезпечили їх перерахування на рахунки підконтрольних ім. підприємства, а саме: ТОВ «МЕГОМ», ТОВ «ІМПЕРІЯ-СТІЛ», ТОВ «ЙОАМ-ХАРКІВ», ТОВ «КОМПАНІЯ «АНП», ТОВ «А-СЕРВІС XXI», ТОВ «НВП «СТАТУС», ТОВ «МОБЕГО», ТОВ «МВП ПЛЮС» та інших юридичних осіб з подальшим зняттям готівкою ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 : та іншими особами.

Крім того, ОСОБА_17 та ОСОБА_16 забезпечили передачу отриманих в такий спосіб готівкових коштів ОСОБА_20 з метою подальшої передачі ОСОБА_6 .

При цьому, прокурор вказує, що згідно з висновками судово-економічних експертиз № 1-20/12-2016-1 від 20.12.2016 року та №300/01-125 від 27.06.2017 року підписання договору з ТОВ «Дніпровенд» завдало збитків Державному бюджету України на суму 14 495 00 грн.

Таким чином, як зазначив прокурор у клопотанні, ОСОБА_9 будучи службовою особою шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 вчинив на їх користь розтрату бюджетних коштів на загальну суму 14 495 000 грн., що на момент вчинення злочину в шістсот і більше разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто в особливо великих розмірах.

Прокурор обґрунтовує клопотання тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.11.2017 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії даної ухвали визначити до 28.04.2018 року включно.

Разом з тим, прокурор зазначив, що закінчити досудове розслідування у цей строк немає можливості, оскільки для закінчення досудового розслідування, з метою належного виконання вимог КПК України необхідним є проведення додаткових слідчих та інших процесуальних дій, зокрема, закінчити проведення експертизи відео звукозапису; встановити місцезнаходження та допитати свідка ОСОБА_13 щодо її участі в організації пошиття рюкзаків; закінчити проведення судово-почеркознавчої експертизи; провести огляд усіх документів, комп`ютерної техніки, вилучених в рамках кримінального провадження; з урахуванням допиту свідка ОСОБА_13 провести допити інших осіб, які володіють відомостями, що мають доказове значення у кримінальному провадженні; скасувати гриф секретності з клопотань та винесених за результатами їх розгляду ухвал на підставі яких проводились негласні слідчі розшукові дії у кримінальному провадженні; виконати інші необхідні слідчі та процесуальні дії; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідуванні згідно ст. 291 КПК України, виконати вимоги ст. 293 КПК України.

При цьому, прокурор зазначив, що постановою заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_45 від 14.12.2017 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців - до 30.04.2018 року.

Крім того, прокурор зазначив, що підставою продовження покладених обов`язків є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України. При цьому, на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід та покладення обов`язків, не зменшилися та продовжують існувати.

19 лютого 2018 року підозрюваному ОСОБА_6 та його захиснику були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження обраного строку запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просив продовжити ОСОБА_6 строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний та його захисники у судовому засіданні проти клопотання заперечували та просили у його задоволенні відмовити, посилаючись на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані суду матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001349 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч.4 ст. 358 КК України.

01 листопада 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0001349 від 07.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.11.2017 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29.12.2017 року строк дії обов`язків покладених на ОСОБА_6 , продовжено до 24.02.2018 року включно.

15 грудня 2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0001349 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Також, встановлено, що ОСОБА_6 для даної стадії досудового розслідування, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч.4 ст. 358 КК України, підозра підтверджується зібраними по справі матеріалами, копії яких долучені до клопотання.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.11.2017 року при обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 було враховано наявність обґрунтованої підозри та представлені стороною обвинувачення докази, слідчим суддею визнані достатніми, у контексті доведення обставин, які підтверджують обґрунтованість пред`явленої підозри.

Постановою заступника Генерального прокурора керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_45 від 14 грудня 2017 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001349 до шести місяців до 30.04.2018 року.

Разом з тим, під час розгляду клопотання встановлено, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали, не виявилось можливим, оскільки необхідно закінчити проведення експертизи відеозвукозапису; встановити місцезнаходження та допитати свідка ОСОБА_13 щодо її участі в організації пошиття рюкзаків; закінчити проведення судово-почеркознавчої експертизи; провести огляд усіх документів, комп`ютерної техніки, вилучених в рамках кримінального провадження; з урахуванням допиту свідка ОСОБА_13 провести допити інших осіб, які володіють відомостями, що мають доказове значення у кримінальному провадженні; скасувати гриф секретності з клопотань та винесених за результатами їх розгляду ухвал на підставі яких проводились негласні слідчі розшукові дії у кримінальному провадженні; виконати інші необхідні слідчі та процесуальні дії; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідуванні згідно ст. 291 КПК України, виконати вимоги ст. 293 КПК України.

Так, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.11.2017 року на підозрюваного ОСОБА_6 покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 займається підприємницькою діяльністю, а тому обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, чи перебуває, без дозволу детектива, прокурора або суду, перешкоджає повсякденній діяльності підозрюваного.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, утримує малолітню доньку ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім цього, в обґрунтування свого клопотання прокурор наводить обставини про існування ризиків, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, прокурором не додано до клопотання доказів, які б підтверджували існування цих ризиків у тому ж обсязі, що існували на час обрання запобіжного заходу, а тому слідчий суддя вважає, що ці ризики суттєво зменшилися, а тому необхідно зменшити обсяг обов`язків, покладених на ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді при обранні запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, а також, враховуючи особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження до 24 лютого 2018 року включно строку дії покладених ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року, у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків: прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді, суду за кожним їхнім викликом; здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги те, що метою та підставами продовження обов`язків, покладених судом на ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 131, 176-179, 193, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити частково.

Продовжити строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, з 22. 02. 2018 року по 22. 04. 2018 року включно, а саме:

-прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді, суду за кожним їхнім викликом;

-здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали - до 22 квітня 2018 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1