Провадження № 1-кп/520/528/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11
захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000460 від 30.09.2014 року відносно ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОбвинуваченийОСОБА_16 вчинив кримінальне правопорушення у сфері службової та професійної діяльності за наступних обставин.

Так, обвинувачений ОСОБА_16 , працюючи на посаді слідчого СВ Приморского РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, маючий звання лейтенанта міліції, здійснював досудове розслідування у кримінальному проваджені №0008594 від 21.09.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, учасниками якого є неповнолітні доньки потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_14 .

Під час розслідування зазначеного кримінального провадження у обвинуваченого ОСОБА_16 виник злочинний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди від потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , шляхом залякування притягнення до кримінальної відповідальності їх неповнолітніх доньок, користуючись юридичною неграмотністю останніх.

26 вересня 2014 року обвинувачений ОСОБА_16 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, перебуваючи у своєму службовому кабінеті №56, розташованому у приміщенні Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, по вул. Грецька, 42 у м. Одеса, маючи на меті отримання неправомірної вигоди, діючи з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, розуміючи протиправний характер своїх дій, висунув вимогу потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_14 щодо передачі йому неправомірної вигоди у розмірі 2 000 доларів США за не збирання доказів вини їх доньок ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

ОСОБА_15 та ОСОБА_14 вимушені були погодитись із незаконною вимогою обвинуваченого ОСОБА_16 , оскільки розуміли, що у разі відмови останній, використовуючи своє службове становище, може сфальсифікувати докази вини їх неповнолітніх доньок, що може стати підставою для притягнення ОСОБА_19 та ОСОБА_20 до кримінальної відповідальності.

03 жовтня 2014 року, близько 11 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_16 виконуючи попередні домовленості, переслідуючи мету отримання неправомірної вигоди, використовуючи своє службове становище, склав протокол допиту ОСОБА_17 в якості свідка, зазначивши покази, які не можуть бути підставою для повідомлення будь-якій особі про підозру в кримінальному провадженні № 0008594 від 21.09.2014 року.

03 жовтня 2014 року, близько 12 год. 10 хв., обвинувачений ОСОБА_16 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у службовому кабінеті №56 Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області по вул. Грецька, 42, у м. Одеса, одержав від потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_14 раніше обумовлену суму неправомірної вигоди у розмірі 27 000 гривень, за не збирання доказів вини ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, після чого був затриманий працівниками міліції та в нього вилучено грошові кошти у сумі 27 000 гривень.

Вказаними умисними діями, обвинувачений ОСОБА_16 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 368 КК України - одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за не вчинення в інтересах того, хто надає не неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України не визнав , від дачі свідчень відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Проте, вина обвинуваченого ОСОБА_16 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ст. 368 ч. 3 КК України доведена в повному обсязі наступними доказами:
-показами у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_14 , яка пояснила, що до неї на роботу прийшли співробітники міліції і сказали, що її донька та її подруга обвинувачуються в побитті людини та запросити до райвідділу. Потім вона зі своєю донькою, її подругою та мамою подруги ОСОБА_15 прийшли до кабінету слідчого ОСОБА_16 , який сказав, що її донька з подругою обвинувачуються в груповому побитті людини. ОСОБА_16 сказав, що йому треба дати дві тисячі доларів США для того щоб дівчата проходили по справі свідками, а не обвинуваченими. 26.09.2014 року вона, ОСОБА_14 , написала заяву, в УВБ в Одеській області ДВБ МВС України, що з неї і ОСОБА_18 . ОСОБА_16 вимагає гроші. Вона надала гроші, які робітники міліції відксерокопіровали, помітили порошком, переписали номери кожної купюри та одягли на неї прослуховуючу апаратуру. Після цього вона разом з ОСОБА_18 та їх доньками пришли до кабінету слідчого ОСОБА_16 , який допросив її доньку та доньку ОСОБА_18 , потім діти вийшли з кабінету, а вона поклала у синій зошит, який лежав на робочому столі слідчого ОСОБА_16 27 000 гривень, як їй сказав ОСОБА_16 . Потім до кабінету слідчого зайшли робітники міліції, які вилучили зазначену суму коштів. Вона передала зазначені гроші слідчому ОСОБА_16 на його вимогу за не притягнення її доньки до кримінальної відповідальності. Обвинуваченому ОСОБА_16 просить суд призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

-показами у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_15 яка пояснила, що 26.09.2014 року подзвонила її донька та сказала, щоб вона приїхала до райвідділу, де слідчий ОСОБА_16 їй та ОСОБА_14 пояснив, що їх доньки притягуються до кримінальної відповідальності за побиття іншої дівчини. Також ОСОБА_16 пояснив, що необхідно йому передати 2 000 доларів США, щоб їх доньки проходили по справі свідками, а не обвинуваченими, але в неї таких грошей не було, вона виховує доньку сама. ОСОБА_16 казав їм, щоб вони у розмові казали не «гроші», а «повний пакет документів». ОСОБА_14 достала необхідну суму грошей і вони звернулися до УБЕП з заявою про вимагання з них обвинуваченим ОСОБА_21 грошей. Через деякий час, вона зі своєю донькою приїхали до дому ОСОБА_14 де були співробітники УБЕП, які помітили гроші, відксерокопіювали їх та вручили ОСОБА_14 після цього працівники міліції одягли на ОСОБА_14 апаратуру для прослуховування. Потім вони приїхали до відділу міліції, зайшли разом з доньками до кабінету слідчого ОСОБА_16 , потім доньки вийшли і ОСОБА_14 дістала гроші та поклала їх на стіл ОСОБА_16 , але ОСОБА_16 сказав, що так робити не можна, і дав зошит, в якій ОСОБА_14 поклала гроші. Вони ще декілька хвилин посиділи і потім зайшли співробітники УБЕП. Покарання обвинуваченому ОСОБА_16 потерпіла ОСОБА_22 просила призначити на розсуд суду,

-показами свідка ОСОБА_23 який пояснив, що він працює прокурором в Приморській районній прокуратурі м. Одеси і був процесуальним керівником обвинуваченого ОСОБА_16 , який працював слідчим і виконував всі свої службові обов`язки. На момент події він тільки вийшов з відпустки та не знав скільки кримінальних проваджень було у обвинуваченого ОСОБА_16 , по яким він проводить слідство. Він не бачив кримінального провадження, згідно якого притягувалися до кримінальної відповідальності доньки потерпілих, він бачив копію матеріалів вже після затримання обвинуваченого ОСОБА_16 ,

-показами свідка ОСОБА_24 , яка пояснила, що влітку 2014 року її племінницю ОСОБА_25 побили на дискотеці на пляжі Ланжерон і вона подала заяву слідчому ОСОБА_16 про вчинення кримінального правопорушення. Потім вона з племінницею знайшли дівчат, які вчинили побиття, в соціальних мережах і показали їх слідчому ОСОБА_16 , який говорив що перспектив нема, тому що знайти цих дівчат буде складно. Її племінниця пояснила, що коли вона вийшла з клубу до неї підійшли декілька дівчат, почали бити та говорили що вона біженка, сепаратистка. Кримінальне провадження на теперішній час закрито,

-показами свідка ОСОБА_26 , яка пояснила, що 20.09.2014 року вона пішла до клубу «Табу», який розташований на пляжі Ланжерон з друзями. Потім вона вийшла поговорити по телефону і до неї підійшло троє дівчат, які почали питати її де вона мешкає. Ці дівчата їй сказали, що вона когось зачепила на танцполі. Вона за це вибачилась. Потім дівчата почали її розпитувати де вона купила свій одяг та звідки вона. Після чого вони почали її бити по голові, по та по всьому тілі. Потім вона втратила свідомість, до тями її привели незнайомі люди. З ранку вона пішла в міліцію, де написала заяву і ОСОБА_16 надав їй направлення на експертизу для зняття побоїв. Потім вона приходила до слідчого ОСОБА_16 щоб показати фото в соціальних мережах дівчат, які її побили, ОСОБА_16 їй сказав, що буде шукати цих дівчат та з`ясовувати обставини побиття,

-показами свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що в 2014 році її та Мінаєву викликали на роботу до матері її подруги, де їх чекали троє міліціонерів, які їм повідомили, що вони, коли були на дискотеці «Табу», побили дівчину і їм загрожує покарання у вигляді трьох років умовно та запросили до міліції, де співробітник міліції сказав, що він відведе їх до слідчого ОСОБА_16 , з яким можливо домовитися. Останній їм повідомив, що вона та її подруга побили дівчину і їм загрожує по 3 роки умовно та попросив залишити його з їх матерями. Потім вони приїжджали до ОСОБА_16 давали покази, які друкував ОСОБА_16 та доповнював. Він казав їх матерям, що потрібно надати йому грошей, але передачу грошей вона не бачила. Розмову про гроші вона чула на аудіо записі, який записала мати її подруги на телефон. Вона була присутня коли відксерокопіювали гроші і потім всі поїхали до ОСОБА_16 у райвідділ. У нього у кабінеті вони написали пояснення та вишли, залишилися їх матері, а потім вона побачила з подругою, як ОСОБА_16 виводили з кабінету,

-показами свідка ОСОБА_17 яка пояснила, що в 2014 році вона знаходилась у школі на заняттях коли їй подзвонила її мати, і сказала, що до неї на роботу прийшли робітники міліції і їй та ОСОБА_27 з матір`ю необхідно приїхати до райвідділу, де до них підійшов співробітник міліції і сказав, що він відведе до слідчого, з яким можливо домовитися. Вони зайшли в кабінет ОСОБА_16 , який сказав, що вони побили дівчину і їм погрожує покарання у вигляді трьох років умовно. Дівчину вони не били, але бачили як її била інша дівчина. Потім ОСОБА_16 попросив їх вийти з кабінету, а їх матері залишилися. Дома мати казала, що слідчий ОСОБА_16 сказав дати йому гроші. Цю розмову вона чула з аудіо запису з телефону, яку зробила її мати. В міліції, куди вони прийшли давати покази слідчому ОСОБА_16 , останній попросив її з подругою вийти з кабінету, вони вийшли, а їх матері залишилися. Потім зайшли інші співробітники міліції і вивели ОСОБА_16 з кабінету,

-показами свідка ОСОБА_28 , який пояснив., що він працює о/у карного розшуку Приморського РВ. З обвинуваченим у нього робочі стосунки. Він виконував доручення слідчого ОСОБА_16 по кримінальному проваджені за фактом хуліганства, встановив свідків та фігурантів по факту хуліганства. Він встановив місце проживання особи, котра могла здійснити дане кримінальне правопорушення, після чого запросили дівчат з матерями приїхали в відділ міліції, де відвів їх до кабінету ОСОБА_16 . Йому невідомо чим закінчилась зазначена зустріч,

- показами свідка ОСОБА_29 , який пояснив що він працює начальником слідчого відділу Іллічівська. ОСОБА_16 був його співробітником і працював на посаді слідчого. Потім йому стало відомо, що у ОСОБА_16 в провадженні знаходилась кримінальна справа, по якій йому давали хабар. Він бачив тільки вже момент, коли робітники УВД проводили огляд приміщеня. Про кримінальне провадження, по якому ОСОБА_16 нібито отримав неправомірну вигоду, йому стало відомо після затримання ОСОБА_16 . Під час коли проводились слідчі дії 03.10.2014 року біля 14:00 години,його не допустили у відділ, та в цей час вийшов ОСОБА_16 зі співробітниками УВБ,

-показами свідка ОСОБА_30 , який пояснив, що він працює старшим о/у УВБ і в жовтні 2014 року він був в оперативній групі затримання. Вони зайшли в кабінет слідчого ОСОБА_16 , де знаходився ОСОБА_16 і дві жінки, вони заблокували вихід з кабінету, тому що ОСОБА_16 хотів його покинути. Слідчий у присутності двох понятих, його, ОСОБА_31 та двох представників прокуратури, попросив ОСОБА_16 видати гроші, які він отримав. Остнанній відмовився, і слідчий почав проводити огляд. В ході огляду в зошиті на столі у обвинуваченого ОСОБА_16 , знайшли кошти, номіналом по 200 грн. ОСОБА_16 бачив, як у нього на столі знайшли гроші, пояснив що це не його гроші. В ході складання протоколу огляду, слідчий переписав номер кожною купюри і гроші опечатали. З того часу як вони всі зайшли до кабінету обвинуваченого ОСОБА_16 почали проводити відеозьомку,

-показами свідка ОСОБА_32 який пояснив, що він працював о/у кримінального розшуку. В його обов`язки входило виявляти злочини і виконувати доручення слідчих. Доручення може дати керівництво або конкретно слідчий. Йому слідчий ОСОБА_16 надав доручення по факту хуліганства, а саме: встановити осіб, які причетні до цього. В дорученні були вказані прізвища та імена осіб, котрі брали участь у хуліганстві. За допомогою соціальних мереж були встановлені зазначені особи, яких з матерями запросили до відділу міліції та яких він привів до кабінету слідчого ОСОБА_16 ,

- показами свідка ОСОБА_33 , який пояснив, що він працював о/у кримінального розшуку Приморського відділення міліції, в обов`язки якого входить виконувати доручення слідчого, приймати заяви від громадян. Він отримав доручення від слідчого ОСОБА_16 про встановлення осіб, які причетні до бійки, яка відбулася на пляжі Ланжерон. У них були фото підозрюваних з соціальної мережі, в якій вказана школа де вони навчаються. Таким чином були встановлені особи, які приймали участь в бійці та запрошені дівчата з матерями в відділ міліції. Вони самі виявили бажання поспілкуватись зі слідчим ОСОБА_16 ,

- показами свідка ОСОБА_34 , який пояснив, що восені 2014 року співробітники міліції його запросили взяти участь в якості понятого при затриманні обвинуваченого ОСОБА_16 , на що він дав свою згоду. Він сів в автомобіль, приїхав до міліції і потім разом зі співробітникам міліції та другим понятим зайшов до кабінету, в якому знаходився ОСОБА_16 , який сидів за своїм столом. Прокурор спитав ОСОБА_16 , чи отримував він гроші, на що останній сказав, що не отримував, і після цього співробітники міліції знайшли в зошиті, який був на столі ОСОБА_16 кошти номіналом по 200 гривень, які просвітили разом зі зошитом. ОСОБА_16 пояснив, що не знає кому належать знайдені гроші. Руки ОСОБА_16 , не світились. Крім того, вилучили у ОСОБА_16 2 телефони, планшет і ноутбук. Провели огляд місця події, після чого ОСОБА_16 зателефонував своєму адвокату. Слідчий склав протокол, потім приїхав адвокат ОСОБА_16 і почали переписувати номери купюр, всі дії знімали на відеокамеру, всі гроші, мобільні телефони, ватні тампони, якими робили змиви, були опечатані. На конвертах, в яких були опечатані речі, він і другий понятий підписались. Після цього ОСОБА_16 затримали. Він підписував протоколи слідчих дій. Речі вилученні у ОСОБА_16 розміщувались в пакети, які опечатали і пакет підписував він, другий понятий і слідчий з прокурором та обвинуваченим, не пам`ятає підписував адвокат чи ні. Пакет, в який намагались помістити зарядні пристрої порвався, коли він і другий понятий почали його підписувати, що зробив слідчий з цим порваним пакетом йому не відомо. Слідчі дії не переривались. В машині зі співробітниками він знаходився близько 10 хвилин, він в машині не підписував ніякі документи. Він підписував протокол огляду місця події, протокол перепису грошей, конверт з грошима, конверт з ватними тампонами, змивами. Відеозйомка зупинилась коли прийшов адвокат. Призупинялась чи ще колись йому не відомо. Гроші були номіналом 200 гривень. Потім переписували номери купюр і помістили їх в конверт, який підписали всі учасники слідчої дії. Протокол склали в його присутності і він його підписував, все в протоколі вказано вірно. В кабінет обвинуваченого він зайшов зі співробітником міліції, другим понятим, слідчим, він стояв збоку столу і бачив все, що знаходилось на столі у ОСОБА_16 , який сидів за столом. Ніхто із присутніх нічого не чіпав на столі. Слідчий прокуратури спитав ОСОБА_16 чи отримував він гроші, той відповів, що ні. Після чого слідчий прокуратури почав оглядати все що є на столі, і в одному зошиті лежали гроші, у слідчого в руках нічого не було. Прийшов спеціаліст, просвітив гроші, зошит, руки ОСОБА_16 . Ні у кого не було можливості підкласти ОСОБА_16 цей зошит. Гроші, які вилучили зі столу потім переписували. Після того як гроші переписали їх порахували і упакували,

- показами свідка ОСОБА_35 , який пояснив, що його разом з братом, співробітники міліції попросили стати понятими у справі про хабар в Приморському відділенні міліції. Їх попросили постояти на вулиці, після цього вони разом з співробітниками міліції, прокурором, експертом зайшли в Приморський райвідділ до кабінету, де побачили обвинуваченого ОСОБА_16 , у якого на робочому столі лежав журнал, в якому знаходились гроші. Потім підійшов експерт, перевірив гроші, вони світились, журнал також світився, експерт просвітив гроші лампою. Після цього упакували гроші і речі у пакети. Приїхав адвокат, після описували мобільний телефон, планшет, ноутбук.

В кабінеті крім ОСОБА_16 нікого не було, він сидів за столом один. На столі лежав ноутбук, журнал, мобільний телефон, документи, принтер, багато зарядних пристроїв і в журналі були гроші. З ними зайшли співробітники поліції і його брат, він також був понятим. Експерт описував гроші. Пакет з грошима вони підписували, це були спеціальні пакети, їх підписував він, його брат, експерт, вони підписували близько 4 пакетів розміром А4.Один пакет утилізували в сміттєве відро. Він не бачив чи забирав хтось цей пакет. Із сейфа нічого не забирали. Речі ОСОБА_16 оглядали також,

-витягом з ЄРДР №0000460 від 30.09.2014 року;
-заявою від ОСОБА_14 від 26.09.2014 року про притягнення до кримінальної відповідальності робітника міліції ОСОБА_16 , якийвимагає у неї грошові кошти у розмірі 2 000 доларів США;

-заявою від ОСОБА_36 від 26.09.2014 року про притягнення до кримінальної відповідальності робітника міліції ОСОБА_16 , якийвимагає у неї грошові кошти у розмірі 2 000 доларів США;

-протоколом огляду, ідентифікування та вручення грошових коштів від 03.10.2014 року, згідно якого ОСОБА_14 надала для огляду кошти у сумі 27 000 гривень (сто тридцять п`ять купюр по 200 гривень), які були оглянуті, зроблені з них копії та помічені за допомогою спеціального невидимого люмінесцентного аерозолю препарату «Промінь - 1» та надані (вручені) ОСОБА_14 для надання ОСОБА_16 ;
- протоколом огляду місяця події від 03.10.2014 року, згідно якого оглянуто кабінет № 56 у Приморському РВ ГУМВС України в Одеській області, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Грецька 42, у якому знаходився слідчий СВ Приморського РВ ОСОБА_16 . В ході огляду на робочому столі слідчого ОСОБА_16 , виявлено зошит синього кольору, у якому на сторінці №42 виявлено пачка грошей номіналом по 200 грн., які були оглянуті та упаковані у пакет в присутності понятих. Спеціалістом спеціальною люмінесцентною лампою було просвічено гроші, які світилися жовтим кольором, свідчення на руках ОСОБА_16 не встановлено. Було зроблено змиви з рук ОСОБА_16 та робочого зошиту. На робочому столі знаходилось кримінальне провадження №0008594 від 21.09.2014 на 12 арк.;

-протоколом огляду від 04.10.2014 року, згідно якого оглянуто матеріали кримінального провадження №0008594 від 21.09.2014 вилучені в ході огляду кабінету №56 Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 03.10.2014 року, які представлені на 12 аркушах;

- протоколом огляду відеозапису слідчої дії від 20.10.2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_16 та його захисника ОСОБА_12 ознайомлено з відеозаписом огляду місця події від 03.10.2014 року. Після ознайомлення ОСОБА_16 заявив, що відеозапис відповідає дійсним обставинам огляду;

- витягом з наказу начальника Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області № 8 о/с від 29.01.2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_16 призначено на посаду слідчого СВ Приморського РВ ГУМВС України в Одеській області;

- посадовою інструкцією слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВСД України в Одеській області ОСОБА_16 , з якої вбачається, що ОСОБА_16 ознайомлено з посадовою інструкцією і функціональними обов`язками службової особи;

-службовою характеристикою на лейтенанта міліції ОСОБА_16 , з якої вбачається, що ОСОБА_16 за час служби в органах внутрішніх справ характеризується с позитивної сторони;

-протоколом № 18/16 990 т від 14.11.2014 року про проведення негласних слідчих дій в порядку ст. 36 КПК України, з якого вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді здійснювався аудіо відео контроль за вчиненням злочину ОСОБА_16 . Так, 03.10.2014 року за місцем мешкання ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_2 у присутності двох понятих, старшого оперуповноваженого в ОВС УВБ в Одеській області ДВБ МВС України ОСОБА_37 , ОСОБА_14 , ОСОБА_38 проведено огляд, ідентіфікування та вручення грошових коштів загальною сумою 27 000 грн. отриманих від ОСОБА_14 , а саме: купюри номіналом 200 грн. НБУ в кількості 135 штук, про що складено відповідний протокол. Дані кошти, в присутності понятих, вручені ОСОБА_14 для подальшої передачі ОСОБА_16 . 03.10.2014 року ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та їхні діти зайшли до службового кабінету слідчого Приморського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_16 , який допитав у якості свідка доньку ОСОБА_14 , роздрукував останній аркуш протоколу і надав на підпис ОСОБА_15 . Коли діти вийшли з кабінету, ОСОБА_14 дістала з сумки згорток грошей та положила ОСОБА_16 на стіл, останній взяв папку та попросив покласти грошові кошти в неї, що і зробила ОСОБА_14 . Після чого до службового кабінету ОСОБА_16 зайшли працівники УВБ в Одеській області, слідчий прокуратури Одеської області та поняті;

-протоколом огляду відеозапису слідчої дії від 25.11.2014 року, з якого вбачається, що ОСОБА_16 та його захисника ознайомлено з відеозаписом негласних слідчих (розшукових) дій від 03.10.2014 року. Після ознайомлення ОСОБА_16 заявив, що відеозапис відповідає дійсним обставинам;

-протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії №18/16- 983 т від 11.11.2014 року, з якої вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Одеської області № 6413 від 01.10.2014 року проводився аудіо - відео контроль за ОСОБА_16 і було зафіксовано отримання слідчим ОСОБА_16 неправомірної вигоди;

-протоколом огляду від 25.11.2014 року, з якого вбачається, що слідчий ОВС першого слідчого відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_39 у приміщенні другого слідчого відділу прокуратури Одеської області за адресою: м. Одеса, пров. Лермонтовський, 1, провів огляд у кримінальному провадженні №0000460 від 30.09.2014 року за ч.3 ст. 368 КК України, а саме: грошових коштів, які були вилучені 03.10.2014 року в ході огляду робочого місця ОСОБА_16 , які упаковані у експертний пакет білого кольору, завірений підписами підозрюваного, спеціаліста, слідчих та понятих. Грошові кошти у кількості 135 штук, номіналом 200 грн., загалом 27 000 грн. Цифровий носій «Transcend» micro S, зі стікером «03.10.2014 № 1,6», на якому зафіксовано відеозапис негласних слідчих (розшукових) дій обставини отримання ОСОБА_16 неправомірної вигоди;
-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 25 листопада 2014 року, з якої вбачається, що грошові кошти у розмірі 27 000 грн., вилучені в ході огляду місця скоєння злочину від 03.10.2014 року та затримання ОСОБА_16 , робочій зошит №101 дск, слідчого СВ Приморського РВ ОСОБА_16 , цифровій носій «Transcend» micro S, зі стікером «03.10.2014 № 1,6» залучені до матеріалів кримінального провадження №0000460 від 30.09.2014 року в якості речових доказів, та передані в кімнату зберігання речових доказів прокуратури Одеської області;
-оглянутим в судовому засіданні відеозапису негласних слідчих дій від 03.10.2014 року, з якого вбачається факт отримання ОСОБА_16 неправомірної винагороди;

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ст.337 ч. 1 КПК України.

Відповідно до пунктів 2, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про хабарництво" за №5 від 26 квітня 2002 року відповідальність за одержання хабара настає за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу. Дії винних належить визнавати даванням і одержанням хабара й у тих випадках, коли умови одержання матеріальних цінностей або послуг хоча спеціально і не обумовлювались, але учасники злочину усвідомлювали, що особа дає хабар з метою задоволення тих чи інших власних інтересів або інтересів третіх осіб.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_16 працював на посаді слідчого СВ Приморського РВ РВГУМС України в Одеській області, згідно наказу №8 о/с від 29.01.2014 року начальника Одеського міського управління ГУМВС України в Одеській області, був відповідним чином ознайомлений з посадовою інструкцією та вчинив злочинні дії з використанням наданого йому службового становища.
Оцінюючи вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 368 КК України за ознаками - одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за не вчинення в інтересах того, хто надає не неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Суд не приймає до уваги та вважає не слушними твердження захисників обвинувачено щодо недопустимості доказів у даному кримінальному проваджені, викладені ними у відповідних клопотаннях, які долучені до матеріалів справи, бо всі вони разом та кожний окремо взагалі ніяким чином не спростовують факт злочинних дій обвинуваченого, а докази по справи, на які посилається суд у вироку доводять, що саме обвинувачений ОСОБА_16 вчинив інкримінований йому злочин, а всі зазначені докази суд визнає допустимими та належними з наступних підстав.

Так, що стосується клопотання захисника про визнання недопустимими доказі, а саме: документів, які складено за підписом начальника УВБ в Одеській області ДВБ МВС України ОСОБА_40 , у зв`язку з тим, що останній перебував у період з 16.09.2014 по 15.10.2014 у відрядженні у зоні АТО, суд вважає, що це клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії аудіо- відео контроль особи» № 18/15-983т від 14.11.2014 складений та підписаний старшим оперуповноваженим в ОВС УВБ в Одеській області ДВБ МВС України ОСОБА_41 , ОСОБА_40 , складено та підписано саме 14.11.2014, тобто у той період, коли ОСОБА_42 вже не перебував у відрядженні. Супровідний лист до матеріалів НСРД за підписом ОСОБА_43 також підписано 21.11.2014, тобто не в період, який ОСОБА_42 нібито був у відрядженні.

Також клопотання захисника про недопустимість доказів, отриманих за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні не підлягають задоволенню оскільки під час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_16 було повідомлено про те, що стосовно нього були проведенні негласні слідчі (розшукові) дії, внаслідок чого тимчасово були обмежені його Конституційні права. Підтвердженням цього, є розписка ОСОБА_16 від 27.11.2014 року.

Під час досудового розслідування ОСОБА_16 та його захисника було ознайомлено з відеозаписом НСРД від 03.10.2014 року. За результатами перегляду ОСОБА_16 заявив про те, що відеозапис відповідає дійсним обставинам, що підтверджується протоколом огляду відеозапису слідчої дії від 25.11.2014 року.

Під час виконання 27.11.2014 вимог ст. 290 КПК України, при закінченні досудового розслідування, ОСОБА_16 та його захиснику було надано матеріали кримінального провадження, у тому числі протокол про результати контролю за вчиненням злочину № 18/16-900т від 14.11.2014 року та протокол за результатами проведення негласної слідчої дії «аудіо- відео контроль особи» № 18/15-983т від 14.11.2014, а також відеозапис НСРД. Тобто, стороні захисту було надано доступ до доказів отриманих під час проведення НСРД, які сторона обвинувачення надала суду для доведення вини ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Також, у ході судового розгляду стороні захисту на підстав ч. 11 ст. 290 КПК України додатково було відкрито : клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 01.10.2014 № 17/1/2-2889т; - ухвала апеляційного суду Одеської області про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії стосовно ОСОБА_44 від 01.10.2014; - доручення прокурора оперативному підрозділу на проведення НСРД від 01.10.2014 № 21/2-2899т; - доручення прокурора оперативному підрозділу на проведення НСРД від 01.10.2014 № 21/2-2901т; - постанова про проведення контролю за вчиненням злочину від 01.10.2014 № 21/2-2897т. Посилання на зазначені документи, як підстави проведення негласних слідчих (розшукових) дій, є в документах, доступ до яких мав обвинувачений та захисники ще під час досудового розслідування.

Що стосується клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_44 про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 03.10.2014, а саме: службового кабінету № 56 Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області по вул. Грецька, 42, у м. Одеса, з тих підстав, що нібито фактично слідчим проведено несанкціонований слідчим суддею обшук житла чи іншого володіння особи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що у даному випадку слідчим ОВС другого слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_45 проводився не обшук приміщення, а огляд службового кабінету ОСОБА_46 .

Відповідний огляд приміщення службового кабінету здійснено згідно з вимогами ст. 237 КПК України, ч.1 якої передбачено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд приміщення, речей та документів. Згідно ч.2 зазначеної норми Закону передбачено, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюються з правилами КПК, передбаченого для обшуку житла чи іншого володіння особи. Проте, службовий кабінет слідчого Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_16 не є зареєстрованим офісом компанії, власником якої є приватна особа, офісом юридичної особи, філії чи інші приміщення для зайняття підприємницькою діяльністю, оскільки являлося службовим приміщенням державного правоохоронного органу, тобто будь-який кабінет в приміщенні вказаного органу не відповідає поняттю «інше лише житло» в контексті п. 1 ст. 8 Конвенції з прав людини, що в свою чергу, не виключало можливості здійснити в ньому саме огляд, а не обшук.

Суд зауважує, що вказану слідчу дію було проведено за участю запрошеного самим ОСОБА_47 його захисника адвоката ОСОБА_12 , за результатами якої будь-яких заяв та зауважень з боку ОСОБА_16 та його захисника ОСОБА_12 не надійшло, що було зафіксовано у вказаному протоколі, зміст якого ніхто не оспорював. Тобто, суд прийшов до висновку, що будь-яких порушень при проведенні 03.10.2014 огляду службового кабінету № 56 Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області по вул. Грецька, 42, у м. Одеса,не було.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_16 відмовився надавати свідчення по справі, він саме не заперечував той факт, що при викладених у вироку обставинах на його столі були виявлені грошові кошти, які були ним надані ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , факт чого відповідним чином зафіксований та перевірений в ході судового розгляду справи та не викликає у суду жодного сумніву. Тому суд вважає, що заяви як обвинуваченого так і його захисника про відсутність вини обвинуваченого ОСОБА_16 в пред`явленому звинуваченні, спростовуються належними та допустимими доказами, на які посилається суд у вироку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_16 покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_16 судом не встановлено.

Враховуючі сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_16 , беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_16 скоїв кримінальні правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, не усвідомлює суспільну небезпеку свого діяння, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і йому слід обрати покарання, пов`язане з позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_16 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 ( п`яти) років позбавлення волі з позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах на строк 2 роки з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст.54 КК України позбавити ОСОБА_16 звання лейтенанта міліції.
Запобіжний захід у вигляді застави, обраний ОСОБА_16 до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Після набрання вироку законної сили заставу повернути зазставодавцю.
Строк відбування покарання ОСОБА_16 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону від 26.11.2015 року), зарахувати строк попереднього ув`язнення, в межах даного кримінального провадження, ОСОБА_16 строк тримання обвинуваченого під вартою з 04.10.2014 року по 15.10.2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речовий доказ цифровий носій «Transcend» micro S від 03.10.2014, № 1,6 зберігати в матеріалах справи.

Речовий доказ робочий зошит № 101 дск, слідчого СВ Приморського РВ ОСОБА_16 , який зберігається в камері зберігання речових доказів прокуратури Одеської області знищити.

Речовий доказ - грошові кошти в сумі 27 000 грн. повернути за належністю ОСОБА_17 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1