Справа № 703/3097/17
УХВАЛА
про відмову в тимчасовому доступі до речей та документів
12 жовтня 2017 року слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду в м. Сміла клопотання слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів,-
встановив:
Слідчий Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Смілянської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до оригіналу прибуткового касового ордеру №61, який перебуває у володінні ОСОБА_5 або ОСОБА_6 у приміщенні офісу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований у підвальному приміщенні ТОВ магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 .
Клопотання мотивує тим, що 15 серпня 2017 року до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_7 про те, що 11 квітня 2017 року та 14 травня 2017 року представник фірми « ІНФОРМАЦІЯ_1 » отримав грошові кошти в сумі 400 євро для оформлення візи, однак ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було відмолено у видачі національної візи республіки Польща.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_10 для оформлення документів на видачу національної візи республіки Польща, у квітні 2017 року звернулися до директора офісу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 . Для оформлення візи вони за допомогою переказів « ІНФОРМАЦІЯ_3 » перерахували 430 доларів вказаній особі. Після цього, вони в травні 2017 року прийшли до вказаного офісу, однак директора на місці не було, а замість нього був ОСОБА_11 . Він запропонував їм надати документи та заповнити анкету, при цьому вказавши про необхідність сплати додатково 400 євро, що вони і зробили. Однак, 17 липня 2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_10 отримали свої паспорти з відмовами у видачі національної візи. Сплачені кошти за оформлення документів для отримання візи їм відмовили повернути.
З метою збору доказової інформації та проведення почеркознавчої експертизи, слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.
Клопотань від учасників процесуальної дії в порядку визначеному ч.1 ст.107 КПК України щодо застосування технічних засобів фіксування не надходило, тому фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів фіксування не проводилася.
Керуючись ч. 2 ст. 163 КПК України слідчий суддя вважає за можливе клопотання розглянути без виклику осіб у володінні яких знаходяться речі.
Слідчий суддя вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
У відповідності до витягу з ЄРДР кримінальне провадження відкрите за фабулою, зазначеною слідчим Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області у клопотанні.
Частиною 1 ст. 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Як вбачається з копій протоколів допиту потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , вони для оформлення документів на видачу національної візи республіки Польща, у квітні 2017 року звернулися до директора офісу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 . Для оформлення візи вони за допомогою переказів « ІНФОРМАЦІЯ_3 » перерахували 430 доларів вказаній особі. Після цього, вони в травні 2017 року прийшли до вказаного офісу, однак директора на місці не було, а замість нього був ОСОБА_11 . Він запропонував їм надати документи та заповнити анкету, при цьому вказавши про необхідність сплати додатково 400 євро, що вони і зробили. Однак, 17 липня 2017 року ОСОБА_8 та ОСОБА_10 отримали свої паспорти з відмовами у видачі національної візи. Сплачені кошти за оформлення документів для отримання візи їм відмовили повернути.
Відповідно копії квитанції до прибуткового касового ордера №61 від 14 травня 2017 року, ОСОБА_12 сплатила 400 євро, які були отримані касиром ОСОБА_13 .
Згідно ч.2 ст.1 листа № 223-559/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05 квітня 2013 року, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчі судді зобов`язані перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів.
Відповідно до ст.7 вказаного вище листа до клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження додається: 1) витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження - у всіх без винятку випадках; 2) копії матеріалів, якими сторона кримінального провадження, що подала відповідне клопотання, обґрунтовує свої доводи (ст. 141, 145, абз. 2 ч. 2 ст. 150, абз. 2 ч. 2 ст. 157, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК). Такі ж копії матеріалів, з огляду на зміст положень ч. 6 ст. 9 КПК, мають долучатися й до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.
Як вбачається з клопотання та доданих до нього документів, слідчим не здійснено жодних процесуальних дій, які б свідчили про намір отримати оригінал квитанції до прибуткового касового ордера №61 від 14 травня 2017 року без застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей і документів.
Таким чином, слідчим, під час судового розгляду клопотання, не доведено, що оригінал квитанції до прибуткового касового ордера №61 від 14 травня 2017 року, неможливо витребувати в особи у володінні якої така перебуває або може перебувати без застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого.
Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст.107, 159, 163, 372 КПК України, листом № 223-559/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 05 квітня 2013 року, -
ухвалив:
У задоволенні клопотання слідчого Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про надання тимчасовому доступу до речей та документів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1