Справа № 172/1220/17
Провадження № 1-кп/172/165/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2017 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Васильківка обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР №0000690 від 11.10.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Нікель Мурманської області Російської Федерації, має середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 25.11.2014 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 297, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання 27 січня 2017 року

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6 , -
В С Т А Н О В И В
ОСОБА_3 05 жовтня 2017 року близько 14 годин 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом вільного доступу, а саме проживаючи в будинку ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , маючи намір спрямований на умисне, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), таємно, повторно викрав електропіч марки «Сатурн» модель ST-EC 1075 та сепаратор «Мотор СІЧ СЦМ-80». Після чого з місця злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2159,73 грн.

Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене ОСОБА_3 повторно кваліфікується за ч.2 ст. 185 КК України.
30 жовтня 2017 року між потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.
Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачений у вигляді позбавлення волі на два роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік та покладенням згідно зі ст. 76 КК України таких обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обвинувачений дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку згідно зі ст.ст. 394, 424 КПК України.
Обвинувачений розуміє, що, підписавши угоду про примирення, добровільно відмовився від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України, а саме прав на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь.
Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення.
Потерпіла ОСОБА_6 просила суд затвердити укладену угоду про примирення.
Прокурор не заперечував проти затвердженя угоди про примирення.
Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - як незаконне таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнає повністю.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, вид і строк покарання, узгоджений обвинуваченим та потерпілою, визначені в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
При розслідуванні кримінального провадження залучався експерт, у зв`язку з проведенням судово-товарознавчої експертизи, на проведення якої витрачено 300,00 грн.

Кримінальним правопорушенням заподіяно матеріальної шкоди на суму 2159,73 грн., яка відшкодована на досудовому розслідуванні шляхом повернення викраденого майна потерпілому.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 468-469, 473-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,
У Х В А Л И В
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 жовтня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000690 від 11.10.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: електропіч марки "Сатурн" модель ST-EC 1075 та сепаратор "Мотор СІЧ СЦМ-80" повернути потерплому за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на р/р НОМЕР_1 ПАТ КБ "ПриватБанк" судові витрати у справі 300 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частиною шостою чи сьомою статті 474 КПК України.
Прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена.
Суддя ОСОБА_1