Справа № 138/3139/17
Провадження №:1-в/138/303/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2017 року м.Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Могилів-Подільської ВК № 114 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду, в режимі відеоконференцїї з Державною установою «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)», клопотання про застосування Закону України Про амністію у 2016 році засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, засудженого 05.02.2016 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.121 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14.11.2016 вирок змінено та згідно ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.11.2015 по 14.11.2016 включно, в решті вирок залишено без змін
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся в Могилів-Подільський міськрайсуд з клопотанням про застосування до нього Закону України Про амністію у 2016 році, оскільки має трьох неповнолітніх дітей, одна з яких є інвалідом дитинства, а також має на утриманні ще чотирьох дітей своєї цивільної дружини. Вважає, що відносно нього може бути застосована амністія згідно ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 зазначив, що з огляду на статтю, за якою засуджено ОСОБА_5 та вимоги ст.9 п.«е» Закону України «Про амністію у 2016 році» він не підпадає під дію даного Закону.
Прокурор та представник колонії висловили думку про неможливість задоволення клопотання з підстав, передбачених п.«е» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Заслухавши пояснення представника Державної установи «Могилів-Подільська виправна колонія (№114)», думки засудженого, захисника та прокурора, дослідивши зміст клопотання з доданими матеріалами, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Засудженим ОСОБА_5 до клопотання додано копії семи свідоцтв про народження дітей, однак в жодному з даних свідоцтв ОСОБА_5 не зазначений батьком дитини. Жодних інших доказів того, що він є батьком дитини, якій не виповнилось 18 років і відносно якої він не позбавлений батьківських прав, засуджений суду не надав.
Крім того, з матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2016 за ч.2 ст.121 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі та почав відбувати строк покарання 16.11.2015, який закінчується 18.05.2023.
Згідно вимог ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Станом на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» (07.09.2017) ОСОБА_5 не відбув половини призначеного строку покарання.
Крім того, відповідно до п.«е» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується, зокрема, до осіб, яких засуджено за умисне тяжке тілесне ушкодження при обтяжуючих обставинах (частина друга статті 121 КК України 2001 р.).
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 засуджений вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2016 саме за ч.2 ст.121 КК України.
Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що до засудженого ОСОБА_5 амністія не може бути застосована.
Керуючись ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», п.«в» ст.1, ст.4, п.«е» ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст.336, 369-372, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1