АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №628/1583/17 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/2361/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.296 КК України
УХВАЛА
Іменем України
21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступник прокурора області на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15.08.2017р. відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.м.т. Ківшарівка, м. Куп`янська, Харківської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, працюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.296 КК України до 2(двох) років обмеження волі.
На підставі ст.ст.75, 76 ч.1 п. 1,2 КК України від призначеного покарання у вигляді обмеження волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля процесуальних витрат та розв`язаний цивільний позов.

Вироком суду встановлено, 08.05.2017р. близько 20год., ОСОБА_7 , знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з останньою, в ході якої поводив себе агресивно, виражаючись при цьому нецензурною лайкою.

З метою уникнення конфлікту, ОСОБА_8 вийшла на вулицю та направилась до домоволодіння, де мешкає її мати ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час ОСОБА_7 , наздогнавши потерпілу біля будинку її матері, та діючи з умислом, направленим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, наніс потерпілій ОСОБА_8 близько 3-4 ударів в обличчя та по тулубу від чого остання впала на землю, а ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, схопив її за одяг та, не реагуючи на зауваження її матері - ОСОБА_9 , потягнув останню до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходячись на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, узяв у руки дерев`яну колоду та, діючи умисно, з особливою зухвалістю, наніс ОСОБА_9 даною колодою один удар у область обличчя зліва, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді синця в області повік лівого ока з переходом на підочноямкову область, проекцію лівої виличної кістки, область лівої щоки і проекцію нижньої щелепи зліва, садно в проекції гілки нижньої щелепи зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи №164-КП/17 від 12.05.2017р. є легкими тілесними ушкодженнями.

Після цього, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_8 , яка намагалась припинити злочинні дії відносно її матері, і наніс їй кулаками рук та ногами не менше 10 ударів в область голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, чим заподіяв останній тілесні ушкодження, які по локалізації та ступеню тяжкості можна розділити на дві групи:

1. по синцю в лобово-скроневій області праворуч, в окологлазничній області правого ока, в завушній області ліворуч, по задній поверхні правого плеча в середній третині, по задній поверхні лівого плеча в середній третині, по зовнішній поверхні лівого ліктьового суглоба, по розгибальній поверхні лівого передпліччя в середній третині, по передній поверхні лівого стегна у верхній третині, по зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині, по зовнішній поверхні лівого колінного суглоба, по передній поверхні правого колінного суглоба, по зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині, які згідно судово-медичної експертизи №219-КП/17 від 16.06.2017р. є легкими тілесними ушкодженнями.

2. травматичний набряк м`яких тканин в області 1-го пальця правої кісті з наявністю на його тлі синця з тильної поверхні дистальної фаланги 1-го пальця правої кісті з наявністю закритого несвіжого вивиху нижньої фаланги 1-го пальця правої кісті, які згідно висновку судово-медичної експертизи, які згідно судово-медичної експертизи №219-КП/17 від 16.06.2017р. є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, діючи умисно, з особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та поведінки людини у суспільстві, взяв лопату та, не реагуючи на зауваження потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також сторонніх осіб ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які прийшли з метою заспокоїти ОСОБА_7 , розбив скло у декількох вікнах та пошкодив віконні рами у будинку потерпілої ОСОБА_8 .

Свої хуліганські дії ОСОБА_7 продовжував близько півтори години та припинив лише після виклику та приїзду на місце працівників поліції.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити свій вирок яким обвинуваченому за цією ж нормою закону призначити покарання 2 роки обмеження волі без застосування ст.75 КК України .

В письмових запереченнях обвинувачений просить вирок суду залишити без змін і застосувати до нього амністію.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, з`ясувавши позицію обвинуваченого, який вважав, що апеляція задоволенню не підлягає, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

З вироку суду (т.1 а.с.59-63) вбачається, що фактичні обставини встановлені в загальному порядку на підставі досліджених у суді доказах, при цьому обвинувачений свою провину в інкримінованому йому злочині визнав частково, пояснивши, що потерпіла ОСОБА_8 зініціювала конфлікт, перебуваючи також в стані алкогольного сп`яніння. Тобто по суті ОСОБА_7 підтвердив фактичні обставини викладені у вироку.

В апеляційній інстанції обвинувачений також не заперечував, щодо встановлених у вироку обставинах посилаючись на те, що перебував у стані сп`яніння, а потерпіла ОСОБА_8 спровокувала конфлікт.

Виходячи з встановлених фактичних обставин, оскільки ОСОБА_7 умисно вчинив хуліганство тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, яка виразилась у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілим то суд першої інстанції вірно кваліфікував ці його дії за ч.1 ст.296 КК України.
Виходячи з вищевикладеного, перевіряючи апеляційні доводи, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів

Згідно ч.1 ст.75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував: ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який, відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості та всі обставини по справі у їх сукупності; особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, працює в Куп`янському меблевому цеху, має задовільну характеристику з місця роботи, за місцем проживання характеризується формально, характеристика не містить негативних відомостей, не є військовозобов`язаним, раніше несудимий.

Обставиною, яке обтяжує покарання, суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, за відсутністю обставин, які б пом`якшували покарання.

При цьому, враховуючи приведені обставини, а також задовільну характеристику за місцем роботи, заняття суспільно-корисною працею, відсутність судимостей, відсутність за весь час розгляду справи будь-яких відомостей, які б негативно характеризували обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків,, суд на підставі вищенаведеного, дійшов до переконання про можливість виправлення і перевиховання цього обвинуваченого без ізоляції його від суспільства тобто про застосування положень ст.ст.75,76 КК України.
Таке обґрунтування, застосування ст.75 КК України, колегія суддів вважає таким, що в цілому відповідає вимогам процесуального закону, оскільки з роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно яких рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Разом з цим, на підтримку рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що сам законодавець Законом України «Про амністію у 2016 році» звільняє ОСОБА_7 згідно п.«є» ст.1 від відбування призначеного покарання.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає, що районний суд правильно застосував положення ст.75 КК України до обвинуваченої, а призначене йому покарання, не можна вважати явно несправедливим у розумінні ст.414 КПК України.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню.

Разом з цим ОСОБА_7 згідно представлених документів є суб`єктом амністії, оскільки він на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» має одного батька, який досяг 70-річного віку і в цього батька немає інших працездатних дітей.
Згідно п.«а» ч.2 ст.10 закону України «Про амністію у 2016 році» застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.
Отже оскільки ОСОБА_7 відповідно до п.«є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» є суб`єктом амністії і відповідно до п.«а» ч.2 ст.10 того ж Закону будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням подав відповідне клопотання то колегія суддів вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного вищевказаним вироком покарання

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 15.08.2017р. відносно ОСОБА_7 без змін.

Відповідно до п.«є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного цим вироком покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді