Справа № 405/5215/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кропивницький клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрії, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.10.2008 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185; ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 04.03.2010 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 186; ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 23.07.2012 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 01 рік 06 місяці 09 днів; 24.04.2014 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 186; ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України. В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити.
Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого № 313-Ш-14, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно положень ч. 2, п.3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.
В судовому засідання встановлено, що вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.04.2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та на підставі ст.71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 04 роки 06 місяців (а.о.с. 8, Т.1 ч.1).

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 04.04.2016 року відповідно до Закону України № 838-УІІІ «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 24.04.2014 року по 26.05.2014 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.о.с. 23, Т.1 ч.1).

Початок строку покарання 24.04.2014 року, кінець строку 22.09.2018 рік. На момент розгляду клопотання засуджений відбув 03 роки 06 місяців 11 днів строку покарання, призначеного судом за вчинення злочину, який відносяться до категорії тяжких злочинів. На момент розгляду клопотання залишилося до відбуття 11 місяців 19 днів.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 27.04.2014 року, за час відбування покарання допустив 14 порушень встановленого порядку відбування покарання, за які притягався до дисциплінарної відповідальності, на даний час всі стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку (а.п. 10, а.о.с. 10, 14, 21, 28, 34, 41, 52, 57, 64, 75, 84, 90, 99, 114, Т.1 ч.2); мав 1 заохочення за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку (а.п. 10, а.о.с. 112, Т.1 ч.2); з 27.04.2014 року перебував в УВП №14 м. Кропивницький; з 20.06.2014 року відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№6) - з липня 2016 року по жовтень 2016 року працював на виробництві установи, а саме в деревообробному цеху, з липня 2017 року працює на виробництві установи, а саме на швейній дільниці; стосовно скоєного злочину розкаюється, міру покарання, призначену судом, вважає справедливою; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, догляд за ними не здійснює, свідомо використовує їх не за призначенням; намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, виконує ремонтні роботи на відділенні, залучається до робіт без оплати праці, відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України засуджений відпрацював 118 годин (а.п. 9); участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає; бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу Фізкультура та спорт, але особистого прагнення не проявляє; участі у роботі самодіяльних організацій не бере, соціально-корисну активність в організації їх роботи не проявляє; характеризується негативно (а.п. 9, а.о.с. 105, 123, 136, Т.1 ч.2).

Також з особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що на засіданні адміністративної комісії Кіровоградської ВК (№6) розглядалося питання заміни невідбутої частини покарання м`яким у виді обмеження волі засудженому ОСОБА_5 , де останньому було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення (протокол № 11 від 30.03.2017 року, а.о.с. 121-122, Т.1 ч.2). Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 26.04.2017 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким було відмовлено як такому, що не став на шлях виправлення (а.о.с. 133, Т.1 ч.2).

На засіданні адміністративної комісії Кіровоградської ВК (№6) розглядалося питання про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , де останньому було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 23 від 17.08.2017 року, а.о.с134-135, Т.1 ч.2).

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 26.04.2012 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Однак, клопотання засудженого ОСОБА_5 та матеріали особової справи останнього за № 313-Ш-14 не містять відомостей про те, що засуджений приймає активну участь у суспільному житті в установі виконання покарань та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став.

При оцінці поведінки засудженого, суд відмічає, що засуджений за час відбування покарання неодноразово (14 разів) порушував встановлений порядок відбування покарання, порушення виражалися у невиконанні команди «підйом», порушенні локалізації, не виході на шикування на обід, запізненні на ранкову перевірку, палінні у строю, порушенні дисципліни строю, невиконанні команди «відбій», порушенні форми одягу, зберіганні заборонених речей, за що засуджений отримував попередження, догани, суворі догани, поміщувався двічі на 15 діб до ДІЗО, отримував 2 місяці ПКТ; участі у суспільному житті установи виконання покарань не приймає. Така поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказує на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України засуджені до позбавлення волі повинні працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії. Адміністрація зобов`язана створювати умови, що дають змогу засудженим займатися суспільно корисною оплачуваною працею.

Згідно наданих суду довідок засуджений ОСОБА_5 дійсно займався суспільно-корисною працею з липня 2016 року по жовтень 2016 року працював на виробництві установи в деревообробному цеху, за що був один раз заохочений правами начальника установи (26.10.2016 року), з липня 2017 року працює на швейній дільниці установи, отримував заробітну плату (а.п. 11), згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучався до двохгодинних відпрацювань без оплати праці по благоустрою місць позбавлення волі та за весь час відбування покарання відпрацював 118 годин (а.п. 9).

За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_5 положень статті 81 КК України, а отже, в задоволенні клопотання останнього слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» для вручення засудженому ОСОБА_5 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1