Ухвала
Іменем України

29 січня 2018 р.

м. Київ
Справа № 610/3499/15-к

Провадження № 51-2036ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 20 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 жовтня 2017 року,
встановив:
Захисник ОСОБА_4 , в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся з касаційною скаргою на вказані судові рішення, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скарги подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, що подає скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування судового рішення, і які, на її думку, були допущенні судом при винесенні судового рішення, і навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Однак, у поданій скарзі захисникОСОБА_4 посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судами першої та апеляційної інстанцій, не наводить в чому саме полягало це порушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду положення статей 370, 412, 419 цього Кодексу.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, ОСОБА_4 зазначає про порушення права на захист його підзахисного, при цьому не вказує в чому саме полягає це порушення (з посиланням на норми кримінального процесуального закону) та як це вплинуло на законність оскаржуваних судових рішень.
Також, захисник ОСОБА_4 формально посилаючись на невідповідність рішення апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України, не конкретизує, в чому саме полягало це порушення, зокрема, які доводи його апеляційної скарги залишилися поза увагою апеляційного суду, та на які доводи, цей суд не дав вичерпної відповіді, і як ці порушення вплинули на законність та обґрунтованість постановленого щодо ОСОБА_5 судового рішення
Всупереч ч. 3 ст. 427 КПК України, захисник ОСОБА_4 не зазначив, чи бажає він брати участь під час розгляду кримінального провадження в суді касаційної інстанції.
Доводи, скарги захисника ОСОБА_4 зводяться до оспорювання фактичних обставин кримінального провадження, що згідно зі статтями 433, 438 КПК Українине є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд,

постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху і встановити йому десятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3