Справа № 216/5307/16-к
1-кп/214/564/17
У Х В А Л А

25 жовтня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
провівши відкрите судове засідання в м. Кривому Розі по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000617 від 01.09.2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Прокурор у судовому засіданні просив суд продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ще на два місяці, оскільки продовжують існувати ризики визначені ст.177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував з приводу продовження тримання його під вартою, а також в судовому засіданні подав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, яке підтримав та просив задовольнити, при цьому посилався на відсутність ризиків, а також на погіршення стану його здоров`я в умовах утримання під вартою.
Захисник ОСОБА_7 в судовому засідані підтримав клопотання свого підзахисного та заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на два місяці та просив замінити запобіжний захід на більш м`який, у виді домашнього арешту.
Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого, виходячи з наступних підстав.
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту під час досудового розслідування відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою суду від 04 вересня 2017 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, строком на два місяці, тобто до 02.11.2017 року.
Однак, враховуючи стадію судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, визначеного ухвалою суду від 04 вересня 2017 року.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років.
Колегія суддів вважає, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки злочин, у вчиненні якого останній обвинувачується, відноситься до категорії особливо тяжкого. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, не має постійного місця роботи, а отже існує достатньо підстав вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання обґрунтованості тривалості тримання під вартою не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних його обставин. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, а також, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу.
З урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , є всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою на два місяці.
Приймаючи вказане вище рішення, колегія суддів хоча і враховує посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на стан його здоров`я, однак ці обставини не виключають доведених стороною обвинувачення та встановлених судом ризиків.
Керуючись ст.ст. 176, 178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу - задовольнити.
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, строком на два місяці, тобто до 23 грудня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2