Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/1075/17
провадження № 1-кп/632/172/17

06 жовтня 2017 р.

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2017 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Менделеєво м. Тобольська Тюменської області Російської Федерації, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2014 року народження, не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив грабіж, поєднаний з проникненням у приміщення, за наступних обставин.

Так, 07 серпня 2017 року близько сімнадцятої години обвинувачений знаходився біля цигаркового кіоску, що розташований поруч із будинком АДРЕСА_3 , якій на праві власності належить ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел на викрадення чужого майна грошей, які знаходились у приміщенні кіоску.

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений підійшов до згаданого кіоску, де, зазирнувши у відкрите вікно, переконався, що всередині приміщення наявні гроші, які зберігалися у коробку.

Скориставшись тим, що продавець ОСОБА_6 відволіклась і за вікном продажу не спостерігає, ОСОБА_4 , діючи із корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, простягнув через вікно праву руку, таким чином проник до приміщення кіоску, однак ці дії обвинуваченого були помічені продавцем ОСОБА_6 , яка зробила йому зауваження.

Обвинувачений, розуміючи, що викритий, продовжив свої протиправні дії щодо вчинення грабежу та відкрито викрав з кіоску чуже майно гроші у сумі 210 гривень, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.
ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, визнав повністю.

Про обставини вчиненого дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеному в описовій частині вироку і пояснив, що із корисливих мотивів відкрито викрав гроші, проникнувши у приміщення кіоску.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють їх зміст, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують останнього.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у приміщення.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття останнього, а також те, що ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує, що згідно зі ст. 12 КК України вчинено тяжкий злочин, сукупність всіх обставин, які характеризують злочинне діяння, обставини, які пом`якшують покарання, дані досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_4 , відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства - середній, а також те, що обвинувачений за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше не судимий.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчиненого злочину, обставин справи і даних, які характеризують обвинуваченого, суд хоча і призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак приходить до висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне, відповідно до ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не застосовувався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1