печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 121, ст. 340, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 365 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 121, ст. 340, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 365 КК України,-
Обґрунтовуючи подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий посилається на наступне.
Слідчими Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000228 від 22.01.2014 за фактами перевищення влади та службових повноважень колишніми службовими особами вищих органів державної влади та працівниками правоохоронних органів у період листопада 2013 року лютого 2014 року, що призвело до масових жертв серед цивільних учасників акцій протесту, тобто до настання тяжких наслідків, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 194, ст. 340,ч. 4 ст. 294, ч. 2 ст. 364 КК України, а також за іншими фактами вчинення незаконної протидії протестним акціям, зокрема, надання колишніми службовими особами Департаменту громадської безпеки Міністерства внутрішніх справ України неправомірної вигоди працівникам правоохоронних органів, задіяним в охороні громадського порядку під час акцій протесту громадян, які відбувалися у центральній частині м. Києва у період грудня 2013 року лютого 2014 року, за вчинення ними, в інтересах третіх осіб, дій з використанням наданої їм влади та службового становища, вчинених за попередньою змовою групою осіб, а також незаконного перешкоджання проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, перевищення влади та службових повноважень, що призвело до масових жертв серед цивільних учасників акцій протесту та заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, тобто до настання тяжких наслідків, за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 369, ст. 340,ч. 3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 27, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
В клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 , а також у висунутій останньому підозрі зазначено, що він, займаючи посаду головного інспектора відділу організації служби управління організації служби, роботи конвойних підрозділів, спеціальних установ і судової міліції Департаменту громадської безпеки Міністерства внутрішніх справ України, у період з 16.03.2012 (Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 16.03.2012 № 246 о/с) по 22.05.2014 (Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 22.05.2014 № 911 о/с), відповідно до Закону України «Про міліцію» № 565-ХІІ від 20.12.1990, з наступними змінами та доповненнями (далі Закон), мав наступні права і обов`язки: захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань (стаття 1 Закону); забезпечувати особисту безпеку громадян, захищати їх права і свободи, законні інтереси; ( стаття 2 Закону); виконувати свої завдання неупереджено, у точній відповідності з законом. Ніякі виняткові обставини або вказівки службових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності міліції. Поважати гідність особи і виявляти до неї гуманне ставлення, захищати права людини незалежно від її соціального походження, майнового та іншого стану, расової та національної належності, громадянства, віку, мови та освіти, ставлення до релігії, статі, політичних та інших переконань. (стаття 5 Закону); у випадках і в порядку, передбачених Законом застосовувати підрозділами міліції заходи фізичного впливу, спеціальні засоби і вогнепальну зброю (статті 12-15 Закону).Відповідно до функціональних обов`язків головного інспектора відділу організації служби управління організації служби, роботи конвойних підрозділів, спеціальних установ і судової міліції Департаменту громадської безпеки Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_6 , мав наступні права та обов`язки: особисто брав участь у розробці, у межах компетенції МВС, нормативно-правових актів України, а також проектів відомчих наказів, розпоряджень, інструкцій, методичних рекомендацій МВС тощо, спрямованих на вдосконалення та підвищення ефективності роботи підрозділів патрульної служби; організовував узагальнення і впровадження в практику роботи ПС та передового досвіду, новітніх форм і методів організації їх діяльності, вживав заходів щодо зміцнення зв`язків органів внутрішніх справ з населенням, громадськими формуваннями, надання громадянам необхідної правової допомоги та проведення роз`яснювальної роботи серед населення з профілактики правопорушень і посилення боротьби зі злочинністю;узгоджував, у разі необхідності, проекти нормативно-правових актів України з Міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади та структурними підрозділами МВС; на основі аналізу статистичних даних і поточної інформації організував вивчення тенденцій зміни оперативної обстановки на територіях несення служби підрозділами ПС, розробляв пропозиції щодо подальшого удосконалення тактики боротьби зі злочинністю;забезпечував контроль за проведенням відповідно до визначеного порядку початкової підготовки працівників ПС, а також підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, вів облік цієї роботи,взаємодіяв з цих питань з ДКЗ МВС;організовував проведення Всеукраїнського конкурсу з визначення кращого за професією серед працівників підрозділів ПС; відповідав за організацію роботи та готовність підрозділів ПС ГУМВС, УМВС України до виконання покладених на них оперативно-службових завдань, підготовку пропозицій щодо їх раціонального використання;узагальнював та аналізував результати службової діяльності підрозділів ПС, їх укомплектованість особовим складом, матеріально-технічне забезпечення. Зазначену інформацію своєчасно оформляє щомісячними статистичними та щоквартальними аналітичними довідками, готує пропозиції щодо покращання стану справ на цих ділянках роботи;аналізував та узагальнював інформацію щодо діяльності підпорядкованих підрозділів з охорони громадського порядку та на договірній основі за рахунок особистого часу, готував інформацію з цього питання; контролював зміни кількості підрозділів патрульної служби (полків, батальйонів, рот), чисельності їх особового складу, щомісяця готував відомості з цього питання;готував аналітичні матеріали про стан організації підготовки підрозділів ПС, якість проведення з ними навчань та інструктажів, участь у цій роботі представників структурних підрозділів органів внутрішніх справ;аналізував оперативну обстановку в державі, надає пропозиції щодо необхідності перевірки оперативно-службової діяльності підрозділів ПС ГУМВС, УМВС узагальнював їх результати та веде відповідну КНС. Проте, як вказує слідчий у клопотанні, замість того, щоб сумлінно виконувати свої посадові обов`язки ,обов`язки головного інспектора відділу організації служби управління організації служби, роботи конвойних підрозділів, спеціальних установ і судової міліції Департаменту громадської безпеки МВС України, передбачені Законом та вищевказаними нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_6 у період часу з 24.01.2014 по 18.02.2014, реалізовуючи спільні злочині наміри членів організованої групи, очолюваної ОСОБА_8 , Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_9 , заступника Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_10 та інших, діючи умисно, спільно з залученими працівниками МВС України, які не входили до складу організованої групи, перевищуючи владу та свої службові повноваження, вчинив низку злочинів, у тому числі тяжких та особливо тяжких, спрямованих на незаконне перешкоджання організації та проведенню громадянами зборів, мітингів, походів і демонстрацій, які відбувались у центральній частині міста Києва, зокрема:

- перевищення влади та своїх службових повноважень у період з 24.01.2014 по 18.02.2014, що виразилось у ініціюванні придбання та озброєння підрозділів МВС України забороненими для застосування на території України спеціальними засобами виробництва Російської Федерації, а саме: світло-шумових гранат «Факел-С», «Заря-2», «Пламя», ручних гранат подразнюючої та світлошумової дії «Дрофа», ручних аерозольних гранат «Дрейф-2», ручних дратівливих грант РГР, ручних дратівливих гранат підвищеної потужності та безпеки, ручних димових гранат;

- пособництво у перевищенні влади та службових повноважень, пособництво у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження працівниками спецпідрозділу міліції «Беркут» ГУМВС України в Харківській, Львівській областях, в АР Крим та з інших регіонів України, військовослужбовцями внутрішніх військ МВС України, що виразилось у озброєнні підрозділів МВС України вищевказаними забороненими для застосування на території України спеціальними засобами виробництва Російської Федерації, які були застосовані працівниками правоохоронних органів до мітингувальників 18.02.2014 в період з 11 до 16 години на ОСОБА_11 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , Шовковичній, Садовій та Маріїнському парку в місті Києві, а також наданні інформації (координації) вищевказаних підрозділів правоохоронних органів та керівництву МВС України щодо найбільш прийнятних способів, прийомів та засобів вчинення злочинів, місця та часу, обстановку їх вчинення; внаслідок чого учасникам мітингу, вуличного походу та демонстрації заподіяно різного ступеня тяжкості тілесні ушкодження, в тому числі тяжкі тілесні ушкодження, а саме тяжкі тілесні ушкодження 2 особам, середньої тяжкості тілесні ушкодження 13 особам, легкі тілесні ушкодження 39 особам,

- пособництво у перевищенні влади та службових повноважень, спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження та у вчиненні умисного вбивства, співробітникам органів внутрішніх справ та Служби безпеки України під час спроби силового розгону мітингувальників під приводомпроведення антитерористичної операції, що виразилось у забезпеченні працівників підрозділів МВС України вищевказаними забороненими для застосування на території України спеціальними засобами виробництва Російської Федерації, які були застосовані працівниками правоохоронних до мітингувальників на Майдані Незалежності в місті Києві з 19 години 18.02.2014 до 6 години 19.02.2014, а також наданні інформації (координації) вищевказаних підрозділів правоохоронних органів та керівництву МВС України щодо найбільш прийнятних способів, прийомів та засобів вчинення злочинів, місця та часу, обстановку їх вчинення, у результаті чого із числа учасників заходів протесту заподіяно смерть 1 особі, заподіяно тяжкі тілесні ушкодження 17 особам, заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження 22 особам, заподіяно легкі тілесні ушкодження 45 особам.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_6 , як головний інспектор відділу організації служби управління організації служби, роботи конвойних підрозділів, спеціальних установ і судової міліції ДГБ МВС України підозрюється: у пособництві в незаконному перешкоджанні організації та проведенню зборів, мітингів, походів і демонстрацій, вчиненому службовою особою, із застосуванням фізичного насильства у складі організованої групи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ст. 340 КК України; у перевищенні влади, тобто умисному вчиненні службовою особою працівником правоохоронного органу, дій, які явно виходять за межі наданих їй прав, що супроводжувалося насильством, застосуванням зброї та спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями, за відсутності ознак катування, що спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, вчинені у складі організованої групи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 365 Кримінального кодексу України ( в редакції Закону від 07.04.2011); у пособництві перевищення працівниками правоохоронних органів влади, тобто умисному вчиненні, з метою виконання явно злочинного наказу, дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, застосуванням зброї, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих діями, за відсутності ознак катування, що спричинили тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним та громадським інтересам, вчиненого у складі організованої групи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 365 Кримінального кодексу України (в редакції Закону від 07.04.2011); у пособництві спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого способом, що має характер особливого мучення, вчиненого у складі організованої групи, а також з метою залякування потерпілого та інших осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (в редакції Закону від 05.11.2009); у пособництві заподіяння смерті більше двох осіб, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб у складі організованої групи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, п.п.1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (в редакції Закону від 05.11.2009).

Старший слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0000228 від 22.01.2014, звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад десять років, або довічного позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може протиправно впливати на свідків в цьому ж кримінальному провадженні,може перешкоджати здійсненню кримінального провадження іншим чином, має закордонний паспорт і здійснює поїздки за кордон, а відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним.
В судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , подане клопотання підтримали, з викладених в ньому підстав просили його задовольнити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні, проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість висунутої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, яка була вручена останньому в порушенні вимог КПК України без участі захисника, причиною виникнення повідомлення про підозру є відмова ОСОБА_6 надавати вигадані свідчення проти колишнього заступника начальника Департаменту начальника управління ДГБ МВС України ОСОБА_12 , висунута підозра ґрунтується тільки на припущеннях, стороною обвинувачення при подачі клопотання про обрання запобіжного заходу не враховувались позитивні дані про особу підозрюваного,він має міцні соціальні зв`язки, те, що він одружений, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює начальником Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України ,позитивно характеризується за місцем роботи, нагороджений відзнакою Президента України ОСОБА_13 «За участь в антитерористичній операції», нагороджений Указом Президента України П.О. Порошенка за особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України орденом «за мужність»IIIступеню, нагороджений пам`ятним знаком «за воїнську доблесть», грамотою МВС України, а також відсутність в кримінальному провадженні об`єктивно підтверджених ризиків ухилення ОСОБА_6 від слідства та суду.
Підозрюваний ОСОБА_6 доводи захисника проти задоволення клопотання підтримав, також пояснив, що працівники прокуратури наполягали щоб він надав вигадані свідчення проти колишнього заступника начальника Департаменту начальника управління ДГБ МВС України ОСОБА_12 , а в разі його непогодження на вказані свідчення, погрожували врученням повідомлення про підозру у вищевказаних злочинах. Оскільки він відмовився надати вказані вигадані свідчення , йому підозра і була вручена. Також він послався , що в період інкримінованих йому діянь він рапорти підготовки на придбання і виділення спецзасобів не готував, до штабів проведення операцій не входив.
Вислухавши прокурорів, підозрюваного та його захисників, вивчивши клопотання та дослідивши додані в його обґрунтування копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що слідчими Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000228 від 22.01.2014 за фактами перевищення влади та службових повноважень колишніми службовими особами вищих органів державної влади та працівниками правоохоронних органів у період листопада 2013 року лютого 2014 року,що призвело до масових жертв серед цивільних учасників акцій протесту.
В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000228 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 121, ст. 340, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 365 КК України.
Виходячи з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про ймовірну причетність ОСОБА_6 до вчинення злочинів за викладених у клопотанні обставин. Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті. Отже, посилання захисників на необґрунтованість висунутої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у слідчим суддею до уваги не приймається.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Органом досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурорами в судовому засіданні не доведені.
Враховуючи характер висунутої підозри та незважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні, зокрема і особливо тяжких злочинів, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має вищу освіту, працює, має міцні соціальні зв`язки, те, що він позитивно характеризується за місцем роботи, та заступником Голови Національної поліції України ОСОБА_14 надана суду заява про особисту поруку за ОСОБА_6 про виконання ним покладених на нього обов`язків явок до органу досудового розслідування та суду, також ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, те, що він одружений, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює начальником Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України, позитивно характеризується за місцем роботи, нагороджений відзнакою Президента України ОСОБА_13 «За участь в антитерористичній операції», нагороджений Указом Президента України ОСОБА_13 за особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України орденом «за мужність» III ступеню, нагороджений пам`ятним знаком «за воїнську доблесть», грамотою МВС України, а також відсутність даних про наявність зі сторони підозрюваного спроб ухилитися від органу досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, про що в тому числі свідчить його систематична явка за викликом до органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє задоволенні клопотання.
Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_6 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 177, 178, 181, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя ,-
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 121, ст. 340, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 365 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22 год. 00 до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги.
Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 03 грудня 2017 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, або суду за першою вимогою; утримуватись від спілкування із підозрюваними ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ; здати слідчому на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд до України.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в межах строку досудового розслідування до 03 грудня 2017 року включно.
Копію ухвали направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .
Повний текст ухвали буде виготовлений і проголошений о 17 год. 55 хв. 09 жовтня 2017 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Слідчий суддя ОСОБА_1