Справа № 592/1679/18
Провадження № 1-кс/592/768/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2018 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заступника начальника управління начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 21.11.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України
Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 ,
встановив:
Слідчий своє клопотання мотивує тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «ПВП «Стандарт», , з січня 2016 року по січень 2017 року внаслідок здійснення операцій з сумнівними контрагентами ТОВ «Енергобізнесальянс» (), ТОВ «Агро - Альянс - Пром» (), ФГ «Агросад - 2012» (), ТОВ «ВПТК - Ютал» (), ФГ «Спас - 2007» (), ТОВ «Еліта» (), ПП «ТД «Аверс Трейд» (), ТОВ «Девелопінвестпром» (код 38724434), ТОВ «Андрос» (), ТОВ СГП «Зеленецьке» (), ТОВ «ТД Санбері» (), ТОВ «Супрім - Груп» (), ТОВ «Альт-Стандарт» (), СГВК «Фаворит» (), СГК «Колос» (), ТОВ «АПК Сємка» (), ТОВ «Сонкей» (), СВК «Владичень» (код ЄДРПОУ 3768948), ТОВ «Шанс» () безпідставно завищили податковий кредит з ПДВ, в результаті чого ухилилися від сплати податку на додану вартість у сумі 45 046 170 гривень.

Дане порушення доказується актом документальної перевірки від 23.05.2017 №346/18-28-14-07/38867768/72 , відповідно до висновку якого встановлено порушення ТОВ «ПВП «Стандарт»: пп. «а» п.198.1, п.198.3, п.198.5 «г», п.198.6 ст.198, п.201.1 ст.201, абз.19 п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 45 046 170 ,00 грн.

Крім того відповідно до протоколів негласних слідчих (розшукових) дії у вигляді зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі, встановлено умисел службових осіб ТОВ «ПВП Стандарт» направлений на ухилення від сплати податків та незаконної діяльності з продажу незаконно отриманого ПДВ.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження на даний час призупинені договори на реєстрацію податкових накладних та незаконно сформований податковий кредит ТОВ «ПВП Стандарт» знаходиться на вказаними СГД рахунках: №1096; №1096, які відкриті у Державній Казначейські службі України (ел.адм.подат.), зокрема згідно інформації з реєстру операцій по рахунках ПДВ «Архів Електронної звітності СЕА ПДВ» на даних рахунках знаходиться сума ПДВ в розмірі 37 981 532,36 грн.

Вищевикладене свідчить про використання вказаного СГД для прикриття незаконної діяльності, обготівкування коштів та надання послуг підприємствам реального сектору економіки із мінімізації податкових зобов`язань та створення умов для ухилення від сплати податків.

Сума ПДВ в розмірі 37 981 532,36 грн. у кримінальному провадженні №0000022 постановою від 05.02.2018 визнано речовими доказами.

Згідно відомостей, отриманих з інформаційно-аналітичної системи «Центральна база даних юридичних осіб Державної фіскальної служби України» встановлено, що у ТОВ «ПВП Стандарт» (код 38867768) відкрито рахунки: № НОМЕР_1 ; №1096 у Державній Казначейські службі України (ел.адм.подат.) (МФО 899998), яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бастіонна, 6.

Враховуючи вищевикладене, є всі підстави вважати, що грошові кошти, що знаходяться на вищезазначених рахунках, є предметом протиправної діяльності, отримані внаслідок проведення незаконної діяльності шляхом мінімізації податкових зобов`язань, можуть бути засобами для розкриття злочину, виявлення винних осіб, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, цивільного позову та збереження речових доказів.

Є всі підстави вважати, що грошові кошти із зазначеного рахунку можуть бути використані для надання безпідставного податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки, що призведе до їх втрати і унеможливить відшкодування шкоди державі та встановлення причетних до злочину осіб.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити.
Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Підставами застосування арешту даного тимчасово вилученого майна є необхідність визнання вилучених предметів речовими доказами, а також для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,
ухвалив:
Клопотання заступника начальника управління начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на рахунки: № НОМЕР_1 ; № НОМЕР_2 , які відкриті у Державній Казначейські службі України (ел.адм.подат.) (МФО 899998), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бастіонна, 6, та використовуються ТОВ «ПВП Стандарт» (код 38867768), а також на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «ПВП Стандарт» (код 38867768), у сумі 37 981 532,36 грн. на яку вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних із забороною службовим особам та працівникам ТОВ «ПВП Стандарт» (код 38867768), його представникам за дорученням використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно.

Копію ухвали для виконання негайно направити заступнику начальника управління начальнику першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1