Справа № 464/824/18
пр.№ 1-кс/464/515/18
У Х В А Л А
02 березня 2018 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про арешт майна,

у с т а н о в и в :
старший слідчий з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_5 у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0000015 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про накладення арешту шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування грошовими коштами в сумі 340 (триста сорок) тисяч доларів США, 110 (сто десять) тисяч євро, вилученими з індивідуальних сейфів ПАТ «Таскомбанк» (МФО339500), що перебували в користуванні ОСОБА_6 , та 100 (сто) канадських доларів, вилученими з індивідуального сейфу ПАТ «Таскомбанк» (МФО339500), що перебував в користуванні ОСОБА_7 , відповідно описані у протоколах обшуку від 27-28.02.2018 та 27.02.2018, за адресою: м.Львів, площа Євгена Петрушевича, 3, з метою збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Прокурори у судовому засіданні клопотання підтримали.

На підставі ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власників майна, що є необхідним для мети забезпечення арешту майна.

Заслухавши думку прокурорів, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 8 лютого 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015, за попередньою правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.212, ч.3 ст.212, ч.1 ст.209 КК України, щодо несплати службовими особами ТОВ «Ожидівський млин» (), ФГ «Варіо курчата» () та ТОВ «Іва-Плюс» () в період 2017 року до державного бюджету податків у значних та особливо великих розмірах, а також за фактом вчинення групою осіб, в тому числі ОСОБА_7 , використовуючи господарську діяльність підконтрольних суб`єктів підприємницької діяльності - ТОВ «Ожидівський млин» (), ФГ «Варіо курчата» () та ТОВ «Іва-Плюс» (), фінансових операцій з грошовими коштами (без відображення таких операцій в податковому обліку підприємств), частина з яких використовується для подальшої господарської діяльності вказаних СПД, а частина легалізується та конвертується в іноземну валюту із залученням підставних (третіх) осіб.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами та досудовим розслідуванням встановлено, що директор ТзОВ «Іва-Плюс» () і водночас працівник ТзОВ "Ожидівський млин" ОСОБА_7 , з метою приховування, зокрема коштів отриманих злочинним шляхом, використовує індивідуальні депозитарні ячейки (сейфові комірки/ індивідуальні сейфи) у приміщенні Львівського відділення № 22 ПАТ "ТАСКОМБАНК" (МФО 339500), розташованого за адресою: м.Львів, площа Євгена Петрушевича, 3, при цьому залучивши до співпраці ОСОБА_6 та оформивши на останню договори про використання вказаних депозитарних ячейок (сейфових комірок/ індивідуальних сейфів).

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 26 лютого 2018 року надано дозвіл на проведення обшуку в індивідуальній депозитарній ячейці (сейфовій комірці/індивідуальному сейфі), що знаходиться в приміщенні Львівського відділення № 22 ПАТ "ТАСКОМБАНК" (МФО 339500), розташованого за адресою: м.Львів, площа Євгена Петрушевича, 3, безпосередньо наданій в тимчасове користування згідно з укладеним договором ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , з метою виявлення та вилучення документів фінансово-господарської діяльності ТзОВ "Ожидівський млин" та ТзОВ «Іва-Плюс», подвійної бухгалтерії, чорнових записів в паперовій та електронній формах на відповідних носіях; печаток, штампів, кліше неналежних згаданим товариствам, не облікованих (незадекларованих) готівкових коштів та цінностей, що можуть мати силу доказів у справі і вказувати на місцезнаходження всіх учасників злочинної діяльності.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 27 лютого 2018 року надано дозвіл на проведення обшуку в індивідуальних депозитарних ячейках (сейфових комірках/індивідуальних сейфах), що знаходяться в приміщенні Львівського відділення № 22 ПАТ "ТАСКОМБАНК" (МФО 339500), розташованого за адресою: м.Львів, площа Євгена Петрушевича, 3, а саме в депозитарних ячейках (сейфових, комірках/індивідуальних сейфах), які безпосередньо надані в тимчасове користування згідно з укладеними договорами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , з метою виявлення та вилучення документів фінансово-господарської діяльності ТзОВ "Ожидівський млин" та ТзОВ «Іва-Плюс», подвійної бухгалтерії, чорнових записів в паперовій та електронній формах на відповідних носіях; печаток, штампів, кліше неналежних згаданим товариствам, не облікованих (незадекларованих) готівкових коштів та цінностей, що можуть мати силу доказів у справі і вказувати на місцезнаходження всіх учасників злочинної діяльності.

27-28 лютого 2018 року на підставі ухвал слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 26 лютого 2018 року та 27 лютого 2018 року проведено обшуки в приміщенні вищевказаного відділення банку, а саме в індивідуальних сейфах, наданих згідно з укладеними договорами оренди в користування, у ході яких виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 340 тисяч доларів США та 110 тисяч євро у ОСОБА_6 , а також 100 канадських доларів у ОСОБА_7 .

Постановою старшого слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_5 від 1 березня 2018 року, вилучені в результаті проведення обшуків кошти, керуючись ст.ст.84, 98, 100 КПК України, визнано речовими доказами по справі, оскільки будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з точки зору належності, допустимості і достовірності, є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, набуті протиправним шляхом. Також такі передано на зберігання в управління фінансування, бухгалтерського обліку та звітності ГУ ДФС у Львівській області.

З урахуванням, що у згаданих ухвалах слідчого судді прямо надано дозвіл на відшукання готівкових коштів, то таке майно в силу вимог ч.7 ст.236, ст.ст.167, 168 КПК України не є тимчасово вилученим майном. У порядку ч.ч.1, 2 ст.100 КПК України слідчим використано свої повноваження щодо вирішення зберігання речових доказів, що не впливатиме на питання арешту.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арешт є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу (ч.2, ч.3 ст.170 КПК України).

Виходячи з приписів ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або мстять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок кримінального правопорушення.

Таким чином внесене слідчим клопотання є достатньо обґрунтованим та відповідає вимогам ст.171 КПК України. З доводів, викладених у клопотанні та у суді, вбачається, що арешт коштів, які є предметом злочинних дій та набуті протиправним шляхом, є необхідним для забезпечення збереження речових доказів, що відповідають критеріям ст.98 КПК України, у даному кримінальному провадженні за ч.1 ст.212, ч.3 ст.212, ч.1 ст.209 КК України, оскільки наявні ризики їх приховування, зникнення, використання, передачі, відчуження. Підстави для відмови у задоволені клопотання, передбачені ч.1 ст.173 КПК України, відсутні.

Зважаючи на викладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, слідчий суддя переконаний, що для ефективного проведення слідства орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна, що є доказом злочину, до встановлення фактичних обставин вчинення злочину. Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження щодо майна будь-якої особи є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків. Слідчим суддею враховується, що в порядку ст.96-2 КК України гроші, одержані внаслідок злочину та були предметом злочину, підлягатимуть спеціальній конфіскації. На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Щодо доводів прокурорів про накладення арешту на майно з метою спеціальної конфіскації, то слідчий суддя враховує наступне.

За змістом ч.ч.2, 4 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення спеціальної конфіскації. У даному випадку арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 ч.1 ст.96-2 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000015 жодній особі не повідомлено про підозру (підозрюваного немає), а також ні у клопотанні, ні прокурорами в суді не доведено необхідності накладення арешту на майно третьої особи з підстав, визначених законом, а саме що вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 ч.1 ст.96-2 КК України.

Отже доводи щодо накладення арешту на майно саме з підстав спеціальної конфіскації не ґрунтуються на нормах закону, що в цілому не впливає на висновок слідчого судді.

Тому з урахуванням вимог ч.2 ст.173 КПК України клопотання про арешт майна з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування грошовими коштами підлягає до задоволення. Матеріали та обставини справи свідчать, що вказаний спосіб арешту не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах третіх осіб, а незастосування заборони користування та розпорядження майном призведе до його приховування, зникнення, використання, передачі.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 369-372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :
клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_5 задоволити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування грошовими коштами в сумі 340 (триста сорок) тисяч доларів США, 110 (сто десять) тисяч євро, вилучених з індивідуальних сейфів ПАТ «Таскомбанк» (МФО339500), що перебували в користуванні ОСОБА_6 , та 100 (сто) канадських доларів, вилучених з індивідуального сейфу ПАТ «Таскомбанк» (МФО339500), що перебував в користуванні ОСОБА_7 , згідно з протоколами обшуків від 27-28.02.2018 та 27.02.2018 за адресою: АДРЕСА_1 .

У порядку ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1