Справа № 159/4732/17
Провадження № 1-кп/159/389/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002504 від 07.11.2017, на підставі угоди про визнання винуватості відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поворськ, Ковельського району, Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 07.11.2017, близько 03 год. 00 хв., з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, відкривши металеву защібку вхідних дверей, проник до гаражного приміщення, розміщеного на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав бензонасос марки «Stihl» вартістю 800 гривень, бензопилу марки «Stihl MS 180» серійний номер D 71336вартістю 2300 гривень, зварювальний апарат «Kaiser Welding NBC 250» серійний номер EN 60974-1 вартістю 2000 гривень, чим завдав ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 5100 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування, 30.11.2017 між прокурором Ковельської місцевої прокуратури з однієї сторони та підозрюваним в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, укладена угода про визнання винуватості.

За умовами даної угоди, обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, сторонами погоджено, що при затверджені угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання згідно санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, з застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному. Потерпілий надав прокурору свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримала.
Обвинувачений визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та надав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити йому узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілому згідно наданої ним до суду заяви матеріальна шкода обвинуваченим відшкодована в повному обсязі, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого він немає.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; особливо тяжких злочинів, віднесених до післідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілий в судове засідання не з`явився та подав заяву на згоду на укладення угоди з обвинуваченим угоди про визнання винуватості, що у відповідності до ч.2 ст. 474 КПК України не є перешкодою для розгляду кримінального провадження.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, кваліфікація дій обвинуваченого є правильною, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, потерпілий надав письмову згоду прокурору на укладення ними угоди, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена.
Укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно, поєднаному з проникненням у приміщення, а тому його дії кваліфікує за ч.3 ст. 185 КК України, за якою і належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди про визнання винуватості від 30.11.2017, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України, міра покарання узгоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.3 ст. 185 КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, потерпілий надав прокурору письмову згоду на укладення даної угоди.
Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України відсутні.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 30.11.2017 із призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі на певний строк, з застосуванням статті 75 Кримінального кодексу України та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ч.1 ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст. ст. 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 листопада 2017 року між прокурором Ковельської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002504 від 07.11.2017.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази у кримінальному провадженні: бензонасос марки «Stihl», бензопилу марки «Stihl MS 180» серійний номер НОМЕР_1 , зварювальний апарат «Kaiser Welding NBC 250» серійний номер EN 60974-1, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у його володінні.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1