Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/1441/17
Провадження № 1-кп/209/255/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" жовтня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0000599 за обвинуваченням
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: засуджений 26.05.2017 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст.190 ч.1,190 ч.2 , 70 ч.1 КК України до покарання у вигляді 3 роки обмеження волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений з іспитовим терміном на 3 роки,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду встановлено, що 23 листопада 2016 року, близько 18:00 годині, (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), обвинувачений ОСОБА_4 ,знаходячись на площадці 3-го поверху, під`їзду №1 по АДРЕСА_2 , де мешкає його товариш ОСОБА_5 , та у якого при собі знаходився мобільний телефон марки «ІРhоnе 4S», імей №. НОМЕР_1 . В цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 виник умисел, направлений на протиправне заволодіння вказаного мобільного телефону, шляхом зловживання довірою останнього.

Реалізуючи свої злочинні наміри обвинувачений ОСОБА_4 ,цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, попросив у ОСОБА_5 надати йому мобільний телефон «ІРhоnе 4S», імей №. НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1346 від 04.05.2017 року складає 2375 гривень, для того щоб зателефонувати знайомому . На що ОСОБА_5 погодився та передав в руки обвинуваченому ОСОБА_4 вказаний мобільний телефон, а сам зайшов до квартири. Обвинувачений ОСОБА_4 скориставшись тим ,що потерпілий ОСОБА_5 був тимчасово відсутній ,заволодів вказаним мобільним телефоном. Після чого, тримаючи мобільний телефон при собі, та не маючи наміру у майбутньому повертати його власнику, обвинувачений ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив, отримавши таким чином, можливість розпоряджатись цим майном, та пішов у невідомому напрямку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину передбаченого ч.1 ст. 190 КК України . Надав показання про те, що він 26 листопада 2016 року на проспекті Дружби Народів зайшов до свого знайомого. На сходинках у під"їзді він попросив у свого знайомого ОСОБА_6 його мобільний телефон , щоб зателефонувати. В той час, коли потерпілий зайшов до квартири, він з телефоном пішов. Мобільний телефон він здав до ломбарду і отримав за нього 1200 грн. Гроші витратив на свої потреби. В скоєному кається .
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв інкримінований йому злочин , передбачений ч.1 ст. 190 КК України при зазначених вище, встановлених у судовому засіданні, обставинах.
Діяння обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайство).
При призначенні покарання обвинуваченому Місюрі , суд враховує обставини і тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Суд враховує особу обвинуваченого, який є раніше судимим (вирок від 26.05.2017 року), задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра.
Як обставини, що пом`якшують покарання, суд враховує розкаяння обвинуваченого .
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При прийнятті рішення щодо призначення покарання, суд також приймав до уваги досудову доповідь, формалізовану інформацію, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_4 від 20.09.2017 року, складену ст. інспектором Дніпровського РС МВ Південно-Східного МРУ ПВКПП МЮ України.
Зазначена доповідь містить висновок, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, уповноважений орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб.
На думку органу пробації виконання покарання у громаді моджливе лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних правопорушень.
У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника обов`язків: -періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; -повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання .
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення до винесення 26 травня 2017 року вироку Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за обвинуваченням його за ст. ст. 190 ч.1, 190 ч. 2 КК України, яким він був визнаний винним, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 170 грн. , які підтверджені належним чином (а.с. 24) відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Речових доказів по кримінальному провадженню немає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два ) роки .
На підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом повного поглинення покарання призначеного за данним вироком покаранням за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.05.2017 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 3(трьох ) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 3 (три)роки.
На підставі п.1 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 в період іспитового строку :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- на підставі п.2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи .
- на підставі п.2 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 170 (сто сімдесят )грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська .

Суддя ОСОБА_1