АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/2173/2017 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 314 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року у кримінальному провадженні № 0000024 щодо обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

с. Пироговичі Іванківського району Київської області, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року, з підготовчого судового засідання, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000024 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 8 у зв`язку з невідповідністю обвинувального акта та додатків до нього вимогам КПК України.

Обґрунтовуючи свій висновок щодо невідповідності обвинувального акта, зокрема вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, суд в ухвалі зазначив наступне.

Як убачається з викладу фактичних обставин за епізодом заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та відповідно до них сформульованого обвинувачення, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що діяв, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном - бюджетними коштами..., переслідуючи корисливий мотив і мету незаконно збагатитися за рахунок чужого майна за обставин, зміст яких за структурою обвинувального акта розкривається окремо, в подальшому. Натомість, в акті не розкриті ці обставини. Кінцева стадія злочину, аналізуючи яку, можна було б дійти висновку про те, що умисел, спрямований на заволодіння чужим майном - обвинувачений у певний спосіб реалізував, корисливий мотив - задовольнив, а мети незаконно збагатитися за рахунок чужого майна - досяг, описана реченням, яке за змістом не є завершеним. Зокрема, констатується, що 26 грудня 2014 року, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , отримавши на рахунок ТОВ "Білтек Буд"... бюджетні кошти в сумі 1 141 238 гривень. Отже, залишається без будь-якого опису вказівка на те, що ж саме зробив обвинувачений, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел та отримавши на рахунок ТОВ "Білтек Буд" бюджетні кошти.

Такий недолік, як указав суд, унеможливлює здійснення судового розгляду, виходячи з вимог п. 13 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 337 КПК України, а тому обвинувальний акт, як такий що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підлягає на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поверненню прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року, а матеріали кримінального провадження направити до Святошинського районного суду

м. Києва для проведення підготовчого судового засідання.

За доводами апеляційної скарги прокурор уважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження та не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , хоч і містить певні синтаксичні недоліки, але за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Посилання ж суду на те, що в обвинувальному акті фактично неконкретизоване пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення є безпідставним, оскільки суперечить змісту обвинувального акта, в якому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність по кожному епізоду окремо з чітким зазначенням правової кваліфікації діяння, а також сформульовано обвинувачення, виходячи з тих фактичних обставин, які вважав встановленими прокурор. В той же час суд, з огляду на його висновки, вийшов за межі предмету підготовчого судового засідання, чим істотно порушив вимоги ст. 314 КПК України, бо вдався до оцінки доказів, фактичних обставин та аналізу вчинення кримінального правопорушення, що не входить до переліку питань, які суд з`ясовує в ході підготовчого судового засідання, а тому й не може бути підставою для повернення прокурору обвинувального акта.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до глави 24 КПК України однією із форм закінчення досудового розслідування є звернення прокурора до суду з обвинувальним актом. Імперативно встановлені вимоги до відомостей, які обвинувальний акт повинен містити, передбачені пп. 1-9 ч. 2 ст. 291 цього Кодексу, серед яких в п. 5 виокремлено необхідність наявності в ньому таких складових: 1) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та 3) формулювання обвинувачення.

У разі встановлення невідповідності обвинувального акта цим вимогам суд у підготовчому судовому засіданні відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України повертає його прокурору.

На переконання колегії суддів, повертаючи прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 для усунення недоліків, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення слідчим, прокурором вимог ст. 291 КПК України.

З обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , який надійшов для розгляду до Святошинського районного суду м. Києва, вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення дотримано. Обставини, які, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, викладені конкретно та зрозуміло.

При цьому, з огляду на те, що злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , виходячи із форми його об`єктивної сторони, викладеної в обвинувальному акті, вважається закінченим з моменту отримання можливості розпорядитися чужим майном на власний розсуд, колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що речення у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та аналогічне за змістом у формулюванні обвинувачення, яке суд розцінив як незакінчене і таке що не містить будь-якого опису що ж саме зробив обвинувачений, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел та отримавши на рахунок ТОВ "Білтек Буд" бюджетні кошти, містить синтаксичний недолік і фактично його слід вважати закінченим, що в свою чергу не є підставою для висновку про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та підлягає поверненню прокурору.

За вказаних обставин, колегія суддів, хоч і визнає неприйнятними доводи апеляційної скарги прокурора, в яких він стверджує про оцінку судом фактичних обставин кримінального правопорушення, що є виключно предметом судового розгляду, проте приходить до висновку, що в даному випадку виявлений судом недолік обвинувального акта не є перешкодою для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 , а тому судове рішення, як постановлене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Таким чином, апеляційна скарга прокурору підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000024 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

___________________ ________________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4