В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" січня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0012374 від 05.09.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
Під час судового провадження у цьому кримінальному провадженні, на підставі положень ст. 468 КПК України, 10.01.2018 між ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , було укладено угоду про примирення, у зв`язку з чим суд, на виконання вимог ч. 3 ст. 474 КПК України невідкладно перейшов до її розгляду.

Так, у судовому засіданні обвинувачений розуміючи наслідки затвердження угоди та права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, просив суд затвердити угоду про примиренняі призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК Українив повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

Потерпіла, розуміючи наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч.1 п. 2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, вважала за необхідне угоду затвердити.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зауважив, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК Українита КК України, тож просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені заходи.

Суд, заслухавши думку сторін угоди, прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі КПК України) та закону приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК Українивизнаючи, шляхом її укладення доведеним, що останній04.09.2017 приблизно 14:20 год. перебуваючи в гостях у ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , побачив в одній із кімнат вказаної квартири ноутбук «Asus» та в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення цього майна потерпілого, реалізуючи який він переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає викрав ноутбук «Asus А53z», вартістю 800 грн., тим самим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_4 на загальну суму 800 гривень.

Надалі, того ж дня близько 15:00 год.по дорозі додому за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення будь-якого майна з квартири АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 заніс викрадений ноутбук до під`їзду за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , де власне сховав його за шахтою ліфту.
Після чого повернувся до квартири АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу, через не закритті двері зайшов до неї та впевнившись в тому, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, приблизно о 15:10 год. того ж дня викрав жіноче плаття, вартістю 1000 грн., жіночі туфлі ,вартістю 1500 грн., чоловічі туфлі 1500 грн., які належали ОСОБА_4 та пішов з викраденим майном до місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , де сховав вказане майно за шахтою ліфту.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме 2 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим терміном у 1 рік та покладенням обов`язків з числа регламентованих ст. 76 КК України.

Ініціювання та укладення угоди було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останньої, у підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено.

Безпосередньо в самій угоді про примиреннявикладено усі імперативні реквізити останньої, визначені ст. 471 КПК України, та доведено до відома її сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступіня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, судом, у підготовчому судовому засіданні, встановлено, що умови даної угоди в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу Українита закону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Щодо питання покладення обов`язків із числа регламентованих ст. 76 КК України, то суд враховує, що ст. 75 того ж Кодексу передбачено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням, а у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом, з огляду на, що, як термін іспитового строку, так і перелік обов`язків визначає самостійно з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступіня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє та вважає за необхідне визначити іспитовий строк у 1 рік із покладенням обов`язків регламентованих п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примиренняміж сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому у вигляді домашнього арешту, враховуючи положення, враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України та дані про його особу слід залишити без змін, однак з покладенням обов`язків з числа регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення укладену 10.01.2018 між ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 у рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0012374 від 05.09.2017.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК Українита призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту за місцем проживання із забороною залишати житло з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня залишити без зміндо набрання вироком законної сили з покладенням на нього на цей же період обов`язків передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із м. Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну до набрання вироком законної сили.

Речові докази у рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0012374 від 05.09.2017, які передані на зберігання ОСОБА_4 , залишити у її володінні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

С у д д я : ОСОБА_1