Дата документу 26.01.2018 Справа № 554/309/18
Провадження №1-кс/554/949/2018
У Х В А Л А

Іменем України

26 січня 2018 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів, вчинених у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження №0000497 від 06.07.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172, ч.2 ст.358, ч.1 ст.367, ч.2 ст.191 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2018 року до Октябрського районного суду м.Полтави слідчим подано вищевказане клопотання про арешт майна (грошей) на розрахунковому рахунку, а саме про накладення заборони (арешту) на використання майна, а також заборону на розпорядження майном грошовими коштами, які належать ПП «Агрофірма «Славутич» (), які знаходяться у Філії Полтавське обласне управління ПАТ «Державний Ощадний банк України» (Філія-Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк») (МФО 331467), який знаходиться за адресою: м.Полтава, вул.Соборності, 63-а на розрахунковому рахунку за № НОМЕР_1 , валюта рахунку: 980-українська гривня, в межах суми матеріальних збитків (майнової шкоди) в розмірі 12 мільйонів гривень, за виключенням сплати обов`язкових платежів до бюджету та виплат заробітної плати працівникам.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000497 від 06.07.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172, ч.2 ст.358, ч.1 ст.367, ч.2 ст.191 КК України.

Слідчий вказує, що 06.11.2017 року до Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від гр. ОСОБА_4 про вчинення директором Агрофірми «Славутич» кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.171 КК України, тобто дії спрямовані на грубе порушення трудового законодавства.

За даним фактом було внесено відомості до ЄДРД за №0000889 з кваліфікацією ч. 1 ст. 171 КК України.

10.11.2017 року до прокуратури Полтавської області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 директора ПП Агрофірма «Славутич» в якій вказувалося, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підроблено протокол загальних зборів засновників підприємства і в подальшому використано для проведення державної реєстрації змін до установчих документів ПП Агрофірма «Славутич».

За даним фактом 10.11.2017 року внесено відомості до ЄРДР за №0000384 з кваліфікацією ч. 2 ст. 358 КК України.

21.11.17 зазначені вище кримінальні провадження об`єднанні під єдиним номером №0000889 .

Слідчий вказує, що Приватне підприємство Агрофірма «Славутич» зареєстровано як суб`єкт господарювання 24 лютого 1998 року, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу у разі, коли державна реєстрація юридичної особи була проведена до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" 1 000555 від 08.02.2007.

06.10.2017 року ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 успадкували кожна по 1/3 частки від 60 % статутного капіталу ПП Агрофірма «Славутич».

В свою чергу ОСОБА_5 , як співзасновник підприємства 10 жовтня 2017 року скликав чергові збори співвласників підприємства, куди запрошеними особами запросив також і спадкоємців померлого співвласника.

Протокол загальних зборів оформлено та підписано головою зборів ОСОБА_5 та секретарем зборів ОСОБА_9 .

В той же день 10 жовтня 2017 року, спадкоємці померлого ОСОБА_6 провели інші збори співвласників ПП Агрофірма «Славутич».

Прийняті на вказаних зборах спадкоємцями померлого ОСОБА_6 рішення стали підставою для проведення державної реєстрації змін про юридичну особу, включення інших засновників до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців.

Однак, з огляду на наявність документів в матеріалах кримінального провадження встановлено, що підписів співвласників ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 (разом 60% статутного капіталу) в протоколі №1 загальних зборів приватного підприємства Агрофірма «Славутич» немає, таким чином прийняття рішень ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів відповідно до Закону України «Про господарські товариства», Закону України «Про акціонерні товариства», та Закону України «Про кооперацію» не було підстав.

З огляду на викладене ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , як співвласники приватного підприємства не були присутні на вищезазначених зборах.

Слідчий зазначає у клопотанні, що 02.01.2018 року ОСОБА_5 почав здійснювати дії пов`язані із вивозом врожаю 2017 року зі складів ПП «Агрофірма «Славутич». Отримані грошові кошти від реалізації даного врожаю привласнює особисто.

Від ОСОБА_4 в особі її адвоката надійшло клопотання про необхідність накладення арешту на банківські рахунки, якими користується ПП «Агрофірма «Славутич». Вказаний арешт банківських рахунків просить також накласти в рамках забезпечення цивільного позову в ході розслідування кримінального провадження.

Вказує, що згідно відповіді з ДФС у Полтавській області у ПП АФ «Славутич» відкрито банківський рахунок у Полтавській обласній філії АТ «Ощадбанк» м.Полтава код банку МФО 331467 рахунок № НОМЕР_1 та у АТ «Райффайзен банк Аваль» код банку МФО 380805 рахунок № НОМЕР_2

Таким чином, з огляду на викладене, у слідчого виникла необхідність у накладенні арештів на банківські рахунки належних ПП «Агрофірма «Славутич» з метою забезпечення збереження майна, та для забезпечення цивільного позову поданого ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , оскільки останній позбавив можливості користуватися та розпоряджатися майном ПП «Агрофірми «Славутич» як особі яка успадкувала майно і своїми діями спричиняє матеріальну шкоду ОСОБА_4 .

Також, вказує на підстави вважати, що у випадку ненакладення арешту на банківські рахунки ПП «Агрофірма Славутич», грошові кошти, які на них знаходяться, будуть використані, привласненні або відчуженні. У зв`язку із чим, слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів для збереження даного майна, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Відповідно до ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Беручи до уваги викладене, слідчий вважав необхідним накласти арешт (заборону на використання, розпорядження) майна на розрахункові рахунки ПП «Агрофірма «Славутич» (), який знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 63а рахунок за № НОМЕР_1 , валюта рахунку: 980-українська гривня, в межах суми матеріальних збитків (майнової шкоди) в розмірі цивільного позову що складає 12 млн. грн., за виключенням сплати обов`язкових платежів до бюджету та виплат заробітної плати працівникам на яких маються грошові кошти, вказані кошти можуть зникнути (шляхом переведення на інші рахунки або взагалі знятті грошових коштів з рахунків), що перешкодить повному та неупередженому проведенню досудового розслідування по кримінальному провадженню та в подальшому стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити та накласти арешт на грошові кошти на рахунку підприємства.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе розглянути вказане клопотання про арешт майна без участі представника власника майна.

Заслухавши слідчого, розглянувши клопотання по суті заявлених вимог, дослідивши матеріали кримінального провадження, що додані до клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Як вбачається з витягу з кримінального провадження, 06.07.2017 року до ЄРДР внесені відомості за №0000497 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172, ч.2 ст.358, ч.1 ст.367, ч.2 ст.191 КК України.

Так, з клопотання слідує, що в протоколі №1 загальних зборів приватного підприємства Агрофірма «Славутич» відсутні підписи співвласників ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 (разом 60% статутного капіталу), а тому прийняття рішень ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на загальних зборах за відсутності кворуму для проведення загальних зборів не мало підстав.

У ході допиту як свідка ОСОБА_4 остання повідомила, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 30.11.2017 року був скасований протокол від 30.11.2017 року, яким було прийнято новий Статут в редакції 2017 року і в подальшому на підставі даного рішення державним реєстратором Полтавського району проведено зміни в Реєстрі, де одноосібним власником ПП «Агрофірма «Славутич» став ОСОБА_5 .

У даному випадку згідно витягу з ЄРДР внесені відомості із правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172, ч.2 ст.358, ч.1 ст.367, ч.2 ст.191 КК України, та за фабулою зазначено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 підробили протокол загальних зборів засновників та використали вказані підробні документи для проведення державної реєстрації змін до установчих документів ПП «Агрофірма «Славутич»; крім того, директор ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, неправомірно здійснює дії, пов`язані із вивозом врожаю 2017 року, отримані грошові кошти привласнює особисто, чим завдає матеріальних збитків ОСОБА_4 .

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Слідчий зазначає, що на кошти, які знаходяться на банківському рахунку ПП «Агрофірма «Славутич» () № НОМЕР_1 , необхідно накласти арешт, та посилається на те, що заявлений цивільний позов та з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Однак достатніх доказів в обґрунтування зазначеного твердження та наявності підстав для арешту майна слідчим до суду не надано та у судовому засіданні не доведено.

Судом встановлено, що обґрунтованої підозри у вчиненні певною особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме за ч.1 ст.172, ч.2 ст.358, ч.1 ст.367, ч.2 ст.191 КК України у даному кримінальному провадженні не повідомлено, та у матеріалах клопотання не міститься.

Крім того, враховуючи мету арешту майна, а саме забезпечення відшкодування шкоди та пред`явленого цивільного позову, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа.

Однак до суду не було надано доказів щодо обсягу грошових коштів, які перебувають на рахунку та належать Агрофірмі «Славутич» (), що позбавляє слідчого суддю можливості встановити розмір грошових коштів, на які може бути накладено арешт у рамках заявленого клопотання на вказаному рахунку та встановити співмірність із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Натомість, слідчим у клопотанні висунуто вимогу про накладення арешту на грошові кошти у межах 12 мільйонів гривень, які знаходяться або можуть знаходитись на банківському рахунку Агрофірми «Славутич», що не відповідає положенням кримінального процесуального законодавства у контексті співмірності із завданими збитками та не підтверджено матеріалами клопотання.

Положеннями ч.1 ст.173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з ч.2 вказаної статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, всупереч вимог ч.6 ст.170 КПК України слідчим у судовому засіданні не було доведено обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само і розміру заподіяної шкоди ОСОБА_4 , про що зазначав слідчий у клопотанні.

До того ж, копія позовної заяви надана слідчим не в повному обсязі, а копії документів матеріалів кримінального провадження, що долучені до клопотання, не засвідчені належним чином, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів, в той час, як інформація, що в них міститься, має суттєве значення під час розгляду клопотання цієї категорії та може істотно вплинути на висновки слідчого судді

Крім того, як було зазначено вище, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення на час розгляду клопотання жодній особі не повідомлено, між тим, власником рахунку є не фізична особа, а юридична особа Агрофірма «Славутич», яка несе зобов`язання перед державою, а також іншими фізичними та юридичними особами. Між тим, з даного рахунку можуть здійснюватись виплати на оплату праці тощо, що може призвести до обмеження законних прав та викликати наслідки, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Таким чином, враховуючи викладене, достатніх підстав вважати, що майно грошові кошти на розрахунковому рахунку відповідають критеріям, зазначеним у КПК України, в ході розгляду клопотання не встановлено.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна є на теперішній час передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів, вчинених у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , про арешт майна.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1