Ухвала
Іменем України

4 січня 2018 року
м. Київ
Справа №707/2820/16-к

Верховний Суд колегією Касаційного кримінального суду (Перша палата) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 18 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Черкаської області від 27 вересня 2017 року щодо ОСОБА_4 .
Обставини справи

1. Вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 18 липня 2017 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2
засуджено за частиною 4 статті 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
2. На підставі статті 75 КК суд звільнив ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і визначив іспитовий строк тривалістю 2 роки та поклав на нього обов`язки, передбачені частиною 1 та пунктом 2 частини 2 статті 76 КК.
3. Суд визнав ОСОБА_5 винуватим у тому, що він 28 вересня 2016 року в с. Свидівок Черкаського району Черкаської області вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. Обставини вчинення правопорушення встановлені судом та детально викладені у вироку.
4. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 27 вересня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без змін.
Доводи касаційної скарги

5. У касаційній скарзі прокурор просить скасувати вирок та ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на:
неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність;
невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого;
істотне порушення апеляційним судом кримінального процесуального закону.
Оцінка суду

6. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додану до неї копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Щодо неправильного застосування кримінального закону та явної несправедливості покарання

7. На обґрунтування своєї позиції прокурор зазначає, що положення статті 75 КК до ОСОБА_4 застосовано безпідставно, що призвело до м`якості призначеного йому покарання.
8. Законодавець, визначаючи правила застосування статті 75 КК, не виключив можливість її застосування також й у випадку засудження за частиною четвертою статті 296 КК. Прокурор не навів у касаційній скарзі обґрунтування тому, у чому полягає неправильність застосування статті 75 КК і якими положеннями закону суду заборонено застосовувати цю статтю у ситуації, яка розглядалася судами першої та апеляційної інстанцій.
9. Фактично, доводи прокурора зводяться до того, що суди першої і апеляційної інстанції надали таку оцінку обставинам вчинення злочину, індивідуальним рисам особи засудженого та іншим обставинам справи, з якою не згоден прокурор. Тобто, посилаючись формально на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, прокурор ставить питання щодо явної несправедливості покарання через м`якість.
10. З матеріалів касаційного провадження випливає, що суд першої інстанції, визнавши засудженого винним, дійшов висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства (див. п. 2 вище). Мотивуючи своє рішення про призначення засудженому покарання, суд врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, думку потерпілого щодо призначення покарання, особу обвинуваченого, який негативно характеризується, має молодий вік, вчинив тяжкий злочин, заподіяну шкоду не відшкодував, у скоєному не розкаявся. Пом`якшуючих покарання обставин, згідно статті 66 КК України, як і обтяжуючих покарання обставин, згідно статті 67 КК України, суд першої інстанції не встановив.
11. Апеляційний суд погодився з оцінкою суду першої інстанції.
12. У своїй касаційний скарзі прокурор не навів підстав вважати обране покарання явно несправедливим через м`якість і переконливих доводів, які б спростовували висновки місцевого й апеляційного судів у частині призначення покарання засудженому.
13. Таким чином, суд відхиляє доводи прокурора щодо явної несправедливості покарання.
Щодо істотного порушення процесуального закону апеляційним судом

14. Прокурор скаржиться, що апеляційний суд не проаналізував доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо відповідності призначеного покарання, як того вимагає стаття 419 КПК.
15. Однак, ухвала апеляційного суду містить належну оцінку доводам апеляції прокурора, які є аналогічними доводам його касаційної скарги, а також докладні мотиви відхилення доводів прокурора. Таким чином, апеляційний суд виконав вимоги статті 419 КПК.
16. Той факт, що апеляційний суд не погодився з доводами обвинувачення, саме собою не може свідчити про порушення ним вимог процесуального закону.
17. Таким чином, суд відхиляє доводи прокурора щодо істотного порушення процесуального закону апеляційним судом.
Узагальнення

18. Таким чином, касаційна скарга прокурора та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення, що дає підстави для відмови у відкритті касаційного провадження відповідно до пункту 2 частини другої статті 428 КПК.
На підставі викладеного суд, керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК,постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 18 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Черкаської області від 27 вересня 2017 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_2