АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1490/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/45/18 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29 січня 2018 року,-

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Мишковичі, Тернопільського району Тернопільської області, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.05.2004 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186, ст. 76 КК України до позбавлення волі на термін 4 роки. На основі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки.

- 25.11.2010 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на термін 2 роки 6 місяців.

- 31.08.2011 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 269, ч. 1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на термін 5 років;

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 00 год. 00 хв. 18 березня 2018 року.

Як вбачається з матеріалів, 29 листопада 2017 року кримінальне провадження №0003868, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 29 листопада 2017 року, близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи спільно з невстановленою слідством особою біля будинку №16 по вул. Острозького в м. Тернополі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, побачивши потерпілого ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою разом із невстановленою слідством особою, з метою незаконного збагачення, підійшли разом до потерпілого ОСОБА_11 , з-за спини останнього, схопили потерпілого за верхній одяг та відтягнули таким способом потерпілого в сторону кіоску «Ремонт взуття», що розміщений біля будинку №16 по вул. Князя Острозького в м. Тернополі. Одразу після цього, ОСОБА_10 разом з невстановленою слідством особою руками наносили удари по обличчі та корпусі тіла потерпілого, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на землю. В цей момент невстановлена слідством особа утримувала потерпілого за руки та наносила удари руками по корпусу тіла потерпілого, а ОСОБА_10 вирвав з рук потерпілого барсетку чорного кольору вартістю 800 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 1000 гривень, гаманець вартістю 500 гривень, мобільний телефон торгової марки «Xiomi Redmi 4х» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 5000 гривень, з сім-карткою оператора стільникового зв`язку ПрАТ Київстар вартістю 20 грн., який знаходився в чохлі вартістю 150 гривень.

Із місця вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_10 спільно з невстановленою слідством особою з викраденим втекли, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на суму 7470 гривень.

Такі дії ОСОБА_12 кваліфіковано як вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, вчинено повторно, за попередньою змовою групою осіб.

29 січня 2018 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29 січня 2018 року скасувати та відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , посилаючись на те, що слідчим суддею не враховані та необґрунтовані обставини та ризики, передбачені ст. 178 КПК України. Вважає, що підозрюваний на даний час проживає за постійним місцем проживання, не має на меті ухилятися від органів досудового розслідування, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи здійснювати незаконний влив на свідків чи потерпілого. Зазначає, що він повністю виконував процесуальні обов`язки, покладені на нього ч.7 ст. 42 КПК України, а тому обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суворим.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 просить запобіжний захід ОСОБА_7 скасувати на більш м`який, зокрема, обрати йому особисте зобов`язання, посилаючись на те, що він працює водієм в ТОВ Адемн та позитивно характеризується по місцю проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах захисника ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляцію і просять її задовольнити, думку прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є вірним і ґрунтується на досліджених матеріалах справи та вимогах кримінально-процесуального законодавства.

Обираючи відносно ОСОБА_7 запобіжний захід слідчим суддею вірно встановлено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Такими ризиками слідчий суддя визнав і те, що ОСОБА_7 , раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, має не зняту та не погашену судимість, на даний час підозрюється у вчиненні умисного злочину проти власності, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, а тому, усвідомлюючи міру покарання, яка може бути призначена йому судом за скоєне, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Крім того, слідчим суддею вірно взято до уваги і наявність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_10 може впливати на свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_11 шляхом їх умовляння, примушування до відмови від дачі показань, дачі показань в свою користь та може вчинити інше кримінальне правопорушення проти власності, оскільки не має постійного джерела доходу, і саме шляхом вчинення майнових злочинів здобуває засоби для існування.

Слідчий суддя також врахував стан здоров`я, його молодий вік, наявність постійного місця проживання, перебування двох малолітніх дітей на утриманні. Проте, суспільна небезпека особи підозрюваного та обставини, у яких він підозрюється, не зменшилася.

Європейський суд з прав людини вказує, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Лабіта проти Італії № 26772/95).

Згідно вимог ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Тому наведені захисником підозрюваного у апеляційній скарзі обставини, пов`язані із добровільною явкою ОСОБА_7 на виклик слідчого, не застосування щодо нього жодних заходів процесуального примусу при затриманні, наявність постійного місця проживання чи пред`явлення в суд апеляційної інстанції довідок та характеристики з місця роботи - самі по собі не мають вирішального значення при обранні щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а оцінені колегією суддів у сукупності із іншими обставинами кримінального провадження та відповідно не зменшують суспільної небезпеки особи підозрюваного і вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння.

Вищенаведені обставини свідчать про наявність ризиків та дають підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі може продовжувати злочинну діяльність, може ухилятися від слідства і суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, а тому до нього не може бути застосований більш м`який запобіжний захід.

Крім того, слідчий суддя, враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із погрозою застосування насильства, вірно визнав за можливе не визначати ОСОБА_7 розмір застави.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 29 січня 2018 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2