Єдиний унікальний номер справи 216/3328/17
У Х В А Л А
04 січня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника адвоката ОСОБА_10

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000724 від 25 квітня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до 60 днів, у зв`язку з тим, що строк тримання їх під вартою спливає 05 січня 2018 року. Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що останні обвинувачуються у вчиненні, в тому числі, тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком на десять років, та наявні ризики того, що обвинувачені, перебуваючи на свободі під тиском кримінальної відповідальності, можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на недопитаних судом потерпілих та свідків.

Потерпілі та представник потерпілих підтримали клопотання прокурора, просили задовольнити клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного західу у вигляді тримання під вартою, вважають, що з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до них може бути застосовано незаконний вплив з метою примусу змінити свідчення, що є ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх захисник адвокат ОСОБА_10 заперечували проти продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, вказавши на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_10 звернулась з письмовим клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на домашній арешт. Мотивуючи вказане клопотання, адвокат посилається на те, що останні мають міцні соціальні зв`язки, ризики, передбачені ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведені, а лише тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен, підтримали думку захисника.

З`ясувавши думку представника державного обвинувачення, потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , представника потерпілих, обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , захисника адвоката ОСОБА_10 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

На даний час строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 закінчується, однак завершити кримінальне провадження не можливо, оскільки є необхідність відкладення розгляду справи з незалежних від суду причин.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мають міцні соціальні зв`язки. ОСОБА_8 раніше судимий. Обвинувачуються у вчиненні, в тому числі, тяжкого кримінального правопорушення поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини, передбачено на строк до 10 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Під тяжкістю пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен, можуть здійснити спробу незаконно впливати на потерпілих, які зазначають про це в судовому засіданні, а також свідків, допит яких судом не розпочато, чи іншим способом перешкоджати дослідженню доказів, тобто ризики, передбачені п. 3, 4 ст. 177 КПК України, мають місце при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен, у випадку зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, з огляду на тяжкість скоєного кримінального правопорушення, процесуальні наслідки зазначеного в контексті покарання, що загрожує даним особам в разі визнання винуватими, можуть перешкоджати судовому провадженню та переховуватись від суду.

На думку суду, в разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожен, можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків, тому суд вважає необхідним продовжити строк їх тримання під вартою до 60 днів.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд зазначає, що при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За вищевказаних підстав, суд вважає необхідним у клопотанні захисника адвоката ОСОБА_10 про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити, продовжити строк обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_10 про заміну ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 02 березня 2018 року, без застосування застави.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - до 02 березня 2018 року, без застосування застави.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, направити начальнику Державної установи «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)».

Суддя: ОСОБА_1