Справа № 382/857/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/998/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 28.09.2017

УХВАЛА
Іменем України
28 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого та його захисника на вирок Яготинського районного суду Київської області від 05 липня 2017, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розлученого, із середньою освітою, раніше судимого вироком Яготинського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 4 -х місяців арешту.
визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.
В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, 5 квітня 2017 року, близько 12 години, ОСОБА_7 перебуваючи в будинку, за АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на кухні вживали алкогольні напої. У той час, коли ОСОБА_7 вирішив нарізати хліб, для чого взяв кухонного ножа зі столу, між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на побутовому ґрунті виникла суперечка, у ході якої в ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 умисно, на ґрунті раптово виниклої сварки, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, наніс один удар ножем, який тримав у правій руці ОСОБА_10 в область черевної порожнини з лівої сторони.
Згідно довідки Яготинської центральної районної лікарні ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої черевної порожнини без пошкодження внутрішніх органів. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 68 від 23.05.2017 року в ОСОБА_10 виявлене тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого ножового поранення лівої половини черевної порожнини з ушкодженням черевини.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому у виді 7 років позбавлення волі. Вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

Вказує, що суд призначаючи обвинуваченому покарання не врахував в повній мірі ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, характер, спосіб та наслідки вчиненого ним злочину. Вказує, що ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо як особа, яка зловживає спиртними напоями, на час вчинення інкримінованих злочинів ніде не працював, раніше судимий за злочин проти власності, судимість не знята та не погашена.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Перерахувати строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України з 05.04.2017 року до вступу вироку в законну силу. Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення. Вказує, що суд не прийняв до уваги покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , в яких вони зазначають про те, що потерпіла ОСОБА_10 своїми діями спровокувала його на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.121 КК України.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. Відповідно до вимог ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням , з іспитовим строком терміном три роки. Вважає вирок суду незаконним в зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує, що суд у вступній частині вироку помилково замість ст.121 ч.2 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_7 зазначив ст.286 ч.2 КК України.

На думку апелянта, суд безпідставно у вироку послався на покази свідка ОСОБА_14 , оскільки дана особа ні в судовому засіданні, ні під час досудового розслідування не допитувалася. Також захисник просить перерахувати обвинуваченому строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України з 05.04.2017 року до вступу вироку в законну силу.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник обвинуваченого просить залишити дану скаргу без задоволення.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані ними апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на доказах, які зібрані у справі та не викликають сумнівів у своїй достовірності.
За змістом ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Всупереч доводам апелянтів, обираючи обвинуваченому вид і міру покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, ніде не працює, характеризується посередньо як особа, яка зловживає спиртними напоями, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття. Також судом було враховано в якості обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства.
На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів і підстав вважати його явно несправедливим внаслідок м`якості чи суворості, апеляційний суд не вбачає.
Без належних підстав апелянти посилаються і на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Посилання обвинуваченого на ту обставину, що суд не прийняв до уваги покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , в яких вони зазначають про те, що потерпіла ОСОБА_10 своїми діями спровокувала його на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України є безпідставними.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції прийшов до висновку, що потерпіла ОСОБА_10 своєю поведінкою, нецензурним висловлюванням та образою на адресу ОСОБА_7 спровокувала останнього на вчинення даного злочину, що підтверджується показами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_11 .

Твердження захисника про те, що суд безпідставно у вироку послався на покази свідка ОСОБА_14 , оскільки вона не допитувалася в судовому засіданні та помилково у вступній частині вироку замість ст.121 ч.2 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_7 зазначив ст.286 ч.2 КК України є слушними, в зв`язку чим колегія суддів приходить до висновку про необхідність виключення з мотивувальної частини вироку посилання суду на покази свідка ОСОБА_14 та зазначення у вступній частині вироку замість ст.286 ч.2 КК України ст.121 ч.1 КК України.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про зарахування ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, на думку колегії суддів є обґрунтованими.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в редакції від 26.11.2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 затриманий в порядку ст.208 КПК України 5 квітня 2017 року.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України з 05.04.2017 року до вступу вироку в законну силу - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про застосування до нього закону України «Про амністію у 2016 році». Разом з тим, на вчинений ОСОБА_7 злочин, за який його засуджено, не поширюється зазначена амністія.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого та його захисника задовольнити частково.

Вирок Яготинського районного суду Київської області від 05 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на покази свідка ОСОБА_14 та зазначити у вступній частині вироку замість ст.286 ч.2 КК України ст.121 ч.1 КК України.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції від 26.11.2015 року з 05.04.2017 року до вступу вироку в законну силу - один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.
Головуючий:
Судді: