Ухвала
Іменем України
05 лютого 2018 р.

м. Київ
Справа № 664/1157/17
Провадження № 51-2734 ск 18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (друга палата):

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргу та зміни до неї прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 24 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000832,

встановив:

За вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 16 серпня 2017 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Подокалинівка Цюрупинського району Херсонської області,
громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

засуджено за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладено на нього обов`язки передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 24 жовтня 2017 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за те, що він, у жовтня 2016 року, знаходячись на території лісосмуги, яка розташована за межами с. Абрикосівка Олешківського району Херсонської області, незаконно придбав, шляхом збору верхньої частини і суцвіття коноплі, які в подальшому вручну подрібнив, тим самим незаконно без мети збуту виготовив речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину, становить 26,026 грам та зберігав його за місцем проживання: АДРЕСА_1 , до виявлення та вилучення 29 квітня 2017 року працівниками поліції.

У касаційній скарзі та змінах до неї, прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На думку прокурора, при залишені апеляційної скарги прокурора без задоволення апеляційний суд належним чином не перевірив доводів щодо необґрунтованого незастосування судом першої інстанції вимог статей 96-1, 96-2 КК України в частині необхідності спеціальної конфіскації вилученого у засудженого наркотичного засобу, чим істотно порушив вимоги ст. 419 КПК України.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до вимог статей 100, 368, 374 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, серед іншого, вирішує питання щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації, про що зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно приписів ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується у випадках, визначених КК України, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У випадках, коли об`єктом спеціальної конфіскації є майно, вилучене з цивільного обороту, вона може бути застосована на підставі:
1) ухвали суду про закриття кримінального провадження з інших підстав, аніж звільнення особи від кримінальної відповідальності;
2) ухвали суду, постановленої в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України, за клопотанням слідчого чи прокурора, якщо кримінальне провадження закривається ними.

Таким чином, оскільки судом щодо ОСОБА_4 постановлено вирок, а канабіс, є наркотичним засобом, обіг якого заборонено (вилученим з цивільного обороту майном), тому суд у відповідності з вимогами ч. 9 ст. 100 КПК України прийняв обґрунтоване рішення про знищення вказаного речового доказу.

Зазначені обставини отримали належну оцінку апеляційного суду, який перевірив справу за апеляцією прокурора, доводи якої є аналогічними доводам його касаційної скарги, та з зазначенням докладних мотивів прийнятого рішення правильно залишив вирок суду першої інстанції у відповідній частині без зміни.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги прокурора та копій судових рішень не вбачається підстав для задоволення касаційної скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК України, суд,

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 24 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3