Справа № 375/5/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/493/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 2 17.04.2018

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 22 лютого 2018 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень
Постановлено цивільний позов задоволити частково та стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 3 (три) тисячі гривень моральної шкоди та 3 (три) тисячі гривень витрат на правову допомогу.
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 19 листопада 2017 року біля 01 год. перебуваючи на літньому майданчику кафе «Затишок», розташованого в с. Ольшаниця, вул. Червоноармійська, 2 Рокитнянського району та знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до столика, за яким сидів потерпілий ОСОБА_8 , який має інвалідність 1-ї групи та пересувається на інвалідному візку, почав обвинувачувати останнього, що він та інший водій автомобіля на ім`я ОСОБА_10 майже створили аварійну ситуацію між їх автомобілем та автомобілем обвинуваченого, яка була кілька днів назад.
В цей час потерпілий ОСОБА_8 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, попрохав обвинуваченого ОСОБА_7 відійти та сісти за інший столик і в цей час між ними виник конфлікт, під час якого обвинувачений ОСОБА_7 кілька разів вдарив рукою по обличчю потерпілого ОСОБА_8 , від чого останній впав на підлогу, а коли його підняли, ще кілька разів вдарив рукою по обличчю.
Згідно з висновком експерта № 139 від 26 грудня 2017 року ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів і синців в області обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі потерпілій ОСОБА_8 просить вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 22 лютого 2018 року в частині стягнення моральної шкоди змінити та стягнути із ОСОБА_7 завдану моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. В решті вирок залишити без зміни.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в результаті злочинних дій ОСОБА_7 він отримав фізичну біль, психологічний стрес. Багато часу він був вимушений витрачати на лікування, проведення процесуальних дій під час досудового слідства, судового розгляду справи.
Апелянт вказав, що він являється інвалідом І групи, пересувається лише на інвалідному візку і таке пересування в лікарню, в слідчі органи, в судові засідання спричиняє додаткові незручності як йому так і його рідним, які вимушені допомагати йому в цьому.
Крім того, апелянт вказав, що ОСОБА_7 принизив його у присутності сторонніх осіб, відвідувачів кафе, що завдало йому додаткових моральних страждань.
Заслухавши доповідь судді, представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задоволити, думку прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 , котрі заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_8 та просили вирок суду залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 125 КК України в апеляційній скарзі не оскаржується.
Щодо доводів апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_8 про зміну вироку в частині стягнення моральної шкоди, то колегія суддів, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з відповідними змінами розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_8 про те, що при вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, не достатньо врахував характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань останнього.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, виходячи з засад розумності і справедливості, враховуючи, що внаслідок будь-яких злочинних дій, кожна людина переносить емоційні, душевні переживання, прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення цивільного позову про стягнення моральної шкоди в сумі 3 000 грн. Свій висновок суд першої інстанції мотивував тим, що заявлена потерпілим ОСОБА_8 сума в розмірі 15 000 грн. моральної шкоди не знайшла свого підтвердження в суді першої інстанції. З таким висновком, повністю погоджується і колегія суддів.
Судом першої інстанції стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 заподіяну моральну шкоду у сумі 3 000 грн., оскільки саме ця сума адекватно відображає ступінь моральних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_8 , які настали внаслідок нанесення тілесного ушкодження.
Визначена судом першої інстанції моральна шкода, на думку колегії суддів, є справедливою і співрозмірною до предмету злочину.
Підстав для збільшення вказаного розміру моральної шкоди, колегія суддів не вбачає, оскільки на думку колегії суддів, заявлена потерпілим ОСОБА_8 сума цивільного позову є необґрунтовано завищеною.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами кримінального провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Ні в позовній заяві про стягнення майнової та моральної шкоди завданої злочином (а.п. 21-22), ні в апеляційній скарзі (а.п. 77-79) ОСОБА_8 конкретно не зазначено в чому полягала зміна його способу життя внаслідок отриманих тілесних ушкоджень.
Окрім того, обвинувачений ОСОБА_7 має ІІІ групу інвалідності, не працює, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, у вчиненому щиро розкаявся.
За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, а тому підстав для його зміни не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 22 лютого 2018 року, стосовно ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ: