Справа № 152/538/18
УХВАЛА

25 квітня 2018 року м. Шаргород
Слідчий суддя Шаргородського районного
суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
секретаря судового
засідання ОСОБА_2 ,
Жмеринського ВП ГУНП
у Вінницькій області ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ст. слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про надання дозволу на повне або часткове знищення об`єкта експертизи або зміну його властивостей,
23.04.2018 року ст. слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на повне або часткове знищення об`єкта експертизи або зміну його властивостей.
Оскільки для встановлення походження цієї речовини, яку добровільно видав ОСОБА_4 , необхідні спеціальні знання, то для встановлення обставин, які мають значення для справи, було необхідним залучення експерта для проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, у зв`язку із чим він звернувся до слідчого суді Шаргородського районного суду з клопотанням про проведення експертизи.
Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 13.04.2018 року задоволено його клопотання та доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України проведення експертизи,перед експертами поставлено питання про те, чи відноситься речовина рослинного походження, добровільно видана ОСОБА_4 12.04.2018 року працівникам Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, до наркотичних засобів чи психотропних речовин, яка маса цієї речовини у перерахунку на висушену речовину.
17.04.2018 року судовим експертом Вінницького НДЕКЦ МВС України на адресу Шаргородського ВП надіслано клопотання про надання дозволу на повне або часткове знищення об`єкта експертизи або зміну його властивостей, в якому експерт зсилається на те, що для вирішення поставлених перед експертом питань застосуватимуться руйнівні методи дослідження, що може спричинити повне або часткове знищення об`єкта експертизи або зміну його властивостей.
Просить надати дозвіл на повне або часткове знищення об`єкта експертизи або зміну його властивостей, тобто речовини рослинного походження темно-зеленого кольору у сухому подрібненому стані, яка зовні схожа на рослини коноплі та поміщена до спеціального пакету НПУ ГСУ №4430466.
При розгляді клопотання в судовому засіданні ініціатор клопотання ст. слідчий ОСОБА_3 його підтримав, зсилаючись на обставини, викладені в клопотанні.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення ініціатора клопотання ст. слідчого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження за клопотанням, прийшов до наступного висновку.
З матеріалів кримінального провадження за клопотанням ст. слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 вбачається, що 13.04.2018 року до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_4 від 12.04.2018 року про те, що він добровільно видає працівникам поліції речовину рослинного походження, схожу на коноплю; кваліфікація злочину ч.1 ст.309 КК України; особа, яка повідомлена про підозру, відсутня (а.п.2).
Ухвалою слідчого судді Шаргородського районного суду від 13.04.2018 року доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів речовини рослинного походження темно зеленого кольору у сухому подрібненому стані, добровільно виданої 12.04.2018 року ОСОБА_4 працівникам Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, яка упакована в спеціальний пакувальний пакет Національної Поліції України ГСУ №4430466 (а.п.3).
Перед експертами слідчим суддею поставлено питання: чи відноситься речовина рослинного походження, добровільно видана ОСОБА_4 12.04.2018 року працівникам Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, до наркотичних засобів чи психотропних речовин, яка маса цієї речовини у перерахунку на висушену речовину?
Слідчим суддею попереджено експертів про відповідальність, встановлену законом, за завідомо неправдивий висновок, відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків, невиконання інших обов`язків, відповідно до ст.70 КПК України.
18.04.2018 року директор Вінницького НДЕКЦ МВС України надіслав ст. слідчому СВ Шаргородського ВП ОСОБА_3 клопотання експерта від 17.04.2018 року №806, у якому експерт просить надати дозвіл на повне або часткове знищення об`єкта експертизи або зміну його властивостей, зсилаючись на те, що при проведенні експертизи можуть бути застосовані руйнівні методи дослідження (а.п.5, 6).
Слідчий СВ Шаргородського ВП ОСОБА_3 клопотання експерта не розглянув, пояснив, що відразу звернувся до слідчого судді із відповідним клопотанням.
Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4-1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи (ч.2 ст.131 КПК України).
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.132 КПК України).
Таким чином, слідчий суддя звертає увагу на те, що ст. слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке не передбачено Розділом ІІ КПК України «Заходи забезпечення кримінального провадження», а надання дозволу слідчому на повне або часткове знищення об`єкта експертизи або зміну його властивостей не входить до переліку заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, якими є, у тому числі, залучення експерта.
Так, підстави та порядок залучення стороною обвинувачення, зокрема слідчим органу досудового розслідування (п.19 ст.3, ст.40 КПК України), експерта, розгляд слідчим суддею клопотання про проведення експертизи передбачені Розділом ІІІ КПК України «Досудове розслідування», зокрема, статтями 242-245 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи щодо: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 5) встановлення статевої зрілості потерпілої особи в кримінальних провадженнях щодо злочинів, передбачених статтею 155 КК України; 6) визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням (ч. 2 ст. 242 КПК України).
Експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження (ст.243 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.244 КПК України, у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді.
Таким чином, слідчий суддя звертає увагу на те, що ст. слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке не передбачено Розділом ІІІ КПК України «Досудове розслідування», зокрема, статтями 242-245 КПК України.
Виходячи з аналізу Розділів ІІ та ІІІ КПК України, в тому числі статей 242-245 КПК України, ст. слідчий СВ Шаргородського ВП ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке не передбачено цими нормами КПК України, тобто відсутні визначені вказаними нормами КПК України процесуальні підстави для звернення до слідчого судді з такого виду клопотанням, а отже, у слідчого судді відсутні правові підстави для задоволення такого клопотання, тому у задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_3 слід відмовити.
Правовим наслідком звернення слідчого до слідчого судді з клопотанням у порядку, передбаченому ст.ст.242-244 КПК України, є постановлення слідчим суддею ухвали про надання доручення експертній установі на проведення експертизи за запитаннями, що запропоновані стороною обвинувачення, або відмови у наданні такого доручення, а у випадку, якщо клопотання подано без додержання вимог частини другої статті 244 КПК України, слідчий суддя повертає його особі, яка його подала, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, клопотання можливо повернути тільки у випадку, якщо воно подано без додержання вимог, передбачених ч.2 ст.244 КПК України, але є клопотанням про доручення на проведення експертизи, тобто передбачено ст.242 КПК України.
З наведеної підстави, враховуючи, що ст. слідчий СВ Шаргородського ВП ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке не передбачено нормами КПК України взагалі, то відсутні правові підстави для його повернення і саме слід відмовити у його задоволенні.
Отже, посилання ст. слідчого СВ Шаргородського ВП ОСОБА_3 на вимоги ст.ст.242-245 КПК України при обґрунтуванні звернення до слідчого судді з означеним клопотанням є помилковим і слідчий суддя не може приймати судові рішення, які не віднесені до його компетенції КПК України, оскільки прийняття слідчим суддею рішення, яке не віднесено до його компетенції в наступному призведе до визнання доказів у кримінальному провадженні недопустимими.
Частиною першою статті 23 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.
Так, частиною 5 ст.21 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що з числа суддів місцевого загального суду обираються слідчі судді (суддя), які здійснюють повноваження з судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні в порядку, визначеному процесуальним законом.
Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, сторони кримінального провадження мають право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У п.п.23, 24 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначено, що «відповідно до прецедентної практики Суду термін
«встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої
влади, але керується законом, що приймається парламентом» (див. рішення у справі «Занд проти Австрії»). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що
суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного
національного законодавства (див. рішення у справі «Коем та інші
проти Бельгії») . Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза
«встановленого законом» поширюється не лише на правову основу
самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм,
які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти
Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що
термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6
передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...)
питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів
У даному кримінальному провадженні до компетенції слідчого судді не належить розгляд клопотання про надання дозволу на повне або часткове знищення об`єкта експертизи або зміну його властивостей.
Також, слідчий суддя вважає безпідставним посилання слідчого СВ Шаргородського ВП ОСОБА_3 на вимоги ст.69 КПК України при обґрунтуванні звернення до слідчого судді з вказаним клопотанням.
Пунктом 3 ч.5 ст.69 КПК України встановлено, що експерт зобов`язаний забезпечити збереження об`єкта експертизи. Якщо дослідження пов`язане з повним або частковим знищенням об`єкта експертизи або зміною його властивостей, експерт повинен одержати на це дозвіл від особи, яка залучила експерта.
У даному випадку слідчий суддя не є особою, в розумінні ст.69 КПК України, яка залучила експерта, оскільки, відповідно до ст.ст.242-244 КПК України, експерт залучається сторонами кримінального провадження у випадку, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, стороні кримінального провадження необхідні спеціальні знання, а слідчий суддя лише доручає проведення відповідного виду експертизи певній експертній установі.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий… Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у зв`язку із чим слідчий суддя звертає увагу на те, що до його компетенції не відноситься розпорядження речовими доказами сторони обвинувачення, а отже, слідчий суддя не може надавати дозвіл на повне або часткове знищенням об`єкта експертизи або зміну його властивостей, такий дозвіл може надати тільки особа, яка залучила експерта і зберігає речовий доказ, тобто слідчий, за клопотанням якого слідчий суддя доручив проведення експертизи.
Керуючись ст.ст.110, 131-132, 242-244, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про надання дозволу на повне або часткове знищення об`єкта експертизи або зміну його властивостей відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1