Справа № 347/1980/17
Провадження № 1-кп/347/168/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" грудня 2017 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області, в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження № 0000313 від 08.09.2017 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черганівка Косівського району Івано-Франківської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , орган видачі - 2620, дата оформлення - 28.07.2017, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні має чотирьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, депутатом не являється,
за ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
05.09.2017 року близько 21.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку за фактичним місцем свого проживання, а саме: в будинку АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , який виник на грунті особистих неприязних відносин, що виникли раптово, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення умисних тілесних ушкоджень, умисно наніс декілька ударів кулаками рук та ногами в різні ділянки тіла ОСОБА_6 , спричинивши останній тілесні ушкодження.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 , спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, синці в ділянках голови, грудної клітки, живота, верхніх та нижніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , визнав повністю. У скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення. Просить розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України та звільнити його від відбування покарання, згідно п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особу.

Переконавшись у правильному розумінні сторонами змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності їхньої позиції, а також роз`яснивши передбачені частиною 3 ст.349 КПК України процесуальні наслідки визнання цих обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого діяння і його умисні дії, що виразились у спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, правильно кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченого повинно бути пов`язано з виплатою штрафу, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Судові витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не пред`явлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про застовусання щодо ОСОБА_4 амністії, оскільки він має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.
Прокурор не заперечив проти застосування амністії відносно ОСОБА_4 , звільнивши його від відбування покарання, оскільки він має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наслідками застосування амністії ознайомлений.
Відповідно до ст.85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст.86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 р. набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 р. №1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 названого Закону).
Відповідно до ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Пунктом "в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року передбачено, що звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення злочину мав і має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30.08.2005 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24.09.2007 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 10.04.2009 року, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 01.12.2011 року, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Вказане кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України "Про амністію у 2016 році". Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому.
Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та згідно ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України "Про амністію у 2016 році", тому він підлягає звільненню від відбування основного покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме те, що застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років до нього не може бути застосована.
Керуючись ст.ст. 12, 85, 86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст. 100, ч.3 ст.349, ст.ст. 374, 376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного за вироком суду від 15 грудня 2017 року.

Запобіжній захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1