Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1523/17
провадження № 4/650/1/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , особи, яка звернулася зі скаргою ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділення Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 31.08.2017 року,
встановив :
16 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаною скаргою в якій просить скасувати постанову слідчого слідчого відділення Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000154 від 07.04.2017 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України «Самоправство», у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення згідно п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, направивши ухвалу до Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області для подальшої перевірки та встановлення обставин кримінального правопорушення, де призначити земельно-технічну експертизу та встановити винних осіб в підробці документів та самоправстві.
В обґрунтування скаржник зазначив, що вказана постанова слідчого є незаконною, винесеною за неповноти досудового розслідування, невідповідності висновків слідчого, викладених у постанові фактичним обставинам кримінального провадження, а також за істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала скаргу, просила її задовольнити пояснивши, що слідчий всупереч вимог закону не залучила її як потерпілу, слідчий не здійснила усіх необхідний дій для встановлення факту підробки документів, а саме: не призначила почеркознавчу та землевпорядну експертизи, не допитала свідків з кола власників суміжних земельних ділянок, неповно проведено огляд земельної ділянки, не вчинила інших необхідний дій.
В судовому засіданні представник ОСОБА_4 підтримала скаргу, просила її задовольнити, заявивши про незаконність постанови про закриття кримінального провадження. Слідчим не було надано оцінку наявним в матеріалах документам на предмет вчинення посадовими особами злочинів за ст.ст. 364, 365, 366 КК України. Також слідчим не було витребувано договорів про які заявляв заявник та не було витребувано державного акту на землю.
Слідчий суддя дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження № 0000154 від 07.04.2017 року, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови, надані на вимогу суду, прийшов до наступного.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За положеннями ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Слідчим слідчого відділення Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , за результатом розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 07.04.2017 року, було прийнято 31.08.2017 року постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення.
З вказаної постанови вбачається, що слідчий за результатами досудового розслідування встановив, що за встановлених обставинах відсутня об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України, що має характеризуватись заподіянням значної шкоди правоохоронним інтересам. Інших мотивів для закриття провадження не наведено.
Слідчий суддя вважає, що слідчим при винесенні постанови про закриття кримінального провадження не було дотримано вимог п.2 ч.5 ст. 110 КПК України, оскільки викладена в ній мотивувальна частина не містить вичерпний зміст обставин, які були підставами для прийняття постанови, мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Так, зі змісту постанови вбачається, що її мотивування викладено у двох абзацах, а увесь інший зміст мотивувальної частини займає опис обставин за яких ОСОБА_3 було виявлено розбіжності у технічній документації та розпорядчих документах, викладених згідно протоколу допиту останньої як потерпілої.
В судовому засіданні слідчий послідовно та аргументовано навів обставини за яких було вирішено закрити кримінальне провадження, вказавши, що нею було виявлено факт допущення помилки при оформлені деяких розпорядчих документів та складенні технічної документації, які відповідальними особами були виправлені і на даний час заявниця має право безперешкодно отримати у власність успадковану земельну ділянку, однак відмовляється від цього вбачаючи у діях посадових осіб ознаки кримінального правопорушення.
Однак, таких підстав, мотивів, їх обґрунтувань слідчий не зазначила в постанові, що не відповідає принципу правової визначеності, відповідно якого будь-яка особа, яка звернулася до правоохоронних органів із заявою про вчинення неправомірних дій має право отримати обґрунтовану, мотивовану відповідь на питання чому слідчим прийнято саме таке рішення, а не інше, чому доводи заявника або надані докази відхилені, а інші прийняті до уваги тощо.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження без належного її обґрунтування, що може свідчити про прийняття рішення не на підставі даних, які ним були всебічно, повно та неупереджено досліджені та без вжиття усіх заходів направлених на захист прав та інтересів потерпілого, що свідчить про наявність підстав для її скасування та направлення матеріалів кримінального провадження слідчому для продовження досудового розслідування.
При цьому, слід зазначити, що під час розгляду відповідної скарги слідчий суддя здійснює повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом здійснення перевірки дотримання органом досудового слідства вимог статей 91 94 КПК України стосовно обов`язку доказування певних обставин, збирання доказів та їх оцінки, а також відповідність оскаржуваної постанови органу досудового слідства вимогам ст. 110 КПК щодо змісту процесуального рішення, а отже з урахуванням змісту ч.5 ст. 40 КПК України, яка закріплює, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, слідчий суддя не може перебирати на себе повноваження слідчого.
Виходячи зі змісту ч.1 ст. 40 КПК України згідно якої слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, змісту ч.5 ст. 40 КПК України, змісту ст. 220 КПК України, яка вказує на те, що якщо потерпілий вважає за необхідне проведення будь-яких процесуальних дій під час досудового розсування, в тому числі спрямованих на збір доказів, зокрема призначення експертизи, допит свідків, особа має клопотати про це перед слідчим, який в строк не більше трьох днів з моменту подання клопотання повинен розглянути його і задовольнити за наявності відповідних підстав.
З матеріалів кримінального провадження та пояснень слідчого встановлено, що слідчий в межах наданих йому повноважень не вбачав за необхідне призначати заявлені скаржником в судовому засіданні експертизи як і допитувати заявлених осіб, а проведення відповідних процесуальних дій не є обов`язком згідно вимог КПК України. Докази на підтвердження того, що потерпіла заявляла під час досудового розслідування відповідні клопотання у суду відсутні.
Більш того, судом встановлено, що потерпіла під час досудового розслідування не проявляла належної зацікавленості у розгляді її заяви, адже заперечувала факт залучення її як потерпілої не дивлячись на те, що в матеріалах справи мається підписана нею пам`ятка про права та обов`язки потерпілого від 11.04.2017 року вручена їй особисто, та впродовж двох місяців не дізнавалась про хід та результати проведення досудового розслідування, з огляду на те, що постанова винесена 31.08.2017 року, а заявниця до моменту отримання її копії 03.11.2017 року жодного разу не звернулась до слідчого.
Отже, під час продовження досудового розслідування після скасування рішення про його закриття слідчий має переконатись у проведенні усіх необхідних процесуальних дій необхідних для встановлення обставин справи, що підлягають з`ясуванню та оцінці, провести їх в разі необхідності та прийняти обґрунтоване рішення передбачене КПК України, а потерпіла має визначитись із доказами, які мають бути зібрані слідчим та звернутись до останнього з відповідними клопотаннями у встановленому законом порядку.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий у відповідності до ч.1 ст. 9 КПК України під час проведення досудового розслідування зобов`язаний неухильно додержуватися не лише вимог Конституції України та КПК України, а і міжнародних договорів, до яких належить, в тому числі, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, стаття 13 якої гарантує кожній особі право на ефективний засіб юридичного захисту, яке в свою чергу забезпечується ефективним досудовим розслідуванням.
З приводу цього, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Валерій Фуклєв проти України» (Заява № 6318/03) від 16.01.2014 року, вказав на те, що вимога ефективного розслідування включає, серед іншого, вимогу «ретельності», яка означає, що органи влади завжди зобов`язані спробувати встановити, що сталося, і не повинні покладатися на поспішні або необґрунтовані висновки для припинення розслідування або в якості основи для прийняття рішень. Вони повинні вжити всіх необхідних заходів, наявних у розпорядженні, для забезпечення доказів, що стосуються інциденту (п.72).
Строк подання скарги на рішення слідчого, встановлений ст. 304 КПК України, скаржник не пропустив, оскільки копію постанови він отримав 03.11.2017 року, а до суду звернувся 16.11.2017 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділення Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 31.08.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України задовольнити.
Постанову слідчого слідчого відділення Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000154 від 07.04.2017 року за ознаками ст. 356 КК України скасувати.
Матеріали кримінального провадження на підставі яких було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000154 від 07.04.2017 року повернути до Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1