Справа № 587/3297/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року Сумський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, уродженця с. Стецьківка, Сумського району, Сумської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 30 травня 2006 року вироком Сумського районного суду Сумської області за ч. 2 ст. 309 ст. 69, ч. 2 ст. 307 ст. 69, ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України на строк 2 роки позбавлення волі;
2) 06.04.2012 року вироком Сумського районного суду за ч. 3 ст. 175 КК України на строк 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України зільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців ,
3) 03.07.2013 року вироком Сумського районного суду за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на строк 3 роки 3 місяця позбавлення волі
за ч. 3 ст. 185 КК України, -
15 червня 2017 року близько 20:00 години, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 (вирок Сумського районного суду Сумської області відносно якого набрав законної сиди 18.09.2017 року) перебували на ставку, що розташований поблизу АДРЕСА_2 . Близько 20-20 год. ОСОБА_5 пішов від ставу у бік фруктосховища, що належить ТОВ АФ «Садівник», в паркані був отвір через який він проник на територію фруктосховища, та за попередньою змовою з ОСОБА_6 (вирок Сумського районного суду Сумської області відносно якого набрав законної сиди 18.09.2017 року) повторно таємно викрали одинадцять металевих контейнерів, загальною вагою як лому брухту чорного металу 440 кг, належного ТОВ АФ «Садівник», вартістю відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/2080е від 26 червня 2017 року 1628 грн.
ОСОБА_6 свою вину у скоєному при вказаних вище обставинах визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 15 червня 2017 року вони з братом пішли на риболовлю на ставок, що знаходиться в кінці АДРЕСА_2 . Коли перебували біля ставку, він пішов до фруктосховища, в паркані був отвір через який він проник на територію фруктосховища через деякий час покликав свого брата - ОСОБА_6 при цьому повідомивши, що там є металеві контейнери . Вони домовились їх викрасти. Він розбирав металеві контейнери на частини та через паркан передавав ОСОБА_6 , який складав їх біля паркану. Викрадене намагались збути, проте були затримані працівниками поліції. У скоєному розкаюється.
Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, то суд за відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду визнав недоцільним виклик свідків по справі, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за
-ч. 3 ст. 185 КК України, так як він повторно, з проникненням за попередньою змовою з ОСОБА_6 таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_8 , на суму 1628 грн.
При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин, що характеризують цей злочин, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зокрема, ОСОБА_5 , свою вину визнав повністю та щиро розкаявся, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував в добровільному порядку. Дані обставини, суд визнає такими, що пом`якшують покарання.
Обставиною, що обтяжують покарання судом не встановлено .
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
При цьому, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та зазначені вище обставини, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_9 без реального відбування призначеного йому покарання, а тому вважає за необхідне застосувати до нього положення ст.75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий термін на два роки.
На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 349, 368-370, ч. 2,3 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінгального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки .
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1