Дата документу Справа № 310/783/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/783/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1432/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лисичанськ Луганської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області,
ВСТАНОВИЛА:
прокурор Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено:

- за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.317 КК України до 3 років позбавлення волі;

на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на 3 роки, та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 змінений з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Зараховано у строк відбування покарання ОСОБА_6 період попереднього його ув`язнення з 27 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта, в сумі 460 грн 80 коп.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вищевказаний вирок суду першої інстанції скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.317 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.2 ст.309 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки; на підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що висновки суду про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням не засновані на матеріалах кримінального провадження, оскільки ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення середньої тяжкості у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, фактично відсутнє щире каяття обвинуваченого, оскільки він не пройшов лікування та порушував покладенні на нього обов`язки при обранні слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, самовільно залишивши місце домашнього арешту, у зв`язку з чим був оголошений його розшук.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він, у невстановлений в ході досудового розслідування та під час судового розгляду час, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування та під час судового розгляду місці на території м.Києва, діючи умисно, з метою власного вживання, без мети збуту, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, поклав його в кишеню власного одягу та незаконно, зберігаючи при собі, на невстановленому в ході досудового розслідування та під час судового розгляду транспортному засобі перевіз на територію м.Бердянська Запорізької області, де, продовжуючи незаконно зберігати при собі наркотичний засіб, переніс його за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжив незаконного зберігати вищевказаний наркотичний засіб в двох пакетах без мети збуту.

23 грудня 2015 року приблизно о 20-00 годині, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою створення сприятливих умов для вживання наркотичних засобів, на прохання знайомого ОСОБА_10 погодився надати йому приміщення квартири, розташованої за вказаною адресою, для незаконного вживання ОСОБА_11 та ним особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, через пристрій для куріння. Після чого, того ж дня приблизно о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_12 , знаходячись у квартирі обвинуваченого ОСОБА_6 , з його дозволу вжив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Крім того, у невстановлений в ході досудового розслідування та під час судового розгляду час, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування та під час судового розгляду місці на території м.Києва, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.317 КК України, діючи умисно, з метою власного вживання, без мети збуту, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, поклав його в кишеню власного одягу та незаконно, зберігаючи при собі, на невстановленому в ході досудового розслідування та під час судового розгляду транспортному засобі, незаконно перевіз на територію м. Бердянська Запорізької області, де продовжуючи незаконно зберігати при собі наркотичний засіб, переніс його за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став незаконно зберігати вищевказаний наркотичний засіб в двох пакетах без мети збуту.

24 грудня 2015 року в період часу з 08 години 15 хвилин до 09 години 35 хвилин за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 1,14 г та 11,57 г (в перерахунку на суху речовину), загальною масою 12,71 г (в перерахунку на суху речовину), який обвинувачений ОСОБА_6 незаконно зберігав без мети збуту.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити; обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і вважали, що оскаржуваний вирок суду є законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглЯдаючи вирок суду у межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч.1 ст.317 КК України, як надання приміщення для незаконного вживання наркотичного засобу, та за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.317 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК України, які передбачають відповідальність за вчинені ним кримінальні правопорушення. При цьому суд врахував характер та ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які віднесені до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, перебуває на обліку у лікаря-нарколога. Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнав вчинення злочину у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочинів.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання в межах санкцій статей обвинувачення - у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги фактичні обставини правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а також висновок досудової доповіді органу пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд дійшов правильного висновку про можливість застосування положень ст.ст.75,76 КК України та звільнив останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням.

З цими висновками погоджується і колегія суддів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, на думку колегії суддів, правильність вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України і підстав для скасування вироку в частині призначеного покарання не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора Бердянської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня 2017 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4