Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2017 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника особи-володільця майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 жовтня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, вилученого 21.09.2017 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000004 від 18.01.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1,2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України,

встановив:
Прокурор Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено 21.09.2017 року в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .
Своє клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Луцького ВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000004 від 18.01.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1,2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.
Зокрема, 21.09.2017 року під час проведення обшуку у приміщенні відділу продажу Житлового комплексу «Луцька Рівєра» за адресою вул. Ковельська 29-31 у м.Луцьку, було вилучено документи фінансової діяльності, бухгалтерські документи, належні ОК ЖБК «Затишок 7» та афільовані до нього суб`єктів господарської діяльності, які місяться в 68 папках-скоросшивачах; флеш-накопичувач; ноутбуки марок «Lenovo», «Dell» та «НР»; банківські картки на імена Aleksandr Abaiev і Petro Surych, 14 блокнотів та зошитів із записами щодо діяльності ОК ЖБК «Затишок7», накладні документи, чорнові записи та дві печатки ОК ЖБК «Затишок7» та ОК ЖБК «Наш городок».
Прокурор вважаючи, що усі речі та документи, які виявлені та вилучені в ході проведення обшуків мають важливе значення у даному кримінальному провадженні та з метою їх дослідження органом досудового розслідування, правомірного утримання і проведення почеркознавчих, економічних та криміналістичних експертиз, просить накласти на них арешт.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 жовтня 2017 року з задоволенні клопотання прокурора було відмовлено.
Слідчий суддя відмовив у накладенні арешту на вищевказане майно з тих підстав, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених у ст.170 КПК України та не надано суду обґрунтованих доказів, що документи, речі та інші матеріальні цінності, які були вилучені під час проведення обшуку по АДРЕСА_1 мають відношення до даного кримінального провадження. Окрім того, кримінальне провадження щодо конкретної особи не здійснюється та повідомлення про підозру будь-яким особам у рамках кримінального провадження не оголошувалось.
Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить її скасувати та постановити нову, якою повністю задовольнити клопотання про накладення арешту на майно, вилучене 21.09.2017 року в ході проведення обшуку за адресою Волинська область, м.Луцьк, вул. Ковельська 29-31.
Апеляцію мотивує тим, що ухвалою Луцького міськрайонного суду від 06.10.2017 року представникам Державної фіскальної служби України та ДАБК Луцької міської ради з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства та нормативно-правових актів щодо містобудівної діяльності надано дозвіл на проведення перевірок у ОК ЖБК «Затишок7» та ПП «Торгінвестбуд-Луцьк», а відсутність вилучених документів у вказаних органів позбавить можливості провести повні та достовірні перевірки та досудове розслідування у рамках кримінального провадження №0000004.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора та слідчого, які підтримали апеляцію у повному обсязі, представника володільця майна адвоката ОСОБА_7 , який її заперечив, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арештом майна згідно із ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

В п.1 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч.3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що прокурор та слідчий повинні довести, що майно, яке на їх думку, підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про накладення арешту на майно слідчим суддею дотримані в повній мірі.
З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000004 від 18.01.2017 року за ознаками вчинення правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1,2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2017 року було надано дозвіл на обшук у приміщенні відділу продажу ЖК «Луцька Рівєра» по вул. Ковельській 29-31 у м.Луцьку, а також об`єктів будівництва, в тому числі незавершених та інших приміщень, споруд, що на них розташовані з метою виявлення та вилучення документів, які можуть свідчити про шахрайське заволодіння коштами громадян при реалізації неіснуючих квартир на об`єкті будівництва багатоквартирного житлового будинку за вказаною адресою.
Судом встановлено, що під час проведення обшуку, органом досудового розслідування за вищевказаною адресою було виявлено та вилучено ряд документів, оргтехніку та інші речі, згідно протоколу обшуку від 21.09.2017 року (а.с.12-23).
Однак, при розгляді клопотання про арешт вилученого майна, прокурором на якого покладено обов`язок доказування, не доведено, що вилучені речі в своїй сукупності мають відношення до даного кримінального провадження чи можуть підтвердити факт шахрайського заволодіння коштами громадян при реалізації квартир на об`єкті будівництва за адресою Ковельська, 29-31 у м.Луцьку та не підтверджено наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК України.
Окрім того, на даний момент повідомлення про підозру будь яким особам у вказаному кримінальному провадженні не пред`явлено та не визнано вилучені речі такими, що є речовими доказами по справі.
Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 22.05.2017 року скасовано рішення УДАБІ у Волинській області від 26.01.2017 року «Про скасування дії містобудівних умов та обмеження забудови земельної ділянки на нове будівництво багатоквартирного двохсекційного житлового будинку з вбудовано-прибудинковими приміщеннями на АДРЕСА_1 від 17.12.2015 року №183-29-31».
А тому апеляційний суд приходить до висновку, що врахувавши усі обставини справи у їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора, оскільки, останнім не доведено того, що усі речі та документи, які вилучені під час обшуків згідно протоколів є об`єктом або ж предметом злочину в даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.
Будь-яких порушень норм кримінально-процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
А тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування в апеляційного суду не має.

Керуючись ст.ст.91, 98, 170, 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 09 жовтня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, вилученого 21.09.2017 року під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0000004 від 18.01.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1,2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України - без змін.
Ухвала остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді