АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 666/2720/13-к Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11 -кп/791 /336/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: звільнення від кримінальної відповідальності
УХВАЛА
іменем України

10 квітня 2018 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:
головуючого ОСОБА_3 ,
суддів ОСОБА_4 ОСОБА_5
секретаря ОСОБА_6 ,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8
представника потерпілого - захисника ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000222 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 15 лютого 2018 року якою:
ОСОБА_11 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 КК України не судимого.
звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України на підставі ст.49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності та закрито кримінальне провадження,
в с т а н о в и л а:
Задовольняючи клопотання захисника ОСОБА_12 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_11 на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, суд першої інстанції послався на те. що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до З років. З моменту вчинення злочину пройшло більше 5 років, які відповідно до вимог ст.49 КК України відраховуються з дня вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.І ст.122 КК України, тобто з 19.07.2010 року, що вбачається із обвинувального акту.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інтонації, в обґрунтування доводів указує, що судом першої інстанції необгрунтовано залишено без розгляду його цивільний позов. Вважає, що закриття кримінального провадження позбавляє його можливості отримати відшкодування завданих злочином збитків. Наголошує, що суд усупереч вимогам закону не встановив, чи дійсно мато місце діяння, яке поставлено обвинуваченому ОСОБА_11 в провину і чи він винний в його вчиненні, оскільки обвинувачений не визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і ці обставини залишилися поза увагою суду. На думку апелянта, суд передчасно звільнив ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності та закрив кримінальне провадження, а тому така ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд у Херсонському міському суді Херсонської області зі стадії підготовчого судового засідання.
Заслухавши доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи потерпілого ОСОБА_8 та його представника - захисника ОСОБА_9 які підтримали апеляційні вимоги, наведені потерпілим, просили їх задовольнити, доводи обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без зміни, у дебатах сторони залишилися на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
Відповідно до ст. 49 КК України та роз`яснень, які містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 7 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.
Судам слід звернути увагу на те, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
Крім того, відповідно до ч.2 ст.288 КПК України суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Відповідно до сформованої судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності (покарання) у зв`язку із закінченням строків давності, суд, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, повинен виконати вимоги, передбачені ст.368 КПК України (у разі заперечення потерпілого проти закриття справи за нереабілітуючих та розгляду справи в спрощеному порядку, зокрема перевірити:
-чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа;
-чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений;
-чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення;
-чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення та інші вимоги, передбачені цією статтею.
Крім того, суд має перевірити, чи дійсно сплили строки давності, чи особа не ухилялася від слідства та суду, чи не зупинявся перебіг строку давності, чи перебіг давності не переривався через вчинення нового злочину, чи правильно обчислені строки давності, чи дійсно настали підстави, передбачені ст.49 КК України.
Зазначених вимог закону при розгляді клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України під час розгляду справи з обвинувальним актом судом першої інстанції в повному обсязі дотримано не було.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_11 обвинувачується в тому, що він 19.07.2010 року близько 07 години, знаходячись біля будинку № 87-а по вулиці Українській в м. Херсоні, умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.І ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
П`ятирічний строк, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України, з дня вчинення злочину минув в липні 2015 року.
15.02.2018 року під час підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_11 ..
Прокурор не заперечував проти задоволення зазначеного клопотання захисника.
Водночас, потерпілий ОСОБА_8 та його представника - захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення заявленого клопотання сторони захисту, на що суд не звернув уваги, тоді як, незважаючи на те, що справа надійшла до суду з обвинувальним актом, але через настання підстав, передбачених ст.49 КК України (за клопотанням захисника та обвинуваченого), суд, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. повинен був виконати вимоги ст.368 КПК України у разі заперечення потерпілого проти закриття справи за нереабілітуючих підстав у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Проте, суд ухвалив судове рішення про звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 122 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України та закрив кримінальне провадження лише на підставі клопотання сторони захисту та особистої згоди обвинуваченого, не досліджуючи всі обставини кримінального провадження, зокрема, чи мато місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 , чи містить його діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен він у вчиненні цього кримінального правопорушення, чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, які ставлять під сумнів законність та обгрунтованість судового рішення.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі встановив наявність підстав, передбачених ст.49 КК України, для звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, та не переконався, що діяння, яке поставлено йому в провину, дійсно мало місце і містить ознаки складу цього злочину, чи винен він у його вчиненні, про що правильно зазначено в апеляційній скарзі потерпілого.
Зважаючи на це, висновок суду першої інстанції про можливість звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження, є необгрунтованим та передчасним.
Також рішення суду щодо цивільного позову є передчасним та має бути вмотивоване при новому судовому розгляді цього кримінального провадження.
Допущені судом порушення кримінального та кримінального процесуального законів, перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, які відповідно до п.п. З, 4 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції та призначення нового розгляду в суді першої інстанції відповідно до п.1 ч.1 ст. 415 КПК України.
Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду першої інстанцій не можна визнати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, задовольнивши апеляційну скаргу потерпілого.
При новому розгляді суд повинен з дотриманням вимог КПК України вирішити питання про застосування ст. 49 КК України і прийняти законне та обгрунтоване й належним чином умотивоване рішення.
Керуючись ст. ст. 404. 407. 409. 412. 415. 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 - задовольнити.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 15 лютого 2018 року про звільнення ОСОБА_11 від кримінальної відповідальності за ч.І ст.122 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження - скасувати та призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий: (підпис) ОСОБА_3
Судді: (підпис) ОСОБА_4 (підпис) ОСОБА_5
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 11 квітня 2018 року
Ухвала набрала законної сили 10 квітня 2018 року

Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_3