Справа № 360/736/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/977/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 12.10.2017

УХВАЛА
Іменем України
12 жовтня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях- ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 22 червня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 до строку покарання строк попереднього ув`язнення з 31 січня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, і з 21 червня 2017 року по 22 червня 2017 року як один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а самеперіодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. Так, 30 січня 2017 року, приблизно о 21-й годині, в смт.Клавдієве Бородянського району Київської області обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_11 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, маючи намір на заподіяння тілесного ушкодження, наніс ОСОБА_11 чисельні удари ногами та руками в область голови і тулуба, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, перелому лівої вилицевої дуги, множинних забійних ран голови; а також закриту травму грудної клітки: переломи 5-8 ребер зліва, лівобічного гемопневмотораксу, забій нижньої частки лівої легені; закриту травму живота: забій м`яких тканин передньої черевної стінки; множинні садна, гематоми на обличчі, шиї, грудній клітині, животі, що привело до розвитку змішаної (посттравматичної, токсичної) енцефалопатії І-ІІІ ст., виражених конгитивних порушень, грубих статико-динамічних порушень, елементів вегетативного стану.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій,не оспорюючи кваліфікацію кримінального правопорушення та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненому кримінальному правопорушенні, не погоджується з вироком суду першої інстанції в частині призначеного покарання, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без зміни.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вирок суду є незаконним у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Зазначає, що судом не надано належної оцінки мотивам, способу, механізму спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Зазначає, що судом не враховано того, що обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.

Потерпілий ОСОБА_11 , будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думкиобвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені і є обґрунтованими. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тому судова колегія визнає ці висновки правильними.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались сторонами провадження і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Доводи в апеляційній скарзі прокурора про невідповідність ОСОБА_12 покарання через м`якість та неправильне застосування кримінального закону, колегія суддів вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому.

З вироку суду вбачається, що при призначенні ОСОБА_8 покарання суд врахував конкретні обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином (ч. 1 ст. 121 КК України), дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризуються посередньо. Судом також враховано обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, а також неправомірну поведінку потерпілого ОСОБА_11 , який своїми діями спровокував конфліктну ситуацію з обвинуваченим, ображаючи його бабусю-інваліда.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції,враховуючи конкретні обставини злочину, який був вчинений за місцем проживання обвинуваченого, і поведінку потерпілого ОСОБА_11 , який своїми діями спровокував конфліктну ситуацію з обвинуваченим, відповідно до ч. 2 ст. 67 КК України, обґрунтовано вважав за можливе не визнавати як обтяжуючу обставину вчинення ОСОБА_8 злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційним судом також було враховано ту обставину, що згідно акту депутата Клавдієво-Тарасівської селищної ради ОСОБА_13 від 25.09.2017 року потерпілий ОСОБА_11 проживав і проживає в АДРЕСА_2 разом з бабусею ОСОБА_8 гр. ОСОБА_14 .

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. №7 (Із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10 грудня 2004 р., № 8 від 12 червня 2009 р. та № 11 від 6 листопада 2009 р.) призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання без ізоляції від суспільства, за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для їх виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Правомірним та обґрунтованим є і застосування судом ст. 75 КК України, а саме: звільнення ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального законодавства України, які б могли бути підставою для скасування чи зміни вироку, судом не допущено.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а вирок суду без зміни.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Бородянського районного суду Київської області від 22 червня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: