Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/610/17
Провадження № 1-кп/475/88/17
Провадження слідчих органів № 2017 15 021 0000231
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.10.2017смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження за № 0000231 від 08.06.2017 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мостове, Доманівського району, Миколаївської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, професія кухар-бармен, працюючого по найму, неодруженого, несудимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2, ст.304 ч.1 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Ізбашівка, Доманівського району, Миколаївської області, громадянина України, учня 9 класу Доманівського РНВК "Доманівська ЗОШ №1 - ЦДЮТ", раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_3 , за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 ; сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника н/л обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника неповнолітнього адвоката ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В

07.06.2017 р. близько 00:30 год., ОСОБА_3 , знаходився у житловому будинку, що по АДРЕСА_4 , де також перебували малолітній ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з власницею будинку ОСОБА_10 та її знайомими, де компанія дорослих в одній із кімнат вживали алкогольні напої. Малолітній ОСОБА_9 з неповнолітнім ОСОБА_4 пішли до спальної кімнати подивитись телевізор, де на шафі побачили пневматичну гвинтівку, яку стали розглядати, коли до них зайшов ОСОБА_3 , який побачивши гвинтівку, вирішив її викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_4 є неповнолітнім, так як народився поблизу с.Мостове, в яке часто приїздив до своїх родичів, де обвинувачені спілкувалися, а їх родичі дружили між собою, до того ж, за зовнішнім виглядом ОСОБА_4 виглядає, як неповнолітній, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_3 сказав неповнолітньому ОСОБА_4 викрасти вказану гвинтівку, на що останній погодився. Коли ОСОБА_3 вийшов з кімнати, неповнолітній ОСОБА_4 , виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_3 , дістав з поверхні шафи пневматичну гвинтівку ІЖ-38С, яку виніс з будинку за межі території домоволодіння потерпілої, та у подальшому разом із ОСОБА_3 розпорядились викраденим на власний розсуд, завдавши збитки ОСОБА_10 на суму 1080 грн.

Будучи допитаними у судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 , свою провину в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях визнали повністю та підтвердили обставини, зазначені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів у кримінальному провадженні щодо обставин їх скоєння. У вчиненому щиро розкаялись, провадження просили розглянути в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своєї провини в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, а ОСОБА_3 також і за ч.1 ст.304 КК України, правильного розуміння ними та іншими учасниками процесу встановлених судом обставин, їх згоди і відсутності сумніву в добровільності та істинності позицій, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, окрім дослідження в судовому засіданні доказів, які підтверджують факт вчинення крадіжки пневматичної гвинтівки у потерпілої, заяви потерпілої про вчинення крадіжки, витягу з ЄРДР про реєстрацію заяви потерпілої, протоколу огляду місця події, заяви про добровільну видачу викраденої гвинтівки, протоколу огляду гвинтівки з ілюстративною таблицею, постанови про визнання і приєднання речового доказу, зберігальтної розписки, висновку товарознавчої експертизи, а також оголошенням даних, які характеризують особи обох обвинувачених.

Окрім визнання вини обвинуваченими, їх вина у вчиненні крадіжки підтверджується слідуючими дослідженими в судовому засіданні доказами: витягом з кримінального провадження №0000231 від 08.06.2017 р.; заявою потерпілої ОСОБА_10 від 08.06.2017 року про вчинену у неї крадіжку; протоколом огляду місця події від 08.06.2017 р., з якого вбачається, що в присутності понятих було оглянуто домоволодіння ОСОБА_10 , в якому була вчинена крадіжка, за адресою: АДРЕСА_4 ; протоколом огляду предмету від 08.06.2017 р., з якого вбачається, що в присутності понятих була оглянута стандартна пневматична гвинтівка "ІЖ-38С", яка була передана на зберігання потерпілій ОСОБА_10 ; постановою про визнання речовим доказом від 09.06.2017р., якою вказана пневматична гвинтівка визнана речовим доказом і приєднана до провадження; протоколами проведення слідчого експерименту та фототаблицями до них за участі підозрюваних від 20.06.2017р., з яких видно, що в присутності понятих, законного представника та захисника кожен підозрюваний окремо розповів і показав з якого місця і яким чином була вчинена крадіжка гвинтівки "ІЖ-38С", належної потерпілій ОСОБА_10 ; розпискою про зберігання речового доказу, з якої вбачається, що викрадена у потерпілої ОСОБА_10 пневматична гвинтівка знаходиться на зберіганні у потерпілої.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 по епізоду втягнення неповнолітнього ОСОБА_4 у злочинну діяльність та викрадення спільно з останнім пневматичної гвинтівки, належної потерпілій ОСОБА_10 , пояснив, що 07.06.2017р. близько 00:30год. він, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_4 не досяг повнолітнього віку, переконав останнього викрасти з будинку пневматичну гвинтівку, належну ОСОБА_11 , якою в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він повністю погоджується з показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , а також з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

В судовому засіданні учасники судового провадження заявили, що вважають недоцільним дослідження доказів по епізоду викрадення майна, належного потерпілій ОСОБА_10 , щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і що немає сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по епізоду викрадення майна, належного ОСОБА_10 , які ніким не оспорюються .

Отже, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд вважає, що вина обвинувачених у висунутому їм обвинуваченні повністю доведена.

Таким чином, ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб; а також, ОСОБА_3 , вчинивши разом з неповнолітнім ОСОБА_4 крадіжку, втягнув неповнолітнього у злочинну діяльність.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 по епізоду втягнення неповнолітнього ОСОБА_4 у злочинну діяльність та викрадення спільно з останнім 07.06.2017р. майна, належного потерпілій ОСОБА_10 , органом досудового розслідуванням вірно кваліфіковані за ч.1 ст.304 КК України, як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність та за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду викрадення майна 07.06.2017р близько 00:30год. у потерпілої ОСОБА_10 органом досудового розслідуванням вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх наслідки, дані про особи винних, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченим.

Так, пом`якшуючими покарання обставинами: стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає вчинення злочину у неповнолітньому віці, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує такі дані про його особу, як посередню характеристику за місцем проживання, те, що не перебуває на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога, проте, вживає алкогольні напої, що призводить до порушень чинного законодавства, раніше був судимий, але в силу ст.89 КК України на час вчинення злочину вважається не судимим, розкаюється у вчиненому.

Стосовно обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_4 , суд враховує такі дані про його особу, як проживання з малолітнього віку без батька: з мамою та вітчимом, винятково позитивні характеристики з місця навчання та місця проживання, раніше несудимого та такого, що не притягувався до кримінальної відповідальності, а також те, що не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, жалкує про вчинене правопорушення, обіцяє в подальшому не порушувати закон.

Згідно з ч.1, п.3 ч.2 ст.105 КК неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру, як передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють.

У відповідності до абз.4 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №2 строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Крім того, суд враховує і позицію потерпілої, яка не наполягала на обранні суворого покарання обвинуваченим.

З урахуванням зазначених обставин суд вважає, що перевиховання і виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції їх від суспільства, з можливим застосуванням ст. ст.75, 76 КК України, а стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 можливе та доцільне звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру відповідно до положень ст.105 КК України.

Питання речового доказу - стандартної пневматичної рушниці "ІЖ-38С", слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368-371, 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2, ст.304 ч.1КК та призначити йому покарання: -за статтею 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; -за ст.304 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, по даному вироку визначити засудженому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

В силу ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, який повідомляти також про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд батьків, а саме: матері ОСОБА_7 строком на 1 (один) рік.

Речові докази: стандартну пневматичну рушницю "ІЖ-38С", передану на зберігання потерпілій ОСОБА_10 , - залишити останній.

На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області через Доманівський районний суд Миколаївської області протягом 30 діб від дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1