Провадження №1-кп/748/124/18
Єдиний унікальний № 748/157/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2018 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2017 року за № 0000117, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольшана Ічнянського району Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого механізатором в агрофірмі "Надія", раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.03.2014 №56 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду водія відділення хлібовипікання взводу забезпечення роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

У період з 25.12.2014 по 16.01.2015 року солдат ОСОБА_3 перебував стаціонарному лікуванні у КЛПЗ «Прилуцька ЦМЛ», після завершення якого 17.01.2015 року повинен був прибути до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

В свою чергу, військовослужбовець солдат ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 17.01.2015 року, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1,2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та вчинив нез`явлення вчасно на місце служби з лікувального закладу у військову частину НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

31.03.2015 солдат ОСОБА_3 самостійно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_2 та наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 31.03.2015 №66 останнього зараховано на всі види забезпечення.

Таким чином, солдат ОСОБА_3 обов`язки військової служби у період з 17.01.2015 по 30.03.2015 року не виконував, будь-яких заходів для прибуття до військової частини НОМЕР_2 та продовження несення відповідних обов`язків не вживав, в зазначений період останній перебував за адресою реєстрації в АДРЕСА_1 , де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, пояснивши, що дійсно вчасно не повернувся з лікувального закладу до місця служби та перебував вдома в період з 17.01.2015 по 30.03.2015. Просив застосувати до нього амністію.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд вважає за необхідне визнати щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

ОСОБА_3 є раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має двох малолітніх дітей: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку Єлизавету, ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують його особу, майновий стан, і вважає, що йому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, в межах санкції інкримінованої йому статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_3 має двох малолітніх дітей, стосовно яких не позбавлений батьківських прав, вчинив злочин середньої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», просив в судовому засіданні застосувати до нього амністію, суд приходить до висновку про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та на підставі п.в ст.1 цього Закону про звільнення його від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, і призначити йому за даний злочин покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі п. в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1