Справа № 352/2121/17
Провадження № 1-кп/352/269/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000515 від 11.11.2017 року відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:

10.11.2017р. приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 на автомобілі марки Volkswagen Passat B4, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , під керуванням ОСОБА_7 , приїхав до будівельного магазину, що знаходиться по АДРЕСА_2 .

Здійснивши необхідні покупки ОСОБА_7 направився в свій автомобіль, а ОСОБА_4 пішов у сторону магазину «Гелея», що знаходиться по вул. Січових Стрільців 47, смт. Лисець, попередньо побачивши під цим магазином ОСОБА_5 , котрий на власному велосипеді приїхав під вказаний торгівельний заклад.

В цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення крадіжки даного велосипеду, так він, реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 зайшов до магазину та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, викрав вказаний велосипед марки «Ардіс» синьо-сірого кольору.

В подальшому, на викраденому велосипеді, ОСОБА_4 виїхав із смт. Лисець в напрямку с. Іваниківки Богородчанського району, таким чином, маючи реальну можливість розпоряджатись викраденим, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1800 (тисячу вісімсот) гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме: таємне викрадення чужого майна.
21.11.2017 року між потерпілим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 , українцем, громадянином України, не працюючим, не одруженого, раніше не судимого, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України та узгоджено покарання ОСОБА_4 у виді 100 годин громадських робіт, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення. Дана угода скріплена підписами сторін.
Прокурор в судовому засіданні пояснив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене потерпілим та обвинуваченим покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просив затвердити угоду про примирення.
Потерпілий в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення.
Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості та з врахуванням вимог ч. 3 ст. 469 КПК України у даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази у справі відсутні.
Процесуальні витрати у провадженні відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 21 листопада 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000515.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 21 листопада 2017 року покарання у виді 100 годин громадських робіт.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1