Справа № 639/6288/17
1-кп/639/153/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2018 року м.Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 26.05.2017р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, суд,
встановив:
ОСОБА_4 , будучи засудженим згідно вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 травня 2017 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, ухилився від відбування призначеного покарання за наступних обставин.
Новобаварським районним сектором Харківського міського відділу з питань пробації Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі «Новобаварський PC ХМВ з питань пробації»), який розташований за адресою: м. Харків, пл. Свободи, Держпром, 3-й під`їзд. 9-й поверх, 17 липня 2017 року, після отримання вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.05.2017р., ОСОБА_4 поставлено на облік (особова справа № 11/17), одночасно його викликано до районного сектору пробації з метою роз`яснення умов відбування призначеного покарання у виді громадських робіт та направлення до місця їх відпрацювання.
Того ж дня, ОСОБА_4 інспектором Новобаварського PC ХМВ з питань пробації ознайомлено з умовами відбування покарання у виді громадських робіт та можливими наслідками за умови ухилення від відбування призначеного покарання, про що засуджений надав підписку та отримав направлення для відпрацювання громадських робіт до ДУ «ХУВП №27», розташованої за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 99.
Відповідно до вказаного направлення, ОСОБА_4 повинен був приступити до фактичного відбуття покарання 09.08.2017р.
Згідно із графіком виходу на роботу особи, яка відбуває покарання у виді безоплатних громадських робіт, складеного службовою особою ДУ «ХУВП № 27», ОСОБА_4 повинен був відбувати громадські роботи у період з 08.00 до 12.00 годин з 09.08.2017р по 31.08.2017р, з яким останнього ознайомлено під особистий підпис.
Однак, ОСОБА_4 , діючи умисно, будучи ознайомленим із можливими наслідками у випадку ухилення від відбування призначеного покарання у виді безоплатних громадських робіт та за відсутності поважних причин, які б об`єктивно унеможливлювали їх виконання, у період з 21.08.2017р по 31.08.2017р. до ДУ «ХУВП № 27» не з`явився та не повідомив Новобаварський РС ХМВ з питань пробації про причини неприбуття.
Таким чином, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, свідомо допустив систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, що у розумінні ч.3 ст. 40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт, та згідно ч.2 ст. 389 КК України є складом кримінального правопорушення.
У зв`язку з допущеними порушеннями встановленого графіку виходу на громадські роботи ОСОБА_4 11.09.2017р., письмово попереджений інспектором Новобаварського РС ХМВ з питань пробації про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України у разі повторного ухилення.
Проте, не зважаючи на наявне письмове попередження, ОСОБА_4 у період часу з 12.09.2017р. по 10.10.2017р., умисно продовжував свою злочинну поведінку, знову не приступив до виконання покарання без поважних на те причин та не повідомив Новобаварський РС ХМВ з питань пробації та ДУ «ХУВП № 27» про причини неявки.
Станом на 12.10.2017р., ОСОБА_4 фактично відбув 48 годин безоплатних громадських робіт, не відбув 152 години, чим порушив порядок та умови відбування призначеного покарання.
В судовому засіданні ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України винним себе визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті щодо ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт строком на 200 годин. На місце виконання громадських робіт він не з`являвся, через сімейні обставини та оскільки знайшов не офіційну роботу та заробляв на життя, про що орган пробації та адміністрацію установи виконання покарань не попередив, у зв`язку з чим не виконував призначене судом покарання. В скоєному щиро покаявся, просить суд не призначати суворе покарання.
За вказаних вище обставин, встановлених в судовому засіданні суд з урахуванням пояснень обвинуваченого, того що останнім не оспорюються фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті, на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином, судовим розглядом встановлена винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, так як він умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт, як особа, засуджена до такого покарання.
Суд бере до уваги і визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 його щире каяття у скоєному. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 із середньою освітою, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий, судимість не погашена у встановленому законом порядку, має постійне місце мешкання в м. Харкові, за місцем мешкання характеризується негативно, офіційно не працевлаштований, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує його покарання і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді арешту в межах санкції ч.2 ст.389 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, із призначенням остаточного покарання на підставі ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до знову призначеного покарання, невідбутої частини покарання за попереднім вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.05.2017 року, з розрахунку, що одному дню покарання у виді арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового та судового слідства не обирався.
Речові докази та судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 4 (чотири) місяці.
На підставі ст.71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.05.2017 року у вигляді 10 (десяти) днів арешту та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді арешту строком на 4 (чотири) місяці 10 (десять) днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1