Придніпровський районний суд м.Черкаси
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.11.2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси, у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_4 , винесене у кримінальному провадженні № 0000250 від 28.06.2016 погоджене прокурором відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, розлучений, має неповнолітню дитину, зареєстрований як фізична особа-підприємець, раніше не судимий, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000250 від 28.06.2016 погоджене прокурором відділу управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 умисно вступив в злочинну змову з ОСОБА_7 , одноосібним засновником ПП «Меблева фабрика «РОМІРА», який 18.12.2013 будучи призначеним на посаду директора вказаного підприємства, достовірно знаючи про наявність в ПП «Меблева фабрика «РОМІРА» кредитних зобов`язань перед ПАТ «Державний ощадний банк України», за договорами кредитної лінії № 08-12 від 27.09.2012 на суму 910 000 грн. та договору кредитної лінії № 22-13 від 18.11.2013 на суму 1 200 000 грн., переслідуючи умисел на заволодіння отриманих в ПАТ «Державний ощадний банк України» грошових коштів, користуючись репутацією Підприємства, як добросовісного платника, шляхом обману, з метою неповернення отриманих ПП «Меблева фабрика «РОМІРА» коштів по вказаних кредитних договорах, запропонував ОСОБА_6 , виготовити фіктивні документи за допомогою яких, ввести в оману третіх осіб, тим самим створити умови для шахрайського заволодіння державними коштами ПАТ «Державний ощадний банк України».

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , з метою збільшення боргових зобов`язань ПП «Меблева фабрика «РОМІРА», перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, 01.07.2014 підписали договір будівельного підряду № б/н від 01.07.2014 на виконання робіт по будівництву, ремонту, реконструкції та технічному переоснащенню об`єкта, розташованого в АДРЕСА_3 , за ціною 2 750 000,4 гривень.

В подальшому, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, в липні 2015 року (точної дати під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 склав та спільно з ОСОБА_7 підписали завідомо підроблений офіційний документ акт прийому виконаних підрядних робіт форми КБ-2В за липень 2015 рік на суму 2 750 000,40 гривень, до якого ОСОБА_6 вніс переліки робіт та матеріалів, які згідно висновку судово-економічної експертизи №647/17-23, 900/17-23 від 17.08.2017 та висновку судової будівельно-технічної експертизи №787/16-23 від 28.07.2017 фактично ним не виконувались, та за які ПП «Меблева фабрика «РОМІРА» не розрахувалась. Тим самим, ними штучно створено кредитне зобов`язання ПП «Меблева фабрика «РОМІРА» перед ФОП ОСОБА_6 на суму 2 750 000,4 гривень основного боргу та штрафу в сумі 825 000,12 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 з метою ухилення від виплати заборгованості по вказаних кредитах, 26.02.2016 звернувся до господарського суду Черкаської області з заявою про порушення справи про банкрутство, в якій просив визнати ПП «Меблева фабрика «РОМІРА», банкрутом.

Постановою господарського суду Черкаської області від 23.03.2016 ПП «Меблева фабрика «Роміра» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Далі, з метою утримання більшості голосів кредиторів та подальшого управління процедурою банкрутства, крім реальних кредиторів, кредиторами боржника ПП «Меблева фабрика «Роміра» визнано самого засновника підприємства ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_6 ( на загальну суму 3 577 756,52 грн.)

В подальшому 29.07.2016 комітетом кредиторів (більшість голосів складають кредиторські вимоги ФОП ОСОБА_9 ), незважаючи на заперечення представника кредитора ПАТ «Державний ощадний банк України», прийнято рішення про укладення мирової угоди з прощенням практично всіх боргів, зокрема перед ПАТ «Державний ощадний банк України».

Своїми вищевказаними протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 реалізували свій злочинний умисел та шахрайським шляхом заволоділи грошовими коштами держави в особі ПАТ «Державний ощадний банк України» за Договором кредитної лінії №08-12 від 27.09.2012 в сумі 591 298,49 грн., що в 970 раз перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та по договору кредитної лінії № 22-13 від 18.11.2013 в сумі 1 097 121,85, що в 1801 раз перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великими розмірами.

Таким чином, за твердженням слідчого, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме шахрайство, вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

Також ОСОБА_6 , будучи зареєстрованим, як фізична особа підприємець за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, 01.07.2014 підписав договір будівельного підряду № б/н від 01.07.2014, укладений між ФОП ОСОБА_6 та ПП «Меблева фабрика «РОМІРА», відповідно до змісту якого ОСОБА_6 зобов`язувався виконати роботи по будівництву, ремонту, реконструкції та технічному переоснащенню об`єкта, розташованого в АДРЕСА_3 , за ціною в 2 750 000,4 гривень.

В подальшому, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, в липні 2015 року (точної дати під час досудового розслідування не встановлено), усвідомлюючи протиправний характер своєї діяльності, ОСОБА_6 склав та спільно з ОСОБА_7 , підписали завідомо підроблений офіційний документ акт прийому виконаних підрядних робіт форми КБ-2В за липень 2015 рік на суму 2 750 000,4 гривень, до якого ОСОБА_6 вніс переліки робіт та матеріалів, які згідно висновку судово-економічної експертизи №647/17-23, 900/17-23 від 17.08.2017 та висновку судової будівельно-технічної експертизи №787/16-23 від 28.07.2017 фактично ним не виконувались, та за які ПП «Меблева фабрика «РОМІРА» не розрахувалась. Тим самим ними, умисно, протиправно, з метою подальшого використання підроблених документів, було штучно створено кредитне зобов`язання ПП «Меблева фабрика «РОМІРА» перед ФОП ОСОБА_6 на суму 2 750 000,4 гривень.

Таким чином, за твердженням слідчого, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України підроблення офіційного документа, який видається громадянином підприємцем, що надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Також ОСОБА_6 , будучи зареєстрованим, як фізична особа підприємець на прохання ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, підписав договір будівельного підряду № б/н від 01.07.2014, укладений між ФОП ОСОБА_6 та ПП «Меблева фабрика «РОМІРА», відповідно до змісту якого ОСОБА_6 зобов`язувався виконати роботи по будівництву, ремонту, реконструкції та технічному переоснащенню об`єкта, розташованого в АДРЕСА_3 , за ціною в 2 750 000,4 гривень.

В подальшому, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, в липні 2015 року (точної дати під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 склав, підписав та скріпив печаткою фізичної особи підприємця завідомо підроблений офіційний документ акт прийому виконаних підрядних робіт форми КБ-2В за липень 2015 рік на суму 2 750 000,40 гривень, до якого вніс переліки робіт та матеріалів, що згідно висновку судово-економічної експертизи №647/17-23, 900/17-23 від 17.08.2017 та висновку судової будівельно-технічної експертизи №787/16-23 від 28.07.2017 фактично ним не виконувались, та за які ПП «Меблева фабрика «РОМІРА» не розрахувалась, чим штучно створено кредитне зобов`язання ПП «Меблева фабрика «РОМІРА» перед ФОП ОСОБА_6 на суму 2 750 000,4 гривень основного боргу та штрафу в сумі 825 000,12 гривень.

Усвідомлюючи протиправних характер своєї діяльності, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що ним особисто підроблено офіційний документ акт прийому виконаних підрядних робіт форми КБ-2В за липень 2015 рік, 07.04.2016 використав його, подавши до Господарського суду Черкаської області заяву від 01.04.2016 «Про задоволення грошових вимог до боржника, який ліквідовується» на загальну суму 3 575 000,52 гривень, з яких 2 750 000,40 гривень основного боргу та 825 000,12 гривень штрафу, з проханням включити його до реєстру вимог кредиторів та задовольнити грошові вимоги до ПП «Меблева фабрика «РОМІРА», надавши при цьому копію договору будівельного підряду № б/н від 01.07.2014, копію частини проектно-кошторисної документації та копію підробленого акту прийому виконаних підрядних робіт за липень 2015 року.

Таким чином, за твердженням слідчого, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Іркутськ, росіянин, громадянин України, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

20.09.2017 винесено письмове повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

10.11.2017 винесено письмове повідомлення ОСОБА_6 про зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Слідчий вважав, що на даний час ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень серед яких особливо тяжке кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 190 КК України карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, спробам з його боку переховуватися від правоохоронних органів та суду та впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали. Вважали, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 немає.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, оскільки воно, як на його думку, є безпідставним. Вважав, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих злочинів є необґрунтованою, а викладені у клопотанні обставини не відповідають дійсності. Так, акт прийому передачі виконаних підрядних робіт форми КБ-2В за липень 2015 р. на суму 2750000,40 грн., на відміну від того, що вказано в клопотанні слідчого, підписаний лише зі сторони ОСОБА_6 , не містить підпису замовника і, відповідно, не може свідчити про наявність чи відсутність виконаних робіт, наявність чи відсутність боргу. Відповідно до Державних стандартів України 2732-94 «Діловодство та архівна справа. Терміни та визначення», документ - це матеріальний об`єкт, що містить у зафіксованому вигляді інформацію, оформлений у зведеному порядку і має відповідно до чинного законодавства юридичну силу. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в Постанові вказаного суду від 25 квітня 2013 року у кримінальній справі №5-10кс13, офіційними документами визнаються ті з них, що складаються і видаються службовими особами від імені органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ та організацій, незалежно від будь-якої форми власності, які посвідчують певні факти і події, що мають правове значення. Ці документи мають бути належним чином складені за формою та містити необхідні реквізити. Підроблення офіційних документів може полягати у повній фальсифікації або в частковій зміні змісту справжнього документа; способи підроблення документів можуть бути різні. Відповідно до Наказу Міністерства регіональної о розвитку та будівництва України від 04 грудня 2009 року № 554 «Про затвердження примірних форм первинних документів з обліку в будівництві», обов`язковим реквізитом первинного облікового документу у будівництві № КБ-2в "Акт приймання виконаних будівель них робіт" є підписи та печатки Замовника та Підрядника, Субпідрядника (за наявності). Таким чином, вказаний у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту акт № КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" не є документом. Слідчий, за погодженням з прокурором, достеменно знаючи, що заборгованість ПП «Меблева фабрика «Роміра» перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за вказаними у клопотанні про застосування запобіжного засобу кредитними договорами відсутня, та про той факт, що ПП «Меблева фабрика «Роміра» своєчасно до середини 2015 року сплачувала відсотки, передбачені кредитними договорами, а по факту відсотки сплачені банку повністю, вказану інформацію, з незрозумілих ОСОБА_6 причин, у вказаному клопотанні не зазначив, хоча вказані факти повністю спростовують версію досудового слідства щодо шахрайства. Жоден із вказаних у клопотанні доказів не свідчить про попередню змову ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , про присвоєння державних коштів, чи про намір вчинити такі дії, про обман чи зловживання довірою по відношенню до банку, чи будь-якої третьої особи, про наявну можливість шляхом укладання в ході справи про банкрутство мирової угоди уникнути стягнення коштів на користь банку при наявності договорів забезпечення між банком та третіми особами на суму, що в декілька разів перекриває суму заборгованості за кредитними договорами, про підробку документів, тобто про скоєння ОСОБА_6 інкримінуємих йому злочинів. Також просив врахувати, що ОСОБА_6 завжди своєчасно з`являвся як на виклик слідчого так і на виклик прокурора, і в клопотанні не наведено жодного обґрунтування того, що він в подальшому буде переховуватися, впливати на інших учасників процесу, знищувати докази чи в інший спосіб впливати на слідство. Більш того, згідно клопотання слідчого про продовження строку досудового розслідування від 10 листопада 2017 року, продовження строку досудового слідства потрібно лише для оголошення підозри ОСОБА_7 , його допиту, відкриття матеріалів справи, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового слідства. Таким чином, слідство стосовно ОСОБА_6 фактичного завершене і вплинути на нього він не зможе. За місцем роботи та проживання ОСОБА_6 характеризується виключно позитивно. Запобіжний засіб у вигляді домашнього арешту позбавить ОСОБА_6 роботи, а, відтак, і засобів для існування. ОСОБА_6 дійсно виконував роботи, передбачені договором підряду б/н від 01.07.2014 р. на суму, що зазначена у Акті, та його вимоги до ПП «Меблева фабрика «Роміра» не могли і не вплинули на стан розрахунків між вказаним підприємством та ПАТ «Ощадбанк». До винесення господарським судом Черкаської області ухвали від 18 липня 2016 року у справі №925/195/16 про банкрутство ПП «Меблева фабрика «Роміра», якою визнано вимоги кредиторів до боржника, ОСОБА_6 не мав жодного уявлення про наявність вищевказаних кредитних договорів. При цьому, представник Ощадбанку не заперечував проти боргових зобов`язань боржника перед ОСОБА_6 , та просив їх затвердити, про що свідчить вступна частина вказаної ухвали. На підставі зазначеного, просив суд відмовити у задоволенні зазначеного клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_6 повністю підтримав доводи свого захисника та просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого та прокурора.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали надані сторонами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

20.09.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

10.11.2017 винесено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 , та останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Не вирішуючи питання про винуватість або невинуватість підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії досудового розслідування підозра ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України обґрунтована доказами зібраними стороною обвинувачення, зокрема: - даними заяви начальника філії Черкаське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_10 від 09.08.2016; - даними заяви ФОП ОСОБА_6 , Про задоволення грошових вимог до боржника, який ліквідовується; - протоколом допиту ОСОБА_11 ; - протоколом допиту ОСОБА_12 ; - протоколом допиту ОСОБА_13 ; - даними ДПІ у м. Черкаси щодо звітів ФОП « ОСОБА_6 » про сплату єдиного податку, ЄСВ та 1-ДФ за період з 01.01.2012 по 31.07.2016; - висновком експерта № 647/17-23, 900/17-23 від 17.08.2017 за результатами проведення судово економічної експертизи; - висновком експерта № 787/16-23 від 28.07.2017 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі від 5 до 12 років з конфіскацією майна; на даний час у кримінальному провадженні за твердженням слідчого про підозру у вчиненні злочинів повідомлено не всім особам, які за версією слідства причетні до інкримінованих ОСОБА_6 правопорушень; слідством проводяться слідчі дії спрямовані на встановлення та фіксацію всіх обставин кримінального правопорушення.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що існують зазначені прокурором ризики передбачені п. п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України того, що ОСОБА_6 , з метою уникнути можливого покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні.
В той же час суд вважає, що ступінь вказаних ризиків на даний час є незначним, враховуючи, що слідство триває із серпня 2016 року та стороною обвинувачення зібрана значна кількість доказів, у тому числі показання свідків, висновки експертів, речові докази та документи.

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, - при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Суд враховує, що згідно листа Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 31.10.2017 ПП «Меблева фабрика «Роміра» повністю виконані зобов`язання перед банком по договорах кредитної лінії №08-12 від 27.09.2012 та №22-13 від 18.11.2013.

ОСОБА_6 набув статус підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000250 ще 20.09.2017. При цьому слідчим не наведено фактів вчинення ОСОБА_6 після набуття статусу підозрюваного будь-яких дій спрямованих на перешкоджання досудовому розслідуванню.

ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Суд вважає, що прокурором не доведено, що до ОСОБА_6 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт.

З урахуванням ступеня наявних ризиків, обставин встановлених у кримінальному провадженні, особи підозрюваного ОСОБА_6 та доводів сторони захисту, слідчий суддя вважає, що запобігти наявним ризикам передбаченим п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України в даному випадку може такий запобіжний захід як особисте зобов`язання із покладенням на ОСОБА_6 обов`язків необхідність яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання та особи підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 179, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на два місяці з дня винесення цієї ухвали наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000250;

2) не відлучатися із міста Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000250;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого фактичного місця проживання або роботи;

4) здати слідчому свій паспорт для виїзду закордон;

5) носити електронний засіб контролю;

6) утриматися від спілкування, крім спілкування під час проведення слідчих дій або судового розгляду із ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , експертами ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Застосування електронного засобу контролю здійснюється слідчим або уповноваженими працівниками органу поліції визначеного слідчим.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі порушення застосованого запобіжного заходу та покладених обов`язків до нього буде застосовано більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В іншій частині у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, підозрюваному, захиснику.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Ухвала в частині відмови у застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1