АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0004604 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2017 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Печерськогорайонного суду м. Києва від 01.02.2017 року ,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,не одруженого, з професійною технічною освітою, без визначеного місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих спонукань 06.07.2016 близько 00:00 год. проник до приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_2 звідки таємно викрав майно, завдавши потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 368 грн., після чого викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих спонукань 15.08.2016 близько 02:00 год., проник до приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_2 звідки повторно таємно викрав майно, завдавши потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 1875 грн., після чого викраденим розпорядився на власний розсуд.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , посилаючись на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить вирок Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2017 року змінити в частині призначеного покарання та застосувати до нього положення ст. 69 КК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , провівши дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідност. 370 КПК України судове рішення повиннобути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є правильним, ґрунтується на зібраних та належним чином перевірених у суді доказах.
З огляду на доведеність винуватості вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Порушень кримінального процесуального закону, які могли б істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, колегія суддів не вбачає.
Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції, обираючи ОСОБА_9 вид та міру покарання, врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, обставини їх вчинення, дані про особу ОСОБА_9 , обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття тапризначив ОСОБА_9 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, належним чином вмотивувавши своє рішення. При цьому підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

Таким чином, судом першої інстанції вимоги ст.ст. 50, 65 КК України дотримано, призначене ОСОБА_9 покарання відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з чим і погоджується колегія суддів.
З огляду на викладене підстав вважати призначене ОСОБА_9 покарання надмірно суворим та явно несправедливим у колегії суддів немає.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 щодо наявності підстав для застосування положень ст. 69 КК України та призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, судом апеляційної інстанції перевірялись і свого підтвердження не знайшли.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні апеляційної інстанції подав до суду клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», яке, на думку колегії суддів, задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а тому не є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2016 році» з наведених обвинуваченим підстав.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 необхідно залишити без задоволення, а вирок Печерськогорайонного суду м. Києва від 01.02.2017 року, без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційнускаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2017 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,залишити без змін.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
_____________ _____________ __________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/999/2017 Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_12
Доповідач: ОСОБА_1