У Х В А Л А
іменем України
27 вересня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий суддя ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Зміївського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від покарання на підставі пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році",

у с т а н о в и в :
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 06 червня 2017 року ОСОБА_4 визнаний винним у злочинах, передбачених ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; в силу ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням на 3 (три) роки.

Начальник Зміївського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 звернулася з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання у зв`язку з застосуванням до нього пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році"; в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути подання за її відсутності.

В обґрунтування подання вказала, що ОСОБА_4 засуджений за умисний злочин, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно ст. 12 КК України. Засуджений ОСОБА_4 , на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році", має дитину якій не виповнилося 18 років і підпадає під дію статті 1 пункту "в" зазначеного Закону. Сам засуджений не заперечує проти застосування у відношенні нього Закону України "Про амністію у 2016 році".

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання представника органу пробації не перешкоджає проведенню судового розгляду подання.

Засуджений ОСОБА_4 просив застосувати у відношенні нього п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" та звільнити його від покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 06 червня 2017 року, оскільки він має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , віком 11 років.

Прокурор ОСОБА_3 вважав подання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, викладених у ньому.

Ознайомившись зі змістом подання та матеріалами особової справи ОСОБА_4 , вислухавши думку прокурора, засудженого, суд дійшов наступного:

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України), 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює), 14 частини першої статті 537, статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні", амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Згідно з пунктом "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" (чинний з 07.09.2017 року), підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до пункту "а" частини 1 статті 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.

Застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника;

ОСОБА_4 засуджений за необережний злочин, передбаченй ч. 1 ст. 119 КК України, який не є особливо тяжким, та умисні злочини, передбачені ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України не є тяжкими чи особливо тяжкими; подав заяву про застосування у відношенні нього п. в ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році", яку підтримав в судовому засіданні.

На день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році" ОСОБА_4 має неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відношенні якого не позбавлений батьківських прав, що підтверджується даними свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , виданого повторно Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області 14.11.2006 року, та інформацією служби у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації від 18.09.2017 року (а. особової справи 36, 37).

Засуджений ОСОБА_4 не відноситься до осіб, до яких амністія не застосовується, відповідно ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" та ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".

За таких обставин, подання про звільнення ОСОБА_4 від покарання на підставі п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись п. "в" ст. 1, ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Подання начальника Зміївського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від покарання на підставі пункту "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" - задовольнити.

Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 06 червня 2017 року за ч. 1 ст. 119, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, від якого він був звільнений в силу ст. 75 КК України з випробуванням на 3 роки.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: