АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №646/5920/17 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/474/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.263 КК України
УХВАЛА
Іменем України
06 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.09.2017р. відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Харкова, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, працюючий охоронцем, раніше не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч.2 ст.263КК України до 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн.

Цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат у порядку передбаченому ст.100, 124 КПК України.

Згідно вироку, 07.08.2017р. о 12год. 48хв., перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , за допомогою свого мобільного телефону ТМ «LenovoА606», іmеі: НОМЕР_1 , розмістив на інтернет сайті «Olx.ua» об`яву № НОМЕР_2 про продаж наявного у нього штику з описом товару «Штык винтовки Мосина в отличном состоянии», який відноситься до категорії військової холодної зброї колючої дії та є руським багнетом зразка 1891/1930р.р., з визначенням ціни у розмірі 500грн., та вказав в об`яві свій номер мобільного телефону НОМЕР_3 та своє ім`я ОСОБА_8 , для подальшого зв`язку з метою збуту вказаної холодної зброї.

11.08.2017р. ОСОБА_7 у телефонній бесіді з невстановленим в ході досудового розслідування чоловіком, домовився про зустріч біля Автовокзалу на пр.-ті Гагаріна, а саме, м. Харків, пров. Мовчанівський, 5, для того, щоб продати йому вищевказаний руський багнет.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на носіння та збут холодної зброї без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_7 діючи з корисливим мотивом та метою, 14.08.2017р. у невстановлений в ході досудового розслідування час перевіз вищевказаний руський багнет з місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 до місця зустрічі за адресою: м. Харків, пров. Мовчанівський, 5, однак прибувши на місце зустрічі о 09 год. був зупинений співробітниками поліції та не зміг довести свій злочинний умисел, спрямований на збут холодної зброї з причин, що не залежали від його волі.

В апеляції прокурор просить вищезазначений вирок скасувати в наслідок м`якості призначеного покарання та неправильного застосування судом вимог ст.ст.96-1, 96-2 КК України і ухвалити новий яким призначити 240 годин громадських робіт і конфіскувати мобільний телефон у власність держави ТМ «LenovoА606».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, з`ясувавши позицію обвинуваченого, який просив залишити вирок суду без змін, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З вироку суду (т.1 а.с.26) вбачається, що фактичні обставини встановлені згідно ч.3 ст.349 КПК України, що позбавляє права оскаржувати їх в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого, що виразились у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, колегія суддів вважає вірно кваліфікованими за ч.2 ст.263 КК України.

Таким чином, відповідно до раніше наведеної правової норми апеляційна інстанція перевіряючи вирок в частині призначення обвинуваченому покарання виходить з того, що відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував, що той вчинив злочин середньої тяжкості; повністю визнав себе винним та щиро розкаявся у вчиненому.

Крім того, вивчаючи особу обвинуваченого судом встановлено, що він працює охоронцем ТОЦ «Сан Сити Премиум», одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2007 та 2015 років народження, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий.

Виходячи з цього, колегія суддів вважає, що районний суд з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого обрав правильний вид покарання, який повністю відповідає підходу щодо призначення покарання передбаченому законом та тим критеріям, які наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

При цьому, районний суд, як випливає з вироку суду дотримався вищезгаданих обмежень і призначив покарання яке за своєю суттю неможливо визнати явно несправедливим як того вимагає положення ст.414 КПК України, а тому апеляція прокурора в цій частині задоволенню не підлягає.

Виходячи з пред`явленого обвинувачення (т.1 а.с.2-4) районний суд прийшов у вироку до висновку (т.1 а.с.26) про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, тобто носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Отже, оскільки обвинувачений визнаний винним у носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу, то для вчинення цього злочину, за переконанням колегії суддів, він не міг використати мобільний телефон, як про це зазначає апелянт.

Звідси колегія суддів приходить до висновку, що районний суд правильно вирішив долю цього речового доказу у відповідності до ст.100 КПК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню, а вирок Червонозаводського районного суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.09.2017р. відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді