Справа № 504/2572/15-к
26.10.2017смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ Оренбурзької області, українця за національністю, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та поживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
07.07.2013 року біля 18:00 годин ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 обізвав нецензурною лайкою ОСОБА_7 , почувши крик, на вулицю з двору свого будинку вийшов чоловік ОСОБА_7 - ОСОБА_4 , який підійшовши до ОСОБА_6 з метою, щоб заспокоїти, зробив йому зауваження. Однак на зауваження ОСОБА_4 ОСОБА_6 не відреагував, після чого ОСОБА_4 з метою завдання тілесних ушкоджень, умисно, лівою рукою наніс йому удар в область правої скули, та розвернувшись хотів відійти від нього, але відчувши удар в область правої сторони своєї голови, ОСОБА_4 повернувшись до ОСОБА_6 , з метою завдання тілесних ушкоджень, умисно, обома руками наніс ще декілька ударів в область голови, шиї та тулуба ОСОБА_6 , від яких останній впав на землю.
Згідно висновку експерта № 2252 від 29.09.2014 року у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головно мозку. Зазначені пошкодження утворилися від дії тупих предметів, що могло мати місце 07.07.2013 року. Завдана ОСОБА_6 закрита черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку не була небезпечною для життя, викликала розлад здоров`я терміном понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день), і за цим критерієм згідно п.п. 2.3.3 і 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді садна шиї, тулуба, кінцівок утворилися від тертя і ковзання по шкірі тупих, твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути краї нігтьових пластин пальців кісті чоловіка, що могло мати місце 07.07.2013 року. Завдані ОСОБА_6 садна шиї, тулуба, кінцівок мали незначні скоро перехідні наслідки тривалістю не більше 6 днів, і за цим критерієм згідно п.п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_4 було кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_4 судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження, оскільки потерпілий ОСОБА_6 помер.
Згідно актового запису про смерть № 3057 від 20.03.2017 року, потерпілий ОСОБА_6 помер.
Дружина потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні просила закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засідання вказала на наявність підстав для закриття провадження у даному кримінальному провадженні, обґрунтовуючи свою позицію тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого. А оскільки потерпілий ОСОБА_6 помер, внаслідок чого позбавлений можливості підтримувати обвинувачення, проте норми КПК України не містять правил щодо закриття провадження у разі смерті потерпілого, тому дане кримінальне провадження підлягає закриттю.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, який не заперечував стосовно закриття провадження з наведених вище підстав, приходить до наступних висновків.
Згідно ч.4 ст.26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.477 КПК України, кримінальне провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, ч.2 ст.125 КК України.
У відповідності до вимог п.7 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Разом з цим, абз.2 ч.6 ст.284 КПК України, передбачено, що якщо обставини передбачені п.7 ч.1 ст.284 КПК України виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
В силу вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення Кримінального процесуального кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведені норми діючого кримінального процесуального законодавства, суд приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження, виходячи з того, що ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, де обвинувачення підтримується лише потерпілим, дане право є особистим немайновим правом, яке не допускає правонаступництва, потерпілому надано право відмовитись від обвинувачення, що є підставою для закриття кримінального провадження, але у зв`язку зі смертю потерпілого неможливо реалізувати норму закону про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, що суттєво звужує права обвинувачених, крім того дані обставини не врегульовані діючим законодавством і тому суд застосовує аналогію закону і вважає можливим задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 і закрити провадження по даній справі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.26, 284, 369-372, 477 КПК України, суд,
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом семи днів з дня проголошення ухвали.
Суддя: ОСОБА_1