Справа № 1-5/2011
Провадження № 1-в/346/345/17
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия клопотання засудженого ОСОБА_4 , про винесення окремої постанови про вилучення додаткового виду покарання у вигляді конфіскації майна з остаточного покарання,-

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із даним клопотанням мотивуючи його тим, що 05 липня 2017 року вироком Коломийського міськрайонного суду по кримінальній справі № 1-5/2011 його визнано винуватим за ст.ст.191 ч.5, 209 ч.3, 28 ч.3, 366 ч.2 КК України і відповідно до ст. 70 КК України визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - три роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності на строк один рік з конфіскацією коштів або іншого майна, одержаних злочинним шляхом та з конфіскацією майна.

Згідно ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком один рік та на підставі ст. 76 КК України покладено певні процесуальні обов`язки.

Вказує суду на те, що ст. 77 КК України встановлює, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину, кваліфікаційного класу.

Відповідно, на його думку, перелік додаткових покарань, які можуть бути застосовані у разі звільнення від відбування основного покарання з випробуванням є вичерпним і такий вид покарання як конфіскація до нього не входить, відповідно конфіскація майна до нього застосована незаконно

На підставі ст. 411 КПК в редакції 1961 року просить винести окрему постанову, якою виключити додатковий вид покарання - конфіскацію майна з визначеного йому остаточного покарання, встановленого у резолютивній частині вищевказаного вироку.

Дослідивши матеріали кримінальної справи, заслухавши пояснення засудженого та думку прокурора, який заперечив проти задоволення клопотання, суд приходить до наступних висновків.
Згідно вироку Коломийського міськрайонного суду від 5.07.2017 року Вакуна було визнано винуватим за ст.ст.191 ч.5, 28 ч.3, 366 ч.2 КК України і відповідно до ст. 70 КК України визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - три роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності на строк один рік з конфіскацією коштів або іншого майна, одержаних злочинним шляхом та з конфіскацією майна.

У відповідності до вимог ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком один рік та на підставі ст. 76 КК України покладено певні процесуальні обов`язки.

Як вбачається з тексту вироку у мотивувальній частині суд зазначив з яких підстав застосував до обвинуваченого ст. 75 КК України саме до основного покарання передбаченого статтями, які інкримінувались обвинуваченому, не зазначивши при цьому застосування ст. 75 КК України до додаткового покарання, яке є обов`язковим по диспозиції ст. 191 ч.5 КК України. В резолютивній частині суд дотримався правил передбачених ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і застосував ст.75 виключно тільки до основного покарання, про що і зазначено в вироку.
У порядку,передбаченому ст. 411 КПК України в ред.1961 року, суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 411 КПК України питання, які зачіпають суть вироку, стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання. Всі вони чітко визначені у змісті вказаної статті.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що зазначена в клопотанні засудженого вимога про виключення додаткового виду покарання-конфіскації із його вироку призведе до зміни резолютивної частини вироку, що є неприпустимим для суду тієї ж інстанції, що постановив вирок.

На підставі наведеного та керуючись ст. 411 КПК України (в редакції 1961 року), суд,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про винесення окремої постанови про вилучення додаткового виду покарання у вигляді конфіскації майна з остаточного покарання - відмовити.
Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1