МАГДАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000504 від 02.10.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Магдалинівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

?30.10.2017 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 70 КК України до 180 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення умисних злочинів, перебуваючи на волі, маючи не погашену та не зняту у встановленому законодавством порядку судимість, на шлях виправлення не став, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та знову скоїв навмисні корисливі злочини.

Так, 29 вересня 2017 року близько 18 години 00 хвилин, знаходячись біля домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , безпідставно, умисно наніс один удар невідомим предметом, який тримав в правій руці, в область голови ліворуч ОСОБА_4 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин обличчя, синця і саден обличчя, в результаті чого потерпілий впав на землю та втратив свідомість.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 наніс невідомим предметом невстановлену кількість ударів в область обличчя та грудної клітки потерпілого, тим самим спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді переломів 8, 9 ребер зліва по підпахвинній лінії, забиття грудної клітки, обширних гематом грудної клітки.

Всі вищевказані тілесні ушкодження, згідно висновку експерта № 201 від 24.10.2017 року відносяться в сукупності до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, так як викликали тривалий розлад здоров`я, на термін, більш як 21 день.

Крім того, 29 вересня 2017 року близько 18 години 00 хвилин у ОСОБА_5 , який знаходився біля домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 раптово виник злочинний корисливий умисел на викрадення срібного ланцюга, що знаходився на шиї потерпілого, який перебував у непритомному стані.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_4 перебуває без свідомості, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належний потерпілому срібний ланцюг вартістю 267 грн. 81 коп., після чого з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальний збиток на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину інкримінованих йому злочинах визнав повністю, фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень не оспорював та надав суду наступні показання.

Обвинувачений вказав, що він 29 вересня 2017 року близько 18.00, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домоволодіння за місцем мешкання ОСОБА_6 , що розташоване по АДРЕСА_2 , щоб забрати свою співмешканку ОСОБА_7 , яка втікає від нього до ОСОБА_6 спільно вживати спиртні напої. Двері йому ніхто не відчинив, тому він вирішив чекати на лавці біля будинку, щоб побити першого хто вийде з тієї хати. ОСОБА_4 , який також йшов до ОСОБА_6 вживати спиртні напої, попався йому випадково. Спочатку між ними виникла словесна сварка, після чого обвинувачений вдарив потерпілого один раз в область обличчя, а коли той впав вдарив його один раз ногою в область грудної клітки. Потім зірвав з його шиї срібний ланцюг та пішов. Ланцюг продав за 20 грн. 00 коп., які витратив на горілку.

Потерпілий ОСОБА_4 , суду пояснив, що 29 вересня 2017 року близько 18.00, у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домоволодіння по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , коли несподівано з чагарників вибіг ОСОБА_5 , який у правій руці тримав невідомий предмет та наніс йому один удар в область голови, від чого потерпілий впав на землю та втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то на вулиці було вже темно, відчував біль в області голови та ребер, а також виявив відсутність срібного ланцюга, який він носив на шиї. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_5 не має, питання щодо призначення покарання останньому залишив на розсуд суду.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ст. 349 ч. 3 КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин провадження допитом обвинуваченого, потерпілого та оголошенням даних, які характеризують особу ОСОБА_5 та дійшов до переконання, що його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження повністю та в повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, які були об`єктом судового розгляду, а також доказів які не досліджувались в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, та яким надано належну оцінку.

Оцінивши в сукупності досліджені у судовому засіданні докази, які є достовірними, допустимими й достатніми, суд дійшов висновку про те, що за вказаних у обвинувальному акті обставин були вчинені кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , і ці кримінальні правопорушення вчинено саме ним, а його умисні дії правильно кваліфіковані: за ч. 1 ст. 122 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Конституцією України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам (ч. 1 ст. 1).

Завданням кримінального провадження зокрема є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні зазначених злочинів та необхідність призначення йому покарання, передбаченого законом.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які в силу ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним, але щирого каяття не виявив, за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює, перебуває на обліку лікаря нарколога, інвалідом не являється, неодноразово протягом 2017 року притягувався до адміністративної відповідальності, раніше судимий за умисні злочини. Обставин, які пом`якшують покарання і часткового зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, судом не встановлено. Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи міркування прокурора, потерпілого та обвинуваченого, з урахуванням конкретних обставин справи, відношення обвинуваченого до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та наявність обставин, що її обтяжують, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті закону, встановленої Особливою частиною КК України за вчинені злочини у виді позбавлення волі реально. Виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, чи звільнення обвинуваченого від покарання, чи його відбування, судом не встановлено.

Крім того, при визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд вважає, необхідним застосувати ч. 4 ст. 70 КК України та призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30.10.2017 року більш суворим призначеним даним вироком та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі реально, оскільки маються всі підстави вважати, що саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У зв`язку із наведеним витрати на проведення судової експертизи в сумі 593 грн. 22 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речового доказу підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме вважати його повернутим власнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень та призначити йому покарання:

?за ч. 1 ст. 122 КК України ? у виді позбавлення волі строком на три роки;

?за ч. 1 ст. 185 КК України ? у виді позбавлення волі строком два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 180 годин громадських робіт, призначеного вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

Під варту ОСОБА_5 взяти з моменту набрання вироком законної сили. Початок строку відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати по проведенню експертного дослідження та № 14/12.1/1076 від 25.10.2017 року в розмірі 593 (п`ятсот дев`яносто три) грн. 22 коп.

Речовий доказ по справі - срібний ланцюг світлого кольору, якірного плетіння - вважати повернутими власнику ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду у відповідності з вимогами статті 394 частини 2 Кримінального процесуального кодексу України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до статті 349 частини 3 Кримінального процесуального кодексу України.

Головуючий суддя ОСОБА_1