612/56/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2018 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Близнюки Харківської області, не працюючого, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
в с т а н о в и в:
01 жовтня 2017 року, близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля магазину, який розташований в с. Мирне, Близнюківського району, Харківської області, зустрів ОСОБА_4 , з яким у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка. В подальшому ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , завдав одного удару правою рукою в щелепу потерпілому, чим спричинив, згідно висновку експерта № 354-ЛЗ/17 від 18.10.2017, закритий перелом тіла нижньої шелепи зліва в ділянці 6-го зуба, який утворився від травматичної дії тупого предмету.
За ступенем тяжкості перелом нижньої щелепи - це середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження за критерієм тривалості розладу здоров`я, аджедля консолідації (зрощення) даних переломів необхідно строк більше ніж 21 день ( згідно п. 2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.).
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування вчинених ним діянь, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку.
Прокурор, потерпілий та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, та винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися в нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 1 ст.122 КК України умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та судимий не був, на обліку у лікаря нарколога та психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, на обліку Близнюківського РВК не перебуває.

Згідно висновку досудової доповіді Близнюківського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 19.03.2018, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 є середньою, загальний рівень небезпеки для суспільства середній.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі, але зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також є достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_5 суд не вбачає.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати за цим кримінальним провадженням відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк ОДИН рік ШІСТЬ місяців.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши ІСПИТОВИЙ СТРОК тривалістю ОДИН рік ШІСТЬ місяців.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: історію хвороби на 22 аркушах та 4 рентгенівські знімки ОСОБА_4 повернути у КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицина кастроф»: м. Харків, просп.. Правди, буд.13.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 не обирати.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1