В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/1286/17

20 лютого 2018 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

з участю : секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, згідно зі ст.89 КК України раніше не судимого, громадянина України,

за ч.1 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 вчинив шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.

Злочин вчинено за таких обставин.

26 вересня 2017 року о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , переслідуючи корисливі мотиви, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 у сумі 800 доларів США, співвідношення яких до української гривні становило 21176,49 гривень, ввійшовши в довіру її сина ОСОБА_8 , домовився з останнім про зустріч на АДРЕСА_2 біля приміщення магазину «Продукти». Знаходячись біля приміщення зазначеного магазину, ОСОБА_6 під вигаданими приводами почав просити ОСОБА_9 позичити йому до 21.10.2017 гроші в сумі 200 доларів США. Повідомивши про це свою матір, яка погодилася на прохання ОСОБА_6 , ОСОБА_8 передав останньому 200 доларів США, що на час вчинення злочину становило 5263,33 гривень.

Крім цього, 29 вересня 2017 року о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, об`єднану єдиним злочинним умислом, ввійшовши в довіру її сина ОСОБА_8 , домовився з останнім про зустріч на АДРЕСА_2 біля приміщення магазину «Продукти». Знаходячись біля приміщення зазначеного магазину, ОСОБА_6 з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами, які належать ОСОБА_7 , шляхом обману, під вигаданими приводами, почав знову просити ОСОБА_9 позичити йому до 21.10.2017 гроші в сумі 300 доларів США. Повідомивши про це своїй матері, яка погодилася надати ОСОБА_6 свої гроші, ОСОБА_8 передав останньому 300 доларів США, що на час вчинення злочину становило 7956,58 гривень.

Також, 1 жовтня 2017 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність, об`єднану єдиним злочинним умислом, домовився про зустріч з ОСОБА_8 за місцем його проживання на АДРЕСА_2 . Перебуваючи в будинку, ОСОБА_6 з метою шахрайського заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , шляхом обману, під вигаданими приводами, почав просити ОСОБА_8 позичити йому до 21.10.2017 гроші в сумі 300 доларів США. Повідомивши про це своїй матері, яка погодилася на прохання ОСОБА_6 , ОСОБА_8 передав останньому грошові кошти в сумі 300 доларів США, що на час вчинення злочину становило 7956,58 гривень.

Заволодівши обманним шляхом грошовими коштами потерпілої ОСОБА_7 у сумі 800 доларів США, що на час вчинення злочину становило 21176,49 гривень, ОСОБА_6 витратив їх на власні потреби та у зазначений термін не повернув.

На систематичні вимоги потерпілої повернути грошові кошти ОСОБА_6 не реагував та вказані кошти не повернув, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди у сумі 21176,49 гривень.

В судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині обвинувачений не визнав та дав показання про те, що у 2017 році він працював на автомийці в селищі Богородчани. Разом з ним також працював ОСОБА_8 , з яким вони подружилися. Останній йому розповідав, що його мати їздить на сезонні роботи в Польщу. У вересні 2017 року він захотів придбати автомобіль й вирішив попросити гроші у ОСОБА_10 . Не бажаючи повідомляти про справжню необхідність у позиці грошей, він почав вигадувати різні приводи. Зокрема, двічі казав, що йому потрібні гроші на вирішення проблем у поліції й один на проведення похорону свого хресного батька. ОСОБА_8 на його прохання погодився й 26 вересня 2017 року передав йому 200 доларів США, 29 вересня 2017 року 300 доларів США й 1 жовтня 2017 року 300 доларів США. Він обіцяв, що гроші поверне якнайшвидше. На початку жовтня 2017 року він придбав у м.Косів за 700 доларів США автомобіль марки ВАЗ-2107. В двадцятих числах жовтня 2017 року з Польщі повернулася мати ОСОБА_8 й почала вимагати від нього повернення грошей. Він хотів продати автомобіль, однак відразу не зміг знайти покупця, у зв`язку із чим не зміг вчасно повернути гроші. На час розгляду справи гроші потерпілій повернув повністю. Не вважає себе винним у інкримінованому йому злочині, оскільки умислу на вчинення шахрайства щодо ОСОБА_7 у нього не було, з нею він не спілкувався, а у нього виникли цивільно-правові відносини позики зі своїм товаришем ОСОБА_8 . Просить у пред`явленому обвинуваченні його виправдати.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині, його вина повністю доводиться дослідженими в ході судового розгляду доказами, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 про те, що у вересні-жовтні 2017 року вона перебувала на роботі в Республіці Польща. 26 вересня 2017 року наприкінці дня до неї зателефонував її син ОСОБА_8 та просив дозволу позичити до 21.10.2017 року з її коштів, які зберігалися дома, 200 доларів США для свого товариша ОСОБА_6 , який має проблеми з працівниками поліції. Вона дозволила й син дав ОСОБА_6 200 доларів США. Крім цього, вечором 29 вересня 2017 року знову зателефонував син ОСОБА_10 та попросив позичити для ОСОБА_6 ще 300 доларів США, який не завершив свої питання у поліції. Вона погодила й син дав ОСОБА_6 300 доларів США. Також, у другій половині дня 1 жовтня 2017 року до неї ще раз зателефонував син ОСОБА_10 та попросив позичити для ОСОБА_6 300 доларів США, у якого помер хресний батько й для організації похорону необхідні такі кошти. Син сказав, що ОСОБА_6 поверне всі гроші до 21.10.2017 року й вона знову погодила передачу цих коштів. 21.10.2017 року вона приїхала додому, однак ОСОБА_6 гроші не повернув, на телефонні дзвінки перестав відповідати, зустрічей уникав. Коли вона дізналася, що ОСОБА_6 отримував її кошти за вигаданими приводами, обманюючи її, а на її кошти придбав автомобіль, вона звернулася у Богородчанське відділення поліції із заявою про вчинення щодо неї шахрайства. Хоча в ході судового розгляду ОСОБА_6 повернув їй усі отримані кошти, претензій матеріального характеру до нього не має, однак просить призначити йому суворе покарання;

- показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що з квітня 2017 року він працював на автомийці в селищі Богородчани. Разом з ним також працював ОСОБА_6 , з яким вони потоваришували. Оскільки вони були друзями, розмовляли на різні теми, він розповідав обвинуваченому, що його мати їздить на сезонні роботи в Польщу. 26 вересня 2017 року наприкінці дня до нього зателефонував ОСОБА_6 й попросив позичити 200 доларів США, оскільки має проблеми з працівниками поліції. Зателефонувавши до мами й отримавши дозвіл позичити гроші, він передав ОСОБА_6 біля приміщення магазину «Продукти», що на вул. Лесі Українки в селищі Солотвин, 200 доларів США. Крім цього, вечором 29 вересня 2017 року до нього знову зателефонував ОСОБА_6 й попросив позичити 300 доларів США, оскільки він не завершив свої питання у поліції. Зателефонувавши до мами й отримавши дозвіл позичити гроші, він передав ОСОБА_6 біля приміщення того ж магазину «Продукти» 300 доларів США. Також, у другій половині дня 1 жовтня 2017 року до нього додому приїхав ОСОБА_11 , вони удвох випивали пиво, спілкувалися. У розмові ОСОБА_11 повідомив, що помер його хресний батько та попросив позичити 300 доларів США для організації похорону. Зателефонувавши до мами й отримавши дозвіл позичити гроші, він передав ОСОБА_6 300 доларів США. Усі отримані кошти ОСОБА_6 обіцяв віддати до 21.10.2017 року. 21.10.2017 року приїхала додому мати, однак позичені гроші ОСОБА_6 не повернув, а перестав відповідати на телефонні дзвінки, почав уникати зустрічей. Йому відомо, що за отримані від нього гроші ОСОБА_6 придбав автомобіль ВАЗ-2107;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який підтвердив надані в судовому засіданні показання свідка свого брата ОСОБА_8 ;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.11.2017 року, в якому потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що в період з 26 вересня по 01 жовтня 2017 року ОСОБА_6 шахрайським способом заволодів її грошовими коштами у сумі 800 доларів США (а.с. 40);

- протоколом огляду місця події від 08.11.2017 року території для паркування автомобілів Богородчанського ВП ГУНП, де знаходиться автомобіль марки ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зі слів ОСОБА_6 придбаний у м.Косів за 700 доларів США, які йому передав ОСОБА_8 (а.с.41-45).

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого про те, що у нього не було умислу на вчинення шахрайства щодо потерпілої ОСОБА_7 , а у нього були виключно цивільно-правові стосунки з сином потерпілої ОСОБА_8 , оскільки з показань потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 вбачається, що обвинувачений вигадував різні неіснуючі життєві ситуації, які були способом ввійти в довіру до потерпілої та її сина й обманним шляхом заволодіти коштами. Також суд приходить до переконання про відсутність у обвинуваченого наміру повертати позичені кошти, оскільки, як встановлено в ході судового розгляду, на час їх отримання він мав фінансові труднощі. Крім того, повернення потерпілій коштів відбулося тільки в ході судового розгляду кримінального провадження й, на переконання суду, виключно за наявності тягаря обвинувачення.

Беручи до уваги сукупність досліджених в ході судового розгляду доказів суд вважає вину обвинуваченого доведеною, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений згідно зі ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, суд вважає, що ОСОБА_6 слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.190 КК України у виді громадських робіт. Застосування більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.190 КК України, у виді штрафу суд вважає недоцільним, оскільки обвинувачений не має постійного місця праці, має нерегулярний, мінливий дохід. Таке покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 слід залишити без розгляду, оскільки в судовому засіданні представник потерпілої повідомив про повернення усіх коштів потерпілій та подав таке клопотання.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_13 до ОСОБА_6 про стягнення 21176,49 грн. матеріальних збитків залишити без розгляду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1