УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, перебуває у цивільному шлюбі, має неповнолітню дитину на утриманні, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

З наданих суду матеріалів вбачається, що в провадженні СВ прокуратури Запорізької області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 23.02.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 368, ч.2 ст.307, ст. 257 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що приблизно у лютому місяці 2017 року, більш точну дату та час не встановлено, ОСОБА_6 , переслідуючи мотиви протиправного збагачення за рахунок вчинення майнових кримінальних правопорушень, будучи співробітником спецпідрозділу ГУ НП в Запорізькій області та будучи наділеним природними рисами лідера, комунікабельністю та вмінням легко входити в довіру, організував злочинну групу, тобто створив стійке об`єднання групи осіб для спільного заняття злочинною діяльністю, корисливого спрямування.

До складу злочинної групи ОСОБА_6 залучив співробітників спецпідрозділу ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , співробітника Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 .

Дана організована злочинна група характеризувалась корисливою направленістю дій її учасників, єдністю їх намірів щодо протиправного збагачення, тотожністю способу вчинення злочину, мобільністю, стійкістю, розробкою планів вчинення злочинів, ретельною підготовкою до їх вчинення, жорстокістю, що полягала у вчиненні злочинів із застосуванням зброї, та в кінцевому результаті раніше обумовленим розподілом незаконного доходу.

Всі члени групи були обізнані щодо протиправних цілей угрупування і сприяли їх досягненню в межах відведених кожному з учасників групи спеціальних ролей.

ОСОБА_6 , являючись організатором злочинної групи, розробив план злочинної діяльності, довів його до відома виконавців, розподілив між ним функції, погоджував об`єкти посягань, контролював та керував діями інших учасників групи. Крім того, ОСОБА_6 організовував підготовку до вчинення кримінальних правопорушень, а саме: давав відповідні вказівки співучасникам. Безпосередньо приймав активну участь у скоєнні злочинів, керував та погоджував дії інших співучасників.

ОСОБА_11 , являючись активним членом злочинної групи, відповідно до відведеної йому функції, спрямованої на досягнення плану вчинення кримінальних правопорушень, приймав участь у розробці плану та підготовці до їх вчинення. Під час нападу безпосередньо підшукував потенційних жертв, установлював їхнє місце проживання та спосіб життя.

ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , співробітник Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_9 , співробітники спецпідрозділу ГУ НП в Запорізькій області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , являючись членами злочинної групи, приймали активну участь у скоєнні злочинів, застосовували фізичне насилля та погрози щодо його застосування до потерпілих, використовуючи при цьому зброю, висловлювали вимоги передачі грошових коштів та здійснювали пошук коштів на території помешкань.

Так, 20.05.2017 у період часу, приблизно з 17:14 год. до 18:00 год., ОСОБА_8 з ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , діючи організованою групою, з метою заволодіння чужим майном здійснили розбійний напад на ОСОБА_13 . У вказаний день, приблизно о 17:14 годині, ОСОБА_8 з ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_11 , прибули до раніше визначеного об`єкту посягання квартири АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_13 . Відповідно до розробленого плану та визначених функцій, ОСОБА_11 зайшов до вказаної квартири, та після нетривалого спілкування зі ОСОБА_13 , який перебував у приміщенні квартири, почав покидати приміщення, але при цьому здійснив телефонний виклик одному з членів організованої групи, подаючи таким чином усім учасникам сигнал, про те, що двері квартири будуть відчинятися ОСОБА_13 , що дасть можливість безперешкодного проникнення до приміщення помешкання потерпілого. Після цього ОСОБА_8 з ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , застосовуючи зброю, незаконно проникли через відчинені вхідні двері у приміщення квартири АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_13 , та напали на останнього. Так, за вказівкою ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 із застосуванням фізичного насилля повалили ОСОБА_13 на підлогу обличчям донизу, ОСОБА_8 завів руки за спину та зафіксував кисті обох рук потерпілого за допомогою спеціального пластикового шнурка. Потім ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , здійснюючи активну участь у скоєнні злочину, погрожуючи потерпілому ОСОБА_13 застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, висуваючи вимоги передачі грошових коштів, здійснили напад з метою заволодіння майном потерпілого, а саме грошовими коштами та психотропними речовинами, поєднаний з проникненням у житло. В результаті вказаних дій, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_13 у сумі 60 000 гривень. При цьому ОСОБА_12 висловив потерпілому ОСОБА_13 погрози застосування насилля небезпечного для життя останнього.

Після цього, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 з місця події зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, а саме розділили між членами організованої групи, а саме між ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .

Внаслідок розбійного нападу, поєднаного із проникненням у житло, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_13 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 60 000 гривень.

08.06.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2017 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 06.08.2017 року, який ухвалою слідчого судді продовжено до 05.11.2017 року.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що з урахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 не зменшилися ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор просить продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав на підставах, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись з урахуванням тривалості досудового розслідування на недоведеність ризиків, просили суд застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний захід.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ прокуратури Запорізької області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000104 від 23.02.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.3 ст. 368, ч.2 ст.307, ст. 257 КК України.

08.06.2017 року о 22 годині 12 хвилин ОСОБА_5 затримано на підставі ухвали слідчого судді та йому 08.06.2017 року повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2017 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 06.08.2017 року, який ухвалою слідчого судді продовжено до 05.11.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове слідство не закінчено, оскільки необхідно виконати ряд процесуальних дій, у зв`язку з чим постановою в.о. прокурора Запорізької області від 27.10.2017 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 08.12.2017 року.

Підставою для продовження відносно ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, окрім наявності обставин, які вказують на неможливість завершити досудове розслідування до вказаного в ухвалі слідчого судді строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор зазначає, що ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити нове кримінальне правопорушення, при застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 на даний час продовжують існувати.

Крім того, в обґрунтування клопотання прокурор посилається на ту обставину, що органом досудового розслідування проводиться перевірка на причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину у складі організованої групи.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує обставини, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, також суд враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який раніше не засуджений, має постійне місце проживання, не працевлаштований, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, тяжкохвору матір, та враховує ступінь його участі у вчиненні кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний ОСОБА_5 не являється співробітником правоохоронного органу.

У справі «Летельє проти Франції» ЄСПЛ визнає, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. При виняткових обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, у всякому разі в тій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення громадського порядку внаслідок вчинення злочину. Однак цей фактор можна вважати виправданим і необхідним, тільки, якщо є підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить громадський порядок, або якщо цей

порядок дійсно знаходиться під загрозою. Попереднє ув`язнення не повинно передбачати покарання у вигляді позбавлення волі, не може бути „формою очікування обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, які підтверджуються наданими доказами, зокрема дані, які характеризують підозрюваного з позитивної сторони.

Вирішуючи клопотання, керуючись вимогами ст. 199 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики продовжують існувати, однак прокурором в ході розгляду клопотання не підтверджено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного, та слідчий суддя приходить до висновку, що тривалість розслідування не може бути підставою для тривалого тримання під вартою підозрюваного.

Крім того, на переконання слідчого судді, доводи прокурора, на які він посилається як на підставу для продовження запобіжного заходу, зокрема, що досудовим розслідуванням проводиться перевірка ОСОБА_5 на причетність до вчинення злочину у складі організованої групи, не заслуговує на увагу, оскільки як встановлено в ході розгляду клопотання під час повідомлення 08.06.2017 року ОСОБА_5 про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, йому інкриміновано злочин, вчинений у складі організованої групи, проте до часу розгляду клопотання відповідне повідомлення про підозру не вручено.

За таких обставин, враховуючи отримані в ході розгляду клопотання дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає не доведеним, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам, у зв`язку з чим клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, та слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який у відповідності до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, та вважає за необхідне заборонити підозрюваному залишати своє житло цілодобово.

На переконання слідчого судді запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя вважає недоцільним.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає негайній доставці до місця проживання і звільненню з-під варти.

У відповідності до ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним та достатнім покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, відповідно до якої досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, до 08.12.2017 року.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони підозрюваному залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, строком до 08.12.2017 року, який обчислювати з 31.10.2017 року.

Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати на виклик до слідчого, в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.

Встановити строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу до 08.12.2017 року включно.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції, за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1