справа № 480/1174/17
провадження № 1-кп 480/171/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2017 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду встановлено, що 12 червня 2017 року близько 21:00 години ОСОБА_4 перебуваючи на території місця мешкання потерпілого ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_3 , з метою заспокоєння словесного конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підійшов до останього та відкритою долонею правої руки наніс один удар потерпілому в область лівого ока.
Внаслідок вказаних вище дій, ОСОБА_4 умисно спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця навколо лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе визнав повністю підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті. У вчиненому розкаявся.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина підсудного у нанесені умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому, повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України.
При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про винну особу, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
Зокрема, щире каяття підсудного, суд визнає обставиною, що помякшує його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Крім цього, при призначенні покарання суд враховує, що підсудний посередньо характеризується за місцем проживання, в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу підсудного, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення йому покарання у виді штрафу.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1
06.11.2017