АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2018 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

адвоката - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2018 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Білозерка Білозерського району Херсонської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого в силу ст.89 КК України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 187 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави в розмірі, що становить 140 960 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий СУ ГУНП в Херсонській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , строком на 60 днів.
Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2018 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 140 960 грн. Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який є особливо тяжким корисливим злочином, за який санкцією статті передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення умисних злочинів проти власності, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та відсутність законних джерел доходу, за місцем проживання та реєстрації характеризується негативно. Крім цього, з показів свідка ОСОБА_10 встановлено, що ОСОБА_8 та його співмешканка ОСОБА_11 найближчім часом збираються виїхати за межі країни поїхавши до знайомих на заробітки в м. Санкт-Петербург та повертатись до с. Велетенське не збираються, оскільки продають квартиру. У зв`язку з чим та враховуючи ту обставину, що підозру обґрунтовано вагомими доказами існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; матиме можливість знищити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, попередження спроб перешкодити кримінальному провадженню в інший спосіб; а також вчинити інші кримінальні правопорушення, що унеможливлює обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під варту.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, та необґрунтованою.
Так, на його думку слідчий суддя не взяв до уваги надані стороною захисту докази про наявність у підозрюваного двох неповнолітніх дітей.
Крім того, як зазначає апелянт, суд в оскаржуваній ухвалі, не надав оцінки та не вказав у своєму рішенні, що надані стороною захисту повістки слідчого доводять належність процесуальної поведінки ОСОБА_8 оскільки він не мав будь - якого наміру переховуватися від слідства та суду.
Зважаючи на викладене, просить оскаржувану ухвалу скасувати та звільнити ОСОБА_8 з під варти.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 15 лютого 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, що містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 05.12.2017 року; висновком судово-медичної експертизи № 1399 від 22.12.2017 року; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи, передбаченої ст. 260 КПК України відносно ОСОБА_8 від 12.01.2018 року; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи, передбаченої ст. 260 КПК України відносно ОСОБА_13 від 12.01.2018 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.11.2017 року.

Зокрема, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, за який санкцією статті передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення умисних злочинів проти власності, що свідчить про стійкість злочинних намірів, не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та відсутність законних джерел прибутку, за місцем проживання та реєстрації характеризується негативно. Крім цього, з показів свідка ОСОБА_10 встановлено, що ОСОБА_8 та його співмешканка ОСОБА_11 найближчім часом збираються виїхати за межі країни поїхавши до знайомих на заробітки в м. Санкт-Петербург та повертатись до с. Велетенське не збираються, оскільки продають квартиру.
Крім того, необхідно прияти до уваги, що з огляду на тяжкість покарання, що загрожуватиме ОСОБА_8 у разі визнання винним, є підстави стверджувати про існування ризику того, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду тому, колегія суддів, погоджується з висновками слідчого судді про наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а тому жоден інший, більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Зважаючи на викладене твердження апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та можливість звільнення ОСОБА_8 з - під варти, є непереконливими.

Слідчий суддя дотримався вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку колегія суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність визначення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких адвокат просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 лютого 2018 року, якою відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави залишити - без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно та оскарженню не підлягає

Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
З оригіналом згідно.
Суддя апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2