Справа № 379/1118/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.11.2017 року

Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілої: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Таращі кримінальне провадження № 0000292 відомості про яке внесені до реєстру досудових розслідувань 03.08.2017 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Аксу Алма-Атинської області, Республіки Казахстан, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебуває, відповідно до ст. 89 КК України немаючого судимості; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
На початку квітня 2017 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено обвинувачений, ОСОБА_5 перебував на території подвір`я садиби, належної потерпілій ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який винаймав згідно договору оренди житлового приміщення.
В цей час він помітив на території подвір`я металевий виріб з чорного металу - каретку, що належить ОСОБА_4 , якого остання залишила поряд з приміщенням гаража. Після цього у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення крадіжки зазначеного металевого виробу.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, на початку квітня 2017 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , користуючись відсутністю власника та будь-яких інших осіб, які б могли завадити вчиненню крадіжки, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, маючи вільний доступ до належного ОСОБА_4 майна, таємно викрав вищевказаний металевий виріб.
В подальшому ОСОБА_5 , доводячи до кінця свій злочинний умисел, використовуючи візок, що знаходився у вказаній садибі, перемістив металевий виріб та поїхав з викраденим у ОСОБА_4 майном до садиби ОСОБА_7 , що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , та продав металевий виріб останньому, таким чином, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта від 10.08.2017 року, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_4 раніше використовуваного майна, а саме металевої каретки підвіски гусеничного трактора масою 145 кг становить 580 гривень.
Своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 580,00 (п`ятсот вісімдесят) гривень.
Дії ОСОБА_5 кваліфікуються як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
18 серпня 2017 року між потерпілою ОСОБА_4 і підозрюваним ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні №0000292 було укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгодженого покарання, яке повинен нести останній у виді штрафу в розмірі 850 грн.. В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, передбачені ст. 473 КПК України.
Таким чином, зміст даної угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення з обвинуваченим. Наслідки затвердження угоди їй роз`яснені і зрозумілі, шкоду заподіяну злочином обвинуваченим їй відшкодовано.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, який відповідно до ч.2 ст.12 КК України віднесений до категорії середньої тяжкості.
Суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення та її умови повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Враховуючи, що покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ст.185 ч.1 КК України, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, середній ступінь його тяжкості, особу обвинуваченого, що він не працює, одружений, на утриманні має малолітню дитину, немаючий судимості, шкода заподіяна злочином потерпілій відшкодована, обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання відсутні, суд вважає таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та можливим затвердити угоду про примирення, укладену між сторонами, та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Речовий доказ по справі: металеву бульдозерну каретку (з 5 части), яка належить ОСОБА_4 і передана на збереження в кімнату зберігання речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області необхідно повернути потерпілій ОСОБА_4 ..
Керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 18 серпня 2017 року між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000292.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят гривень) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речовий доказ по справі: металеву бульдозерну каретку (з 5 части), яка належить ОСОБА_4 і передана на збереження в кімнату зберігання речових доказів Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області необхідно повернути потерпілій ОСОБА_4 ..
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 494 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1