Номер провадження: 11-сс/785/351/17
Номер справи місцевого суду: 522/3426/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7 ,

представника скаржника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 02.03.2017 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000393 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України,

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 та накладений арешт на автомобіль марки «Toyota Fortuner» номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який був вилучений в ході проведення обшуку будинку та гаражу за адресою: АДРЕСА_1 .

На дану ухвалу суду ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій вважає її незаконною, у зв`язку з допущеними суттєвими порушеннями вимог КПК України, мотивуючи свої вимоги наступним:

- слідчий суддя дійшов безпідставного висновку про те, що належний йому транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію може бути знаряддям кримінального правопорушення або використаний як речовий доказ у ньому або підлягає спеціальній конфіскації;

- слідчим не надано доказів, які давали би підстави вважати, що він причетний до вчинення кримінального правопорушення, що розслідується, оскільки він має процесуальний статус свідка зазначеному у кримінальному провадженні;

- поза увагою слідчого суді залишилось те, що клопотання про арешт майна подано з порушенням строків, передбачених ч.5 ст. 171 КПК України, а саме 02.03.2017 року;

- у клопотанні слідчого не вказано підстав, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна, не зазначено документів, що підтверджують право власності на автомобіль.

На підставі викладеного ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши доповідача, представника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Окрім того, ч. 2 ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчуджуване право людини.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.

При цьому, ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Дослідження в судовому засіданні апеляційної інстанції матеріалів провадження вказує на те, що слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого були допущені істотні порушення вимог КПК України, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000393 11.02.2017 року за фактом незаконного позбавлення волі ОСОБА_10 ..

Як пояснив прокурор в судовому засіданні апеляційного суду, також до ЄРДР внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ст. 190 ч.4 КК України, однак будь-якого підтвердження цього суду не надано.

Згідно з матеріалами справи, в ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, 28.02.2017 року, в ході проведення обшуку в буд. АДРЕСА_1 та в гаражі який розташований за вищевказаною адресою, в якій зареєстрована та мешкає ОСОБА_11 , на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.02.2017 р., було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Toyota Fortuner» номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , сірого кольору який зареєстрований на ОСОБА_9 та знаходиться в користуванні ОСОБА_11 .

Відповідно до протоколу допиту потерпілої ОСОБА_10 від 29.01.2017 р. ОСОБА_12 , разом з невстановленими особами узяли її за обличчя та під руки і вивели з її квартири де на вулиці посадили в автомобіль білого кольору (в марках вона не розбирається), та привезли до лікарні на «Слободку». (а.п. 10-13)

Натомість, згідно із наданою ОСОБА_9 копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «Toyota Fortuner» номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на його ім`я, має сірий колір.
Більш того, прокурор ОСОБА_6 , так і слідчий ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції заявили, що на теперішній час в розпорядженні слідства докази використання при вчиненні злочину відносно потерпілої ОСОБА_10 саме автомобіля «Toyota Fortuner», який зареєстрований на ім`я ОСОБА_9 відсутні.

При цьому, апеляційний суд вважає слушними доводи апелянта про те, що зазначений автомобіль не визнаний речовим доказом та санкцією ч.2 ст. 146 КК України не передбачена додаткова міра покарання у виді конфіскації майна.

Разом з тим, обгрунтування підстав для арешту майна, а саме автомобілю, клопотання слідчого від 01.03.2017 року не містить, а лише вказано, що він відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.

Натомість Законом України №1019 від 18.02.2016 року ст. 170 КПК України викладена зовсім в іншій редакції, без будь-яких посилань на ст. 167 КПК України.

Отже, апеляційний суд вважає, що клопотання слідчого не місить підстав і мету згідно положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту зазначеного майна, тому ухвала слідчого судді про накладання арешту на вказаний будинок є передчасною та підлягає скасуванню.

Разом з тим, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що клопотання про арешт майна подано з порушенням строків, передбачених ч.5 ст. 171 КПК України, а саме 02.03.2017 року, оскільки відповідно до штампу реєстрації вхідної кореспонденції суду, клопотання слідчого надійшло до суду 1-ої інстанції 01.03.2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Отже, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи, не звернув увагу на необґрунтованість клопотання слідчого про накладення арешту на вказаний автомобіль, що являється підставою для скасування ухвали та постановлення нової про відмову в задоволенні клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 170-173, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 02.03.2017 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000393 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України- скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль марки «Toyota Fortuner» номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який був вилучений в ході проведення обшуку будинку та гаражу за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4