Справа № 639/220/18-к
Провадж. № 1-кп/639/229/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2018 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого -судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого- ОСОБА_7 ,
захисника- ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
цивільного позивача- ОСОБА_10 ,
представника цивільного позивача-адвоката ОСОБА_11 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
18.03.2017р. приблизно о 18.55 год., ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «BMW 520», р.н. НОМЕР_1 , рухався по проспекту Любові Малої м.Харкова зі сторони вул. Грушевського в напрямку вул. Григорівське шосе зі швидкістю 65 км/год.
Під час руху по вказаному проспекту, ОСОБА_7 , не переконавшись у безпеці свого маневру, змінив напрямок свого руху вліво, виїхав на зустрічну смугу, чим грубо порушив вимоги п.11.4 та п.10.1 Правил дорожнього руху України ( далі- ПДР), згідно з якими:
- п.10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»
- п.11.4 «На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги»
і скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ-111740» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 .
Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажиру автомобіля «ВАЗ-111740» р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_9 згідно з висновком судово-медичної експертизи №1449-А/17 від 07.12.2017р. були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритого косого перелому діафіза правої ключиці в середній третині із зсувом.
Порушення вимог ПДР України ОСОБА_7 , які знаходяться у причинному зв`язку з подією та її наслідками ,виразилося в тому, що він керуючи автомобілем «BMW 520», р.н. НОМЕР_1 ,не зорієнтувався у дорожній обстановці, перед зміною напрямку руху вліво з послідуючим виїздом на зустрічну смугу руху , не переконався у безпеці маневру і скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ-111740» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_10 , який в цей час рухався у зустрічному напрямку, що спричинило потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Залучений за ухвалою суду від 26.01.2018р. представник цивільного співвідповідача ТДВ «СТ «Домінанта» в судове засідання не з`явився ,просив розглядати справу у його відсутності,надав відзив на позови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в якому просив відмовити у їх задоволенні через недоведеність та необґрунтованість.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його винуватість у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:
-даними протоколу огляду місця ДТП від 18.03.2017р., схемою та ілюстративною таблицею до нього, під час якого було оглянуто місце ДТП, зафіксовано положення транспортних засобів після пригоди, оглянутий їх технічний стан ,все зафіксовано схематично (а.с.5-16 к/п);
-даними постанов від 20.03.2017р.,згідно яких вилучені під час огляду місця події автомобілі BMW 520», р.н. НОМЕР_1 та ВАЗ111740 р.н. НОМЕР_2 визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню(а.с.40,41 к/п);
-випискою із медичної карти стаціонарно хворого травматологічного відділення КЗОЗ «Обласної клінічної лікарні-центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ОСОБА_9 ,згідно якої вбачається,що останній після його виписки із лікарні 20.03.2017р. після ДТП, знов звернувся за медичною допомогою, переніс оперативне втручання з приводу спричинених тілесних ушкоджень: закритого косого перелому діафіза правої ключиці в середній третині із зсувом (а.с.51-52 к/п);
-даними висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_10 ,який на час скоєння ДТП 18.03.2017р. перебував без ознак будь-якого сп`яніння (а.с.65 к/п);
-даними протоколу огляду відеозапису CD-диску від 24.03.2017р., самим відеозаписом, який знаходиться на вказаному диску,на якому зображено вид з камери відео реєстратора, який був встановлений на лобовому склі автомобіля ВАЗ111740 р.н. НОМЕР_2 18 березня 2017р. із відеозаписом події даної ДТП (а.с.68-69 к/п),
-даними постанови від 24.03.2017р.,згідно якої вказаний СD-диск визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню(а.с.70 к/п);
-даними висновку судової транспортно-трассологічної експертизи №322/17 від 07.06.2017р. та фото таблиці до нього(а.с.96-108),згідно якого місцем зіткнення автомобілів БМВ-520 та ВАЗ розташовувалося на смузі руху в напрямку вул. Грушевського в районі подряпин (зчосів) на асфальтобетонному покритті,в момент первинного контакту кут між поздовжніми осями автомобілів БМВ та ВАЗ дорівнював близько 140 градусів;
-даними висновку судової авто технічної експертизи №323/17 від 18.07.2017р. та фото таблиці до нього (а.с.116-126 к/п),згідно якого на момент експертного огляду робоча гальмівна система автомобіля БМВ-520 перебувала у непрацездатному стані з причини відсутності робочої рідини у бачку головного гальмівного циліндру,а рульове керування вказаного автомобіля перебувало у непрацездатному стані через блокування повороту керованих коліс та від`єднання рульового валу з рульовою колонкою від місця його конструкційного кріплення,ходова частина-у непрацездатному та несправному стані через встановлення на передню вісь автомобіля шин різних моделей з різним малюнком протектору, наскрізне пошкодження шини лівого переднього колеса, яке виникло до ДТП;
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13.04.2017р.,проведеного за участю свідка ОСОБА_10 ,його захисника,у присутності свідків, який на місці скоєння ДТП показав та розказав про обставини та механізм дорожньо-транспортної пригоди, слідчим були зроблені необхідні заміри,складена схема за показами свідка(а.с.127-129к/п);
-даними висновку судової авто технічної експертизи №9892 від 08.12.2017р.,згідно якого встановлено, що пошкодження шини лівого переднього колеса автомобіля БМВ-520 виникло в момент ДТП(а.с.133-139 к/п);
-даними постанови про визнання речових доказів від 8.12.2017р.,згідно якого переднє ліве колесо автомобіля БМВ-520 р.н. НОМЕР_1 визнане речовим доказом по кримінальному провадженню та поміщено на зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУ НП в Харківській області(а.с.140 к/п);
-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 21.11.2017р.,проведеного за участю ОСОБА_7 , який у присутності понятих на місці скоєння ДТП показав та розказав про обставини та механізм дорожньо-транспортної пригоди, слідчим були зроблені необхідні заміри,складена схема за показами свідка(а.с.143-145к/п);
-даними висновку судової авто технічної експертизи №1164/17 від 07.12.2017р.,згідно якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля «BMW 520», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був діяти згідно з вимогами п.п.10.1,11.4,12.4 ПДРУ та мав технічну можливість запобігти зіткненню виконанням вказаних вимог ПДРУ. Водій автомобіля «ВАЗ-111740» р.н. НОМЕР_2 у даній дорожній обстановці повинен був діяти згідно з вимогами п.12.3ПДРУ та не мав технічної можливості запобігти зіткненню виконанням вказаних вимог ПДРУ. У діях водія автомобіля «BMW 520», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 є невідповідності вимог п.п.10.1,11.4 ПДРУ, які , з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з подією ДТП,що відбулася. У діях водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_10 немає невідповідностей вимогам ПДРУ, які, з технічної точки зору, перебували б у причинному зв`язку з подією ДТП, що відбулася(а.с.150-152 к/п);
-даними висновку судово-медичної експертизи №1449-А/17 від 07.12.2017р. (а.с.160 к/п),згідно якого у зв`язку із подією 18.03.2017р. у ОСОБА_9 мали місце ушкодження: синець в скроневій облатки зліва, який відноситься до легких тілесних ушкоджень, закритий косий перелом діафіза правої ключиці в середній третині із зсувом, який відноситься до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я . Ці ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, які могли утворитися в умовах ДТП при обставинах і у строки , вказані у постанові слідчого.
Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликають, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена в повному обсязі, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесні ушкодження .
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; неодружений,на утриманні неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб не має; офіційно не працює ; має постійне місце реєстрації та проживання; за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини , щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Як роз`яснюється у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд виходить з положень ст. ст. 50,65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який за змістом ст. ст. 12, 24, 25 КК України є неумисним злочином невеликої тяжкості, його наслідки, відношення обвинуваченого до вчиненого, який визнав провину та розкаюється у скоєному, обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді штрафу в дохід держави.
При вирішенні питання про накладення додаткового покарання судом вивчалась можливість його незастосування, однак враховуючи сукупність обставин справи, тяжкість злочину та характер допущених водієм ОСОБА_7 порушень ПДР України, наслідки дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи той факт, що матеріали справи не містять доказів, що автомобіль для обвинуваченого є джерелом отримання прибутку та управління ним пов`язано з виконанням ним службових обов`язків, суд вважає необхідним застосовувати додаткову міру покарання у вигляді позбавлення його права керування транспортними засобами.
В частині позовних вимог потерпілого ОСОБА_9 та цивільного позивача ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з наступних обставин.
Згідно частин 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Цивільно - правова відповідальність відповідача ОСОБА_7 на час ДТП була застрахована ТДВ «СТ «Домінанта», відповідно Полісу АК/2549711 від 14.03.2017р., що визнається всіма учасниками розгляду справи та додаткового доказування не потребує. Полісом передбачена страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого,яка складає:за шкоду,заподіяну життю і здоров`ю 200 000 грн, за шкоду,заподіяну майну- 100 000 грн.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).
Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.
Отже саме страховик ТДВ «СТ «Домінанта» відповідає за заподіяну ОСОБА_7 шкоду перед третіми особами відповідно до ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,ЦК України,ЗУ «Про страхування».
Таким чином, у задоволенні позову ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди необхідно відмовити, за недоведеністю.
При цьому, потерпілому судом роз`яснюється право звернення до суду із позовом про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, в порядку цивільного судочинства.
На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 під час досудового розслідування не обирався та підстав для його обрання немає.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.370, 373- 374 ,392-393,395 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 300 (трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Цивільний позов ОСОБА_10 про стягнення матеріальної шкоди, яка була завдана кримінальним правопорушенням - задовольнити .
( прож. АДРЕСА_2 ) у рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 60 202(шістдесят тисяч двісті дві) грн.96 коп.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином відмовити за недоведеністю, з роз`ясненням потерпілому права звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.03.2017 року з автомобіля «BMW 520», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_13 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та автомобіля ВАЗ-111740, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 , який зареєстрований: АДРЕСА_2 , які зберігаються на території майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Речові докази: переднє ліве колесо автомобіля «BMW 520», д.н.з. НОМЕР_1 , що зберігається у камері зберігання речових доказів СУ ГУ НП в Харківській області, після набрання вироком законної сили знищити; CD-диск «VIDEX ALLEGRO» серійний номер124С0623206:11 з відеозаписом події ДТП, що зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити зберігати там же; автомобіль «BMW 520», д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ-111740, д.н.з. НОМЕР_2 , які зберігаються на території майданчику тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107 повернути ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відповідно.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст.392 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1