ЄУН № 331/8742/17
Провадження №1-кс/331/2275/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши скарги ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову заступника Генерального прокурора України ОСОБА_8 про видачу (екстрадицію) до Російської Федерації ОСОБА_7 від 02.04.2018 р.

ВСТАНОВИВ:
10 квітня 2018 року в провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 на постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 про видачу до Російської Федерації ОСОБА_7 .

12 квітня 2018 року в провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 на постанову Генеральної прокуратури України від 02.04.2018 року про видачу до Російської Федерації ОСОБА_7

13 квітня 2018 року в провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 на постанову Генеральної прокуратури України від 02.04.2018 року про його видачу до Російської Федерації.

Ухвалою суду від 17.04.2018 р. скарги ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 об`єднанні в одне провадження.

Як слід зі скарг, Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 про видачу особи (екстрадицію) від 02.04.2018 р. прийнято рішення про видачу до Російської Федерації громадянина цієї держави ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення злочину, передбаченого ст. 205.3 КК Російської Федерації.

25.05. 2017 р. о 17 годин 52 хвилині в пункті пропуску для авіаційного сполучення Запоріжжя співробітниками прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 було затримано ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2017 р. до затриманого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тимчасового арешту, в подальшому, ухвалами Жовтневого районного суду м. Запоріжжя до ОСОБА_7 застосовано екстрадиційний арешт. На теперішній час він утримується в Запорізькому слідчому ізоляторі.

Згідно матеріалів перевірки, ОСОБА_7 покинув територію Російської Федерації у квітні 2013 p., а кримінальна справа відносно нього порушена у квітні 2015 p., тобто через 2 роки після його вибуття з Російської Федерації.

Підставою виїзду з Російської Федерації були ті обставини, що він переслідувався правоохоронними органами РФ за релігійними переконаннями.

ОСОБА_7 наполягає на тому, що він не має жодного відношення до висунутого йому обвинуваченню в Російській Федерації.

В постанові від 02.04.2018 р. зазначено про те, що російська сторона надала гарантії того, що кримінальне переслідування відносно ОСОБА_7 не має дискримінаційний характер, він буде притягнений до кримінальної відповідальності тільки за той злочин, за який буде виданий і після закінчення судового розгляду і відбуття покарання зможе вільно покинути територію Російській Федерації.

Кримінальна справа щодо ОСОБА_7 ще знаходиться на стадії розслідування, слідство не завершеною російська сторона вже впевнена і «гарантує», що він буде засуджений і відбувати покарання.

Тобто, питання про його засудження вже вирішено, хоча згідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В постанові заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 від 02.04.2018 р. про видачу (екстрадицію) ОСОБА_7 до Російської Федерації вказано, що в ході екстрадиційної перевірки, проведеною прокуратурою Запорізької області за дорученням генеральної прокуратури України не встановлено передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами причин для відмови у видачі для притягнення до кримінальної відповідальності.

За повідомленнями уповноважених органів України, ОСОБА_7 статусу біженця не має, не є громадянином України, за станом здоров`я може бути етапований.

При цьому не враховано дійсний стан здоров`я ОСОБА_7 , а саме те, що він є інвалідом другої групи безстроково, визнаний непрацездатним, що підтверджується медичною довідкою Сер. МСЕ № 915873 від 19.03.2002 р.

Крім того, ОСОБА_7 одружений, його дружина є громадянкою України.

З наведеного вбачається, що оскаржувана постанова була прийнята без належної перевірки всіх обставин, в тому числі обставин того, чи звертався ОСОБА_7 до уповноваженого органу ДМС із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Між тим, 27.03.2018 р. до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області подана заява про надання ОСОБА_7 статусу біженця відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Відповідно до ч.4 ст. 590 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

Таким чином існують обставини, які перешкоджають видачі ОСОБА_7 , до РФ, оскільки за його заявою здійснюється перевірка ГУ ДМС України в Дніпропетровській області і він не може бути виданий (екстрадований) до завершення такої перевірки, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно ч.2 ст. 589 КПК України у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просять суд скасувати Постанову заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 від 02.04.2018 р. про видачу до Російської Федерації громадянина цієї держави ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення злочину, передбаченого ст. 205.3 КК Російської Федерації.

У судовому засіданні ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 скаргу підтримали з наведених у ній підстав і просили її задовольнити.

Старший прокурор прокуратури Запорізької області з міжнародно-правових доручень ОСОБА_3 щодо задоволення скарги заперечувала. Повідомила, що за результатами екстрадиційної перевірки не встановлено обставин, які б перешкоджали видачі ОСОБА_7 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.

Вислухавши осіб, які з`явились для розгляду скарги, вивчивши скаргу з долученими до неї документами, документи, надані прокурором, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.-ч. 1,4 статті 591 КПК України, рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою.

При розгляді скарги слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу (екстрадицію).

Згідно з Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 про видачу особи (екстрадицію) від 02.04.2018 р., у провадженні слідчого відділу по м. Карачаївську слідчого управління Слідчого комітету Російської Федерації по Карачаєво-Черкеській Республіці перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ст. 205.3 (проходження особою навчання, яке завідомо для неї проводиться з метою здійснення терористичної діяльності, в тому числі набуття знань, практичних умінь і навичок у ході занять із фізичної та психологічної підготовки при вивченні способів здійснення зазначених злочинів, правил поводження зі зброєю, вибуховими пристроями, вибуховими, отруйними, а також іншими речовинами і предметами, що становлять небезпеку для оточуючих) КК. Російської Федерації.

Російськими правоохоронними органами ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що з квітня 2013 року проходив навчання у центрах підготовки бойовиків «Адам Муаскар», «Шейх Сулейман», «Кавказький дім» та в подальшому у складі незаконного збройного формування «Кавказький дім» брав участь у бойових діях проти урядових військ Сирійської Арабської Республіки.

Органом досудового розслідування 29.04.2015 винесено постанову про притягнення ОСОБА_7 як обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину та у зв`язку з ухиленням від слідства 28.04.2015 оголошено його розшук, а 15.05.2015 - міжнародний розшук.

Карачаївським міським судом Карачаєво-Черкеської Республіки 04.06.2015 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

До Генеральної прокуратури України 30.06.2017 надійшов запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про взяття під варту та видачу ОСОБА_7 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Запит російської сторони та інші документи про видачу оформлено відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, (сімейних і кримінальних справах 1993 року, якими врегульовано відносини між Україною та Російською Федерацією з питань екстрадиції.

Згідно із запитом ОСОБА_7 є громадянином Російської Федерації.

Одночасно російська сторона надала гарантії того, що кримінальне переслідування щодо ОСОБА_7 , не має дискримінаційний характер, він не буде підданий катуванням, насильству, іншому жорстокому або такому, що принижує гідність, поводженню, йому буде забезпечено право на захист, в тому числі допомогу адвокатів. ОСОБА_7 буде притягнутий до кримінальної відповідальності лише за той злочин, за який буде виданий, і після закінчення судового розгляду та відбуття покарання зможе вільно залишити територію Російської Федерації.

Співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_4 25.05.2017 в пункті пропуску авіаційного сполучення «Міжнародний аеропорт «Запоріжжя» ОСОБА_7 , затримано у зв`язку з розшуком російськими правоохоронними органами, Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 26.05.2017 до ОСОБА_7 застосовано тимчасовий арешт, а Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 03.07.2017 року - екстрадиційний арешт, і на теперішній час він утримується у Запорізькому СІЗО (№10).

У ході екстрадиційної перевірки, проведеної прокуратурою Запорізької області за дорученням Генеральної прокуратури України, не встановлено передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами обставин для відмови у видачі ОСОБА_7 до Російської Федерації.

Злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_7 , не належить до військових злочинів і не має політичного характеру.

За інформацією Служби зовнішньої розвідки України незаконне збройне формування «Джамаат «Кавказький дім» є терористичним угрупуванням, яке структурно входить до складу «Ісламської держави Іраку та Леванту».

Рішенням Комітету Ради Безпеки ООН № 1267 на підставі параграфів 1 та 16 резолюції зазначеної Ради 1526 (2004) «Ісламська держава Іраку та Леванту» або «Ісламська держава» (скорочена назва) під своєю попередньою назвою «Аль-Каїда в Іраку» включена до списку терористичних організацій та підпадає під дію санкцій Ради Безпеки.

Статтею 26 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» регламентовано, що Україна переслідує на своїй території, осіб, причетних до терористичної діяльності, у тому числі у випадках, коли терористичні акти або злочини терористичної спрямованості планувалися або вчинені поза межами України, але завдають шкоди Україні, та в інших випадках, передбачених міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_7 , згідно з чинним законодавством України відповідає ч. 1 ст. 258-3 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не менше одного року

Встановлений ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказаний злочин не закінчився.

3а повідомленням уповноважених органів України, ОСОБА_7 статусу біженця не має, не є громадянином України, за станом здоров`я може етапуватися.

Твердження в судовому засіданні ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_7 переслідується у Російській Федерації за його релігійними переконаннями не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, а тому суд розцінює це твердження як голослівне.

Перебування ОСОБА_7 в зареєстрованому шлюбі з громадянкою України, згідно із чинним законодавством не є підставою для відмови в екстрадиції.

Згідно з медичними довідками Державної установи «Запорізькій слідчий ізолятор», за станом здоров`я ОСОБА_7 може слідувати етапом до Російської Федерації.

Згідно з інформацією заступника начальника Головного управління Державної міграціїної служби України від 16.04.2018 р., до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області громадянин Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався. Інформація щодо визнання вказаної особи біженцем або собою, яка потребує додаткового захисту відсутня.

ГУ ДМС України в Дніпропетровській області було розглянуто лист ОСОБА_6 , заяву ОСОБА_5 та анкету ОСОБА_7 , які не є заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог Закону, результати розгляду надіслані заявникам від 13.02.2018 №1201.3.3-2057/1201.3-І 8 та від 29.03.2018 № 1201.3.3-4984/1201.3-18.

Станом на 16.04.2018, нових звернень до ГУДМС України в Дніпропетровській області від ОСОБА_7 , або його захисників з питань надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не надходило.

В скарзі адвоката ОСОБА_6 зазначено, що Народний депутат України ОСОБА_9 (посвідчення № 204) вважає за можливе взяти на себе обов`язки поручителя за ОСОБА_7 . Однак, в судовому засідання від захисника ОСОБА_6 з цього приводу будь-яких заяв або клопотань не надходило.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів гарантії російської сторони з приводу того, що кримінальне переслідування щодо ОСОБА_7 , не має дискримінаційний характер, він не буде підданий катуванням, насильству, іншому жорстокому або такому, що принижує гідність, поводженню, йому буде забезпечено право на захист, в тому числі допомогу адвокатів та того, що ОСОБА_7 буде притягнутий до кримінальної відповідальності лише за той злочин, за який буде виданий, і після закінчення судового розгляду та відбуття покарання зможе вільно залишити територію Російської Федерації.

Відповідно до ч.5 ст. 591 КПК України, за результатами розгляду слідчий суддя виносить ухвалу, якою залишає скаргу без задоволення.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарги ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 належними доводами не обгрунтовані, а тому задоволенню не підлягають

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 372, 584, 588, 589, 591 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
В задоволенні скарг ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на постанову від 02.04.2018 р. заступника Генерального прокурора України ОСОБА_8 про видачу (екстрадицію) до Російської Федерації ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1