В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/1392/16-к
09 лютого 2018 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани кримінальне провадження №0000230, внесене до ЄРДР від 15 серпня 2016 року з обвинувальним актом щодо обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, освіта вища, не працюючого, інваліда 3-ої групи, одруженого, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_5 15 серпня 2016 року, на ґрунті неприязних стосунків, в с. Підгір`я Богородчанського району Івано-Франківської області, умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, вчинивши злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.

Злочин вчинено за наступних обставин.

15 серпня 2016 року біля 09 год. на земельній ділянці в урочищі "Гора", що в с. Підгір`я Богородчанського району Івано-Франківської області, під час конфлікту, який виник на ґрунті неприязних стосунків, обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи довести їх до кінця, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс кулаками та дерев`яною палицею своїй родичці ОСОБА_6 удари в ділянку голови, обличчя, тулуба, верхні та нижні кінцівки.

Від нанесених ударів обвинуваченим потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді: травма лівої кисті з закритим переломом головки 2-ї п`ясної кістки з невеликим зміщенням відломків та забоєм м`яких тканин з травматичним набряком і синцем в цій ділянці, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя; травма носа з переломом кісток спинки носа та забоєм м`яких тканин з травматичним набряком і синцем в цій ділянці, закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я; забій м`яких тканин з травматичним набряком, синцем на верхніх і нижніх повіках, крововиливом під кон`юктиву очного яблука в ділянці правого ока, забій м`яких тканин з травматичним набряком синцем на верхніх і нижніх повіках в ділянці лівого ока, синець в ділянці правої вушної раковини, синець в ділянці верхньої губи, синець в ділянці правого стегна, садно в ділянці правої гомілки, синець в ділянці лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованих йому діях не визнав та пояснив, що 15 серпня 2016 року, біля 09 год. він випасав свою худобу на земельній ділянці ОСОБА_8 , що в урочищі "Гора" в с. Підгір`я Богородчанського району Івано-Франківської області. В цей час у польовому масиві його двоюрідна сестра ОСОБА_6 також випасала худобу на відстані 50-60 метрів від нього. Коли худоба пішла на земельну ділянку ОСОБА_6 , він одразу пішов за нею. Зайшовши на земельну ділянку потерпілої, відігнав худобу, в той час вона почала ображати та обзивати його нецензурною лайкою, згадувати його покійних батьків та нанесла йому два удари по голові кріслом. Під час даного конфлікту із ОСОБА_6 він не наносив їй ніяких ударів. В той час при собі мав дерев`яну палицю, але нею теж не наносив ударів. На голові, тілі, обличчі потерпілої ні тілесних ушкоджень, ні крові не бачив. Тілесні ушкодження могла утримати від падіння на землю та від волочіння її по землі коровою. Навпаки, потерпіла заподіяла йому тілесні ушкодження. Приблизно через 30 хвилин після конфлікту ОСОБА_6 погнала худобу у напрямку свого місця проживання.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим своєї вини у пред`явленому обвинуваченні, його вина повністю доводиться зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілої, свідків, висновкам експертів, протоколу проведення слідчого експерименту у справі.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що близько 09 год. 15 серпня 2016 року погнала пасти корову за населений пункт с. Підгір`я в урочище "Гора". По дорозі зустріла свого двоюрідного брата ОСОБА_5 , який також ішов з худобою. Корова вирвала з руки шнурок та побігла на земельну ділянку ОСОБА_9 , в зв`язку з чим ОСОБА_5 вчинив конфлікт, під час якого підбіг до неї та наніс удар ногою в область стегна, в подальшому кулаком в область потилиці, від чого вона впала на землю. В подальшому нахилився над нею та ще двічі наніс удар кулаком в область голови, пізніше підвівся та палицею, яку приніс із собою, наніс близько кілька ударів в область голови та рук, якими вона прикривала голову. Саме після нанесених ударів палицею відчула різкий біль в руці, в тому місці, де в подальшому лікарями було зафіксовано перелом. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_11 розповіла про те, що її побив ОСОБА_5 . Коли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пішли по дорозі вверх, обвинувачений знову підійшов та наніс ще декілька ударів по обличчю та один удар ногою в область гомілки. Внаслідок отриманих ударів обличчя було в крові. Прийшовши додому, розповіла дочці про те, що сталось, та попросила викликати машину "швидкої допомоги". Коли прибула машина "швидкої допомоги" повідомила, що її побив брат. Працівників поліції про її побиття ОСОБА_5 повідомили працівники лікарні.

Свідок ОСОБА_12 повідомила, що близько 10 год. 15 серпня 2016 року перебувала вдома. До будинку забігла дочка потерпілої, яка розповіла, що її маму ОСОБА_6 сильно побив ОСОБА_5 . Коли вона зайшла до потерпілої, побачила її в крові, побитою, яка скаржилась на біль в голові та погане самопочуття. Викликала машину "швидкої допомоги". Наступного дня бачила потерпілу в лікарні, яка була сильно побита, мала синяки на обличчі та гіпсову пов`язка на руці.

Аналогічні показання надала свідок ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що ОСОБА_6 , близько 09 год. 15 серпня 2016 року погнала випасати корову і жодних тілесних ушкоджень на її тілі не було. Приблизно через 30 хв., мати, яка була сильно побитою, обличчя та одяг були у крові, повернулась додому, повідомивши її про те, що її побив ОСОБА_5 . Разом з ОСОБА_12 надали потерпілій першу медичну допомогу та викликали машину "швидкої допомоги".

Свідок ОСОБА_15 повідомила, що 15 серпня 2016 року прибула на виклик до потерпілої, як фельдшер Богородчанського відділення швидкої допомоги. При огляді по місцю її проживання побачила наявні у ОСОБА_6 множинні тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, спинки носа. В потерпілої був гіпертензивний криз, тошнота, головокружіння. Перебувала у стані сильного стресу, не могла підвестися з ліжка. У зв`язку з виявленими тілесними ушкодженнями прийняли рішення про госпіталізацію до Богородчанської ЦРЛ. Зі слів хворої, дані тілесні ушкодження вона отримала внаслідок побиття родичем через земельний конфлікт.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що зранку 15 серпня 2016 року бачив ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , які між собою сварились. Про причини конфлікту не відомо. Від жителів села дізналися, що ОСОБА_5 побив ОСОБА_6 .

Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_11 .

Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підтвердили, що обвинувачений та потерпіла зранку 15 серпня 2016 року мали конфлікт в с. Підгір`я Богородчанського району на земельній ділянці.

Висновками експертів № 502 від 17 листопада 2016 року та № 677/502-Д від 03 листопада 2017 року (а.с. 143-145, 188-190), у відповідності з якими потерпіла отримала

тілесні ушкодження: травма лівої кисті з закритим переломом головки 2-ї п`ясної кістки з невеликим зміщенням відломків та забоєм м`яких тканин з травматичним набряком і синцем в цій ділянці, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя; травма носа з переломом кісток спинки носа та забоєм м`яких тканин з травматичним набряком і синцем в цій ділянці, закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я; забій м`яких тканин з травматичним набряком, синцем на верхніх і нижніх повіках, крововиливом під кон`юктиву очного яблука в ділянці правого ока, забій м`яких тканин з травматичним набряком синцем на верхніх і нижніх повіках в ділянці лівого ока, синець в ділянці правої вушної раковини, синець в ділянці верхньої губи, синець в ділянці правого стегна, садно в ділянці правої гомілки, синець в ділянці лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12 грудня 2016 року та фото таблиць до нього, з участю потерпілої, з яких вбачається, що обвинувачений 15 серпня 2016 року, під час конфлікту в с. Підгір`я Богородчанського району, умисно заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження, наносячи удари кулаками, ногою та дерев`яною палицею у ділянку голови, обличчя, тулуба, у верхні та нижні кінцівки (а.с. 147-157).

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 .

Пояснення та твердження обвинуваченого суд розцінює як обраний ним засіб свого захисту та такі пояснення спростовуються поясненнями потерпілої, яким суд надає віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, в тому числі, і з висновками судово-медичних експертиз, де зазначено, що "характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 дають підстави вважати, що вони могли утворитися при обставинах, вказаних нею, що виключає утворення тілесних ушкоджень при падінні на землю з висоти положення стоячи та волочінні її по землі коровою з прискоренням чи без нього" (а.с.190).

На підставі зібраних та перевірених в судовому засіданні доказів суд вважає, що вину обвинуваченому ОСОБА_5 доведено за ч.1 ст.122 КК України повністю, оскільки він на ґрунті неприязних стосунків, умисно заподіяв потерпілій тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його відношення до скоєного та поведінку до і після вчинення злочину, дані про його особу, зокрема те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, є інвалідом 3-ої групи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, майновий стан.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання у межах санкції ч.1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди слід задоволити в повному обсязі, а про відшкодування моральної шкоди частково.

Ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із зібраних в судовому засіданні доказів вбачається, що потерпіла витратила на лікування 2500 грн., які підлягають стягнення з обвинуваченого.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд враховує, що потерпілою перенесено фізичну біль, душевні страждання, переживання за своє здоров`я, що порушило її фізичну та психоемоційну сфери існування, спричинило тривалі вимушені зміни у життєвих планах і стосунках, неможливість активної та повноцінної життєдіяльності.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, враховує майновий стан обвинуваченого, який не працює, є інвалідом 3-ої групи, на утриманні має двох неповнолітніх дітей.

Наведене свідчить про неспроможність обвинуваченого відшкодувати в повному обсязі заявлену потерпілою суму моральної шкоди, а тому суд вважає за можливе зменшити заявлену потерпілою суму моральної шкоди та стягнути з обвинуваченого в користь ОСОБА_6 15000 грн. моральної шкоди.

Також підлягають стягненню з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_6 понесені нею витрати на правову допомогу, які підтверджуються квитанцією до прибуткового ордеру та актом розрахунку та приймання виконаних юридичних послуг від 08 лютого 2018 року. Судом враховується кількість судових засідань та надані послуги адвокатом потерпілій.

В судовому засіданні захисник заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 амністії та звільнення його від відбування покарання, оскільки обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей та є інвалідом 3-ої групи.

Обвинувачений погоджується із застосуванням амністії та з наслідками застосування амністії ознайомлений, хоча вину не визнає.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

07 вересня 2016 року набрав чинності Закон України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей - інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З долучених до матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений є батьком двох неповнолітніх дітей і на час розгляду кримінального провадження не позбавлений батьківських прав.

Крім того, обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке класифікується до середньої тяжкості злочинів відповідно до ст. 12 КК України, до дня набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році".

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, передбачених ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України "Про амністію у 2016 році", судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого поширюється дія Закону України "Про амністію у 2016 році", а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні" установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", ст.ст. 1166,1167 ЦК України, ст.ст. 124, 126, 129, 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі п."в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 2500 грн. матеріальної шкоди, 15000 грн. моральної шкоди, 8400 грн. понесених витрат з надання правової допомоги.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області.

Головуюча ОСОБА_1