1-кп/381/205/18
381/523/18

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілої юридичної особи Виробничого підрозділу Фастівська дистанція колії регіональної філії «Південно Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Фастові кримінальне провадження № 0000150 від 10.02.2018 рокупо обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженця села Ковалівка Васильківського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, працюючого монтером колії з поточного утримання земельного полотна мостового цеху Виробничого підрозділу Фастівська дистанція колії регіональної філії «Південно Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, що надійшло до суду з угодою про примирення, -

встановив:

09.01.2018 року близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на законних підставах на підставі наказу № 296/ос від 23.06.2008 року «Про прийом на роботу» на території виробничої дільниці №3 (ПЧУ-3) Виробничого підрозділу Фастівська дистанція колій регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», за адресою: Київська область, м. Фастів, вул.Ю.Новіцького, 1, проводив роботи, під час проведення яких, помітив в гаражі бази комплектації станції Фастів-2 двигун «Д-245» (номенклатурний № НОМЕР_2 ), що перебуває на балансі підприємства, після чого у нього виник протиправний злочинний умисел на незаконне, протиправне заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, з двигуна «Д-245» (номенклатурний № НОМЕР_2 ), що знаходився у приміщенні гаражу бази комплектації станції Фастів-2, за адресою: АДРЕСА_2 , демонтував пусковий стартер НОМЕР_3 , вартістю 6800 грн.; паливний насос високого тиску, вартістю 26470 грн. та чотири паливних форсунки, вартістю 1385 грн. за одну, на загальну гуму 5540 гривень, які сховав до сумки, після чого переніс їх до місця свого проживання, чим спричинив виробничому підрозділу Фастівська дистанція колій регіональної філії «Південно-Західна залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» матеріальної шкоди на загальну суму 38810 грн..

Таким чином, ОСОБА_4 за вчинення таких умисних дій, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення укладена 19.02.2018 року між представником потерпілої юридичної особи Виробничого підрозділу Фастівська дистанція колії регіональної філії «Південно Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» - ОСОБА_5 , з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_4 , з другої сторони, які дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами угоди узгоджено покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК та КК України, в підготовчому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення і просив призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

В підготовчому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, шляхом опитування судом повідомив, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Представник потерпілого ОСОБА_5 , якій роз`яснено наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, просила затвердити угоду про примирення.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідають вимогам КПК та КК України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, за яке належить призначити йому узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 19.02.2018 року між представником потерпілої юридичної особи Виробничого підрозділу Фастівська дистанція колії регіональної філії «Південно Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» - ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000150 від 10.02.2018 рокупо обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме пусковий стартер НОМЕР_3 , паливний насос високого тиску та чотири паливних форсунки, передані на відповідальне зберігання представнику потерпілої юридичної особи Виробничого підрозділу Фастівська дистанція колії регіональної філії «Південно Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ОСОБА_5 залишити у власності Виробничого підрозділу Фастівська дистанція колії регіональної філії «Південно Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця»

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч.6 та 7 ст. 474 КПК України;

-прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_6