УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2018 року м.Хмельницький

12.01.2018 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на проведення огляду транспортного засобу «Nissan Bluebird» р.н. НОМЕР_1 , який на підставі ч. 5 та 7 ст. 237 КПК України вилучено з місця події, визнано речовим доказом, та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Ярмолинецького РВП ГУНП в Хмельницькій області. за адресою : смт. Ярмолинці вул. Петропавловська, 65. 23.11.2017 на автомобіль накладено арешт.
В обгрунтування клопотання, слідчий зазначив, що11.01.2018 надійшло клопотання начальника сектору автотехнічних досліджень відділу інженерних видів досліджень та оціночної діяльності Хмельницького НДЕКЦ МВС України ОСОБА_9 за №519 від 29.12.2017, в якому він зазначає про необхідність надання для проведення експертного огляду транспортного засобу, який підлягає дослідженню і безперешкодного доступу до нього. Проведення дослідження транспортних погоджено з експертами Хмельницького НДЕКЦ МВС України починаючи від 15.01.2018.
Проведення експертизи технічного стану передбачає проведення огляду експертом зовнішнього стану кузова транспортних засобів, а також у разі необхідності його систем, механізмів, частин та деталей, однак накладення арешту на майно, не дає права слідчому чи іншим учасникам кримінального провадження доступу на проведення огляду майна, на яке накладено арешт.
Необхідність надання дозволу на проведення огляду автомобіля виникла з метою недопущення порушення вимог глави 4 КПК України «Докази і доказування», в тому числі втрати доказів, які в подальшому можуть відігравати суттєву і важливу роль та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та наполягає на його задоволенні.
Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2ст.237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Згідно ч.2 ст.233 КПК України транспортний засіб є іншим володінням особи.
Стаття 233 КПК України передбачає, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
В ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зазначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для захисту прав і свобод осіб.
Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок про те, що ч.1 ст.233 КПК України переслідує мету забезпечення поваги до приватного життя особи та непорушність права власності.
В даному випадку автомобіль вилучений і знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Ярмолинецького РВП ГУНП в Хмельницькій області за адресою: смт. Ярмолинці вул. Петропавловська, 65, тобто не перебуває у володінні власника чи іншого законного володільця. Транспортний засіб визнано речовим доказом в кримінальному провадженні. Крім того, за ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Зі змісту коментованої статті не вбачається заборони огляду автомобіля, як речового доказу слідчим або експертом. Доказів фізичної неможливості огляду автомобіля в той час, як на нього накладено арешт слідчий не надав.
За таких обставин, необхідності забазпечення огляду речового доказу-транспортного засобу через ухвалу слідчого судді немає, тому в клопотанні слід відмовити.
Керуючись ст.ст.233, 234, 237 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя