Справа № 308/4122/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження внесені в Єдиний реєстр судових розслідувань за № 0001634 від 20.05.2015 р. та № 0000085 від 13.01.2014 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Ужгорода, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, 16.07.2008 р. Ужгородським міськрайонним судом за ст. 307 ч.2, ст. 317 ч.1, ст. 121 ч.1, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 02.10.2013 р. звільнений з Райковецької виправної колонії Хмельницької області у зв`язку з відбуттям строку покарання,
за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
13.01.2014 року о 02:00 год. ОСОБА_4 перебуваючи по місцю проживання потерпілої ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих спонукань, таємно викрав мобільний телефон SAMSUNG GALAXY ACE Duos GT-S6802, вартістю 764,40 грн. який знаходився на кухонному столі та заволодівши викраденим телефоном, з місця вчинення правопорушення зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 764,40 грн.
19.05.2015 року близько 20 год. 30 хвилин. ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Ужгороді по вул. Фединця, неподалік хімічного факультету УЖНУ усвідомлюючи протиправний характер своїх дій умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, відкрито викрав ноутбук фірми «LenovoG 50-30» чорного кольору, що належав заявнику ОСОБА_7 , який знаходився на одній із лавочок за якою сидів потерпілий, чим завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 5369,45 грн.
При виконанні судом вимог ст. 348 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення та що він визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення та бажає давати показання.

Оскільки прокурор, обвинувачений, захисник не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349, ч. 2 ст. 394 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини, які ніким не оспорюються, у апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що в обвинувальних акті все правильно зазначено, додати будь-яких доповнень не може через те, що після подій минуло більше трьох років. Зазначив, що потерпілим шкоду відшкодував шляхом повернення майна, будь-яких претензій до нього від потерпілих не надходило.
Щиро кається у вчинених кримінальних правопорушеннях.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин доведена повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч.2 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд враховує ступень тяжкості і характер вчиненого, особу обвинуваченого: який посереднє характеризується за місцем проживання, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, хворіє на гепатит С, раніше судимий. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину; обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

При таких обставинах суд вважає доцільним призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, і вважає недоцільним призначення йому більш суворого покарання.

Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.05.2015 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2015 р. було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, тобто з 21.05.2015 року по 02.10.2015 р. він перебував на попередньому ув`язнені. Інших запобіжних заходів не обиралося.
Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015 року), суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання, засудженому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 21.05.2015 року по 02.10.2015 року, виходячи із наступного співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення дорівнюється два дні позбавлення волі.
Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368 - 370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі,
- за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі,
У відповідності до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначивши ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити ОСОБА_4 з випробуванням з іспитовим строком два роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015 року) зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 21.05.2015 по 02.10.2015, виходячи із наступного співвідношення одному дню попереднього ув`язнення дорівнюється два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 555 грн. 90 коп. за проведення товарознавчих експертиз.
Речові докази по справі, а саме:
-Ноутбук фірми «LenovoG 50-30» чорного кольору, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 , залишити останньому як власнику.
-мобільний телефон SAMSUNG GALAXY ACE Duos GT-S6802, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 залишити останньому як власнику.
-велосипед сірого кольору фірми «Ардіс», що знаходиться в камері зберігання речових доказів Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області повернути його власнику ОСОБА_8
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбаченихст. 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1