Справа №295/843/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.01.2018 року м. Житомир
Заявник у судовому засіданні підтримав вимоги клопотання з викладених у ньому підстав, пояснив що щодо фермерського господарства «Іван М» чи особи яка керувала вказаним транспортним засобом повідомлення про підозру не вручено, вони не являються сторонами кримінального провадження, слідчі дії щодо автомобіля вже були проведені, при цьому арешт майна з позбавленням можливості використовувати транспортний засіб суттєво обмежують права власника транспортного засобу, а тому він просить частково скасувати арешт та при задоволенні клопотання надавати автомобіль на вимого слідчого.
Слідчий у судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання, оскільки огляд транспортного засобу затягнувся через завантаженість експерта, однак огляд проведено, але висновок експерта до слідчого не надійшов та не підтверджено, що всі вузли та агрегати автомобіля перебувають у справному стані, крім того, з автомобілем необхідно провести слідчий експеримент, що на даний час зробити не вбачається за можливе, оскільки необхідні аналогічні погодні умови, які були під час дорожньо-транспортної пригоди.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 21.11.2017 року накладено арешт на автомобіль марки Ford Kuga, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та тимчасово позбавлено власника Фермерське господарство «Іван М» та користувачів останнього можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати транспортний засіб.
Підставою накладення арешту стала необхідність забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
За правилами ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.
Щодо того, що арешт було накладено обґрунтовано, заявник не заперечує.
Слідчий вказав, що наразі існує необхідність у проведенні слідчого експеременту із залученням автомобіля, проте погодні умови не відповідають необхідним, разом з тим проведений огляд автомобіля за результатами якого проводиться експертиза, отже суд приходить до висновку, що повернення транспортного засобу його власнику без зняття арешту та із зобов"язанням власника майна надати транспортний засіб на вимогу слідчого не призведе до порушення заходів накладення арешту.
У судовому засіданні також було встановлено, що автомобіль марки «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить - Фермерському господарству «Іван М», використовуться у господарських цілях, та позбавлення останнього можливості користуватися автомобілем тягне за собою понесення матеріальних втрат.
Керуючись ст. ст. 98, 170 -174, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах Фермерського господарства «Іван М» про скасування арешту майна задовольнити частково.
Заборонити Фермерському господарству «Іван М» вчиняти будь-які дії щодо відчуження та/або розпорядження автомобілем марки «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Зобов`язати Фермерське господарство «Іван М» надавати безперешкодний доступ до автомобіля марки «Ford Kuga», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у разі необхідності проведення з використанням вказаного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя