Справа № 405/7986/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Кропивницький клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про роз`яснення ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.07.2017 року,

В С Т А Н О В И В:
До Ленінського районного суду міста Кіровограда надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.07.2017 року, якою відмовлено в задоволені клопотання ОСОБА_5 про визнання призначеного покарання за вироком суду таким, що не відповідає ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягала на задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, так як рішення суду є мотивованим та обґрунтованим.

Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.07.2017 року, яку ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 28.09.2017 року залишено без змін, в задоволені клопотання ОСОБА_5 про визнання призначеного покарання за вироком суду таким, що не відповідає ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та пом`якшення призначеного покарання відмовлено.

Суд зазначає, що відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР було ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, підписану від імені України 9 листопада 1995 року, Перший протокол, протоколи № 4 і № 7 до Конвенції, підписані від імені України 19 грудня 1996 року, та протоколи № 2 і № 11 до Конвенції, підписані від імені України 9 листопада 1995 року у м. Страсбурзі.

Ратифікувавши Конвенцію та протоколи до неї, держава передусім зобов`язалася гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції та цих протоколах. У пункті 1 частини першої Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р., на підставі якого відбулася ратифікація Конвенції та окремих протоколів до неї, зазначено, що: «Україна повністю визнає на своїй території дію статті 25 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання компетенції Європейської комісії з прав людини приймати від будь-якої особи, неурядової організації або групи осіб заяви на ім`я Генерального Секретаря Ради Європи про порушення Україною прав, викладених у Конвенції, та статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції». Таке законодавче визнання обов`язкової юрисдикції ЄСПЛ в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, зумовлює вивчення практики ЄСПЛ та застосування національного законодавства з урахуванням позиції ЄСПЛ, оскільки саме в рішеннях ЄСПЛ розкривається зміст більшості положень Конвенції. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (з подальшими змінами) передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

З вищевикладеного слідує, що норми Конвенції та практика Європейського суду з прав людини застосовуються разом з національним законодавством при розгляді кримінального провадження.

Відповідно до положень КПК України національне законодавство не передбачає процесуальної можливості судам першої інстанції переглядати вирок суду, який переглядався в касаційному порядку та набрав законної сили. Також не передбачено окреме застосування норм Конвенції, без відповідного національного законодавства.

Статтею 19 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами їхніх зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї створюється Європейський суд з прав людини, який далі називається "Суд". Він функціонує на постійній основі.

Відповідно до ст. 32 Конвенції юрисдикція Суду поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, подані йому на розгляд відповідно до статей 33, 34, 46 і 47.

Разом з цим, суд відзначає, що в ухвалі Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.07.2017 року чітко та повно викладені встановлені під час судового розгляду обставини та посилання на норми Закону, надана належна та об`єктивна оцінка встановленим обставинам, що в своїй ухвалі також підтвердив суд апеляційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 380, 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_5 про роз`яснення ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.07.2017 року, - задовольнити.

Роз`яснити ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.07.2017 року, не змінюючи при цьому її змісту, що норми Конвенції та практика Європейського суду з прав людини застосовуються разом з національним законодавством при розгляді кримінального провадження. Відповідно до положень КПК України національне законодавство не передбачає процесуальної можливості судам першої інстанції переглядати вирок суду, який переглядався в касаційному порядку та набрав законної сили. Також не передбачено окреме застосування норм Конвенції, без відповідного національного законодавства.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6