Справа №489/5421/17 22.11.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/638/17 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 146 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0005555 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2017 року, якою у відношенні:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Засілля Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, який має вищу освіту, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

- застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,

підозрюваний ОСОБА_7

захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2017 року, у зв`язку з відсутністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 146 КК України.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном 60 діб з забороною залишати житло в період з 20.00 до 06.00 год. з зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, з покладенням на підозрюваного обов`язків:

- прибувати до слідчого один раз на тиждень;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- утримуватись від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
Постановлено у разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає, що відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 146 КК України.

Стверджує, що слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_7 є раніше не судимий, має дружину, місце проживання; є пенсіонером МВС та фактично є єдиним годувальником в родині, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, має захворювання серця.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 10 листопада 2017 року він, з метою викрадення малолітньої дитини, в період часу з 11:00 до 13:00, знаходячись на території ЗОШ № 30 за адресою: м. Миколаїв, вул. Квітнева, 40, під приводом доставляння малолітнього ОСОБА_11 2008 року народження додому, схопив за капюшон куртки та, не зважаючи на те, що ОСОБА_11 був проти того, щоб незнайомий чоловік його кудись відводив чи виводив за територію школи, силоміць примусив ОСОБА_11 йти до виходу зі школи. Свій злочинний умисел направлений на викрадення малолітнього ОСОБА_11 . ОСОБА_7 довести до кінця не зміг, оскільки був затриманий перехожим.
Обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважав встановленим ризик можливого вчинення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та зловживає алкогольними напоями.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, вивчивши матеріали судового і кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею додержані вимоги ст. 177, 178, 194 КПК України.
Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 146 КК України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах кримінального і судового провадження, зокрема, показами потерпілого ОСОБА_11 , законного представника потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 146 КК України

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості.

З урахуванням наведеного, доводи захисника стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянтів і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Крім того, матеріали судового та кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення.

З цими висновками погоджується суд апеляційної інстанції.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, згідно показань сусідів зловживає спиртними напоями, що свідчить про його можливість вчинити інше кримінальне правопорушення та дають підстави вважати про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вимоги закону вказані у ст. 178 КПК України слідчим суддею також дотримані, оцінені в сукупності всі обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу, у тому числі на які посилається апелянт, а тому, твердження захисника в апеляційній скарзі і в цій частині є безпідставними.

Твердження апелянта відносно того, що підозрюваний є єдиним годувальником у сім`ї не заслуговують на увагу, оскільки підозрюваний не працює, а домашній арешт, у період часу з 20.00 год. до 06.00 год., не перешкоджає підозрюваному вільно пересуватися у денний час доби.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя пройшов до вірного висновку, що запобігти встановленому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 зможе запобіжний заходу у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло в період з 20.00 до 06.00 год. з зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, з покладенням обов`язків:
- прибувати до слідчого один раз на тиждень;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- утримуватись від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді про що просить апелянт.

Керуючись ст. 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 листопада 2017 року, щодо застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: