Номер провадження: 11-сс/785/2087/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеса від 27.10.2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність Київського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області,-

встановив

Оскарженою ухвалою було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеса від 27.10.2017 року, на бездіяльність Київського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області, яка полягала у не розгляді його клопотання від 19.09.2017 року щодо виконання ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеса та вчинення відповідних дій.

Приймаючи зазначене рішення, слідчий суддя послався на неможливість розгляду скарги ОСОБА_5 , оскільки зі скарги та доданих до неї матеріалів не вбачається, що відомості щодо злочину, в рамках якого подано клопотання до Київського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області були внесені до ЄРДР. Крім того слідчий суддя послався на вимоги ч.3 ст.214 КПК України, яка забороняє здійснення досудового розслідування до внесення відомостей та тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Зважаючи на положення п.4 ч.2 ст.304 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження, оскільки скарга подана на дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, ОСОБА_5 була подана апеляційна скарга, в які він зазначив, що вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим та таким, яке підлягає скасуванню.

В обгрунтування своїх доводів ОСОБА_5 зазначив, що слідчий суддя допустив порушення його прав як потерпілого, не повідомив його про час та місце судового розгляду, не роз`яснив його права як потерпілого та порушив розумні строки розгляду скарги, що на його думку вказує на перешкоджання у доступі до суду.

Також ОСОБА_5 вказав, що слідчий суддя не встановив фактичні обставини справи, вимоги його скарги щодо невиконання Київським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області судового рішення, не розглянув ці вимоги та правову оцінку цій бездіяльності не надав.

Крім того, зазначає, що копія оскаржуваного рішення була ним отримана лише 12 грудня 2017 року та апеляційна скарга подана у передбачений законом строк.

У відповідності до вимог ч.1 ст.405 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції та з урахуванням особливостей, передбачених главою 31.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду не з`явився, про поважність причини неявки суд не повідомив, в зв`язку з чим згідно до положень ст.306 та 405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливим провести розгляд за його відсутності та у відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювати.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, виходячи з наступного:

В порядку, передбаченому ст.395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Матеріали судового провадження містять дані про направлення ОСОБА_5 судом копії ухвали, однак не містять жодних даних про час її отримання.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд приймає як достовірні, зазначені ОСОБА_5 дані про отримання ним копії оскаржуваної ухвали саме 12.12.2017 року та враховуючи дату подання ОСОБА_5 апеляційної скарги, якою є 18.12.2017 року, з урахуванням того, що 16 та 17 грудня є вихідними днями, вважає скаргу такою, яка подана у передбачений законом строк, що виключає необхідність розгляду питання про поновлення процесуального строку на оскарження цієї ухвали.

Частиною 1 ст.9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Законність прийнято відносити до загально-правових принципів. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Параграфом першим Глави 26 КПК України передбачений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені слідчому судді на етапі досудового провадження та згідно до п.1 ч. 1 зазначеної статі передбачена можливість оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора, в тому числі у нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до положень ст.304 КПК України, після надходження скарги до слідчого судді він має право прийняте одне з наступних рішень: призначити судовий розгляд, повернути скаргу або відмовити у відкритті провадження.

Статтею 304 КПК України передбачена можливість повернення скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора або відмови у відкритті провадження за нею з підстав, зазначених у цій статті.

Частиною 2 зазначеної статі передбачено, що апеляційна скарг повертається у разі, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першої цієї статі, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 звернувся зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Київського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області, в якій в тому числі просив вирішити його клопотання про виконання ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 08.08.2017 року та повідомити про результати її виконання (а.с.1).

Як вбачається з тексту поданого 19.09.2017 року клопотання, ОСОБА_5 посилався на необхідність виконання Київським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 08.08.2017 року (а.с.1 тильна сторона).

З надісланої апелянтом на адресу апеляційного суду ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08.08.2017 року вбачається, що зазначеним судовим рішенням була частково задоволена скарга ОСОБА_5 на бездіяльність Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області та зобов`язано Київський ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області вчинити дії, передбачені ч.1 ст.214 КПК України стосовно заяви ОСОБА_5 .

Крім того, з наданої ОСОБА_5 копії заяви, відомості щодо якої було зобов`язано внести до ЄРДР вбачається, що останній звернувся до правоохоронних органів з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та просив внести відповідні відомості, викладені в його заяві від 24.06.2017 року до ЄРДР, які на його думку вказують на вчинення суддею Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення.

Надалі як свідчать матеріали справи, 21.09.2017 року, після прийняття слідчим суддею 08.08.2017 року рішення, ОСОБА_5 звернувся з клопотанням, в якому вказував на необхідність належного виконання цієї ухвали.

Встановлені апеляційним судом обставини вказують на фактичне оскарження ОСОБА_5 бездіяльності, яка полягає у невиконанні ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08.08.2017 року, щодо невнесення зазначених у його заяві від 24.06.2017 року даних до ЄРДР та в тому числі вчинення Київським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області інших дій, які на його думку повинні бути вчиненні у разі внесення цих даних до ЄРДР.

При цьому, апеляційний суд констатує, що оскарження можливості такої бездіяльності прямо передбачено положеннями ст.303 КПК України, а тому подана скарга підлягала розгляду слідчим суддею.

Водночас, слідчий суддя, на розгляд якого надійшла скарга, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою, на зазначене уваги не звернув, не намагався з`ясувати та перевірити факти на які посилається в своїй скарзі ОСОБА_5 , помилково послався на можливість розгляду такої скарги лише в рамках кримінального провадження, зазначивши лише те, що фактично ОСОБА_5 була оскаржена бездіяльність щодо не розгляду його клопотання, в зв`язку з чим прийшов до передчасного та помилкового висновку про те, що зазначені в скарзі обставини не можуть бути предметом розгляду, у відповідності до положень ст.303 КПК України.

У відповідності до вимог п.1, 2, 3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи зазначене, судова колегія прийшла до висновку про обґрунтованість доводів апелянта в частині незаконності прийнятого рішення про відмову у відкриті провадження за скаргою, а приймаючи до уваги той факт, що фактично скарга розглянута не була, вважає її такою, яка підлягає розгляду.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за неможливим прийняття апеляційний судом рішення по суті, як про те просить в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , виходячи з наступного:

Ст. 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження, однією із яких є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дії чи бездіяльності.

В ст.33 КПК України встановлена інстанційна підсудність та зазначено, що кримінальне провадження у першій інстанції здійснюють тільки місцеві суди. В компетенцію апеляційного суду входить перегляд судових рішень місцевих судів, в тому числі і рішень слідчих суддів цих судів.

В разі розгляду апеляційним судом скарги заявника по суті, буде порушено право учасників судового розгляду на апеляційне оскарження.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про визнання скарги такою, яка підлягає розгляду та направлення її для розгляду по суті слідчим суддею у той-же суд.

На виконання вимог ч.7 ст.376 КПК України, копія ухвали апеляційного суду підлягає невідкладному надісланню особі, яка звернулася з апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеса від 27.10.2017 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 визнати такою, що підлягає розгляду та повернути скаргу для розгляду до Малиновського районного суду м. Одеси, іншим слідчим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4