Справа № 199/8258/17
УХВАЛА
16.01.2018

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання старшого слідчого АНД СВ ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою, відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

якому 22 листопада 2017 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання старшого слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 16.01.2018 ставиться питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу з весни 2016 року по липень 2017 року (більш точного часу під час досудового розслідування не довелось за можливе встановити) навідувався за місцем мешкання малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: АДРЕСА_2 . Знаходячись за вище вказаною адресою ОСОБА_4 розуміючи, що ОСОБА_7 є малолітньою та в силу свого віку не розуміє характер та значення вчинення щодо неї дій, визначив її статеву недоторканість як об`єкт свого злочинного посягання та вирішив вчинити дії направлені на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, з використанням безпорадного стану потерпілої, щодо малолітньої ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, з використанням безпорадного стану потерпілої, вчинене щодо малолітньої ОСОБА_7 , розуміючи, що остання є малолітньою особою і не може чинити опір діям в період часу з весни 2016 року до літа 2017 року (більш точного часу під час досудового розслідування не довелось за можливе встановити) неодноразово вступав в статевий акт з малолітньою ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, направлені на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, з використанням безпорадного стану потерпілої, вчинене щодо малолітньої, останній раз в липні 2017 року (більш точного часу під час досудового розслідування не довелось за можливе встановити) заздалегідь знаючи та розуміючи, що остання є малолітньою особою і не може чинити опір його діям, використовуючи безпорадний стан потерпілої та ігноруючи її волю, в кімнаті поклав її на диван. Після чого знявши з неї та себе нижню білизну, поклав потерпілу на бік та умисно задовольнив з малолітньою потерпілою ОСОБА_7 свою статеву пристрасть неприроднім способом, шляхом анального акту в наслідок чого порушив нормальний фізіологічний, психічний і соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_7 .

Умисні дії, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виразилися у задоволенні статевої пристрасті неприроднім способом, з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене щодо малолітньої, кваліфікуються за ч.3 ст.153 КК України.

19.11.2017 даний факт внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань, правова кваліфікація ч. 3 ст. 153 КК України.

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2017 року застосовано підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 січня 2018 року включно, але на даний момент продовжують зберігатися ризики при обрані запобіжного заходу, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, по даному кримінальному провадженню необхідно провести наступні дії: долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-психіатричної експертизи, повідомити про зміну раніше повідомленої підозри; відкрити матеріали досудового розслідування стороні захисту та обвинувачення, скласти обвинувальний акт та направити до суду,тому виникло питання продовження строку тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 22.01.2018.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти клопотання слідчого.
Захисник підозрюваного пояснив, що його підзахисний визнав вину у пред`явленій підозрі і не заперечує проти продовження строку тримання під вартою, тому він також не заперечує проти даного клопотання.
Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, відповідно до Витягу з ЄРДР за № 0002982 за ч. 3 ст. 153 КК України внесено відомості про скоєний злочин.
22 листопада 2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України.
Вважаю, що клопотання та матеріали, надані слідчим доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 153 КК, що підтверджує: протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол допиту малолітньої потерпілого ОСОБА_7 ; протокол огляду від 21.11.2017.
Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При продовженні строку тримання під вартою суд враховує, що ОСОБА_4 ніде не працює, не має постійного доходу, підозрюваному відомо місце проживання потерпілої та свідків, потерпіла є малолітньою особою, враховуючи ставлення сім`ї до скоєного, а також те, що кримінальне правопорушення скоєне у відношенні малолітньої особи, а також зважаючи на те, що до останнього не може бути застосовано інший, менш суворий запобіжний захід згідно п. 1-4 ч.1 ст. 176 КПК України, бо він не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбачених чинним законодавством та забезпечити можливість виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства.

Таким чином є наявність існування ризиків, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно вплинути на потерпілу та свідків.

Відомості про те, що ОСОБА_4 не може за станом здоров`я перебувати в умовах слідчого ізолятору, відсутні та слідчому судді не надані.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України суд вважає за доцільне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого АНД СВ ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - задовольнити.

Продовжити застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 січня 2018 року.

На підставі ст.197 КПК України встановити строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою ОСОБА_4 , до 22 січня 2018 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1