Справа № 504/54/17
Провадження № 1-кс/504/9/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2017 смт. Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі скаржника- ОСОБА_3 ,

за участі прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Доброслав, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділу, та начальника Лиманського ВП ГУ Національної поліції в Одеській області, яка пов`язана із невчиненням певних процесуальних дій, ненаданням відповіді, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі вищевказаною скаргою.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області ( ОСОБА_5 ) від 17.01.2017 року було відкрито провадження по даному провадженню.

Ухвалами від 21.04.2017 року, від 02.06.2017 року та 13.09.2017 року слідчими суддями Комінтернівського районного суду Одеської області ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ) задоволені відводи та самовідводи слідчих суддів.

10 жовтня 2017 року провадження у порядку ст. 35 КПК України розподілено слідчому судді ОСОБА_1 .

19.10.2017 року ОСОБА_3 доповнив свою скаргу і просив визнати протиправною бездіяльність посадових осіб Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області відносно невиконання вказівок щодо вчинення процесуальних дій, які були надані відповідними прокурорами Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області, і просив зобов`язати виконати вказівки прокурора.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 свою скаргу підтримав, і просив її задовольнити повністю з наступних підстав:

Як зазначив у судовому засіданні скаржник за ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.07.2015 року у справі № 504/1386/15-к, 09.07.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі- ЄРДР)за № 0001010 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 відносно неправомірних дій ОСОБА_8 при віділенні земельної ділянки Фонтанською сільською радою Комінтернівського району Одеської області.

Як стверджує скаржник, після внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, всупереч ст. 214 КПК України, органом досудового слідства жодних процесуальниих дій, спрямованих на здійснення досудового розслідування не вчинялось.

Скаржник вважав, що цією бездіяльністю слідчим свідомо затягується розслідування справи з метою покриття злочинців.

Крім того, у своїх доповненнях ОСОБА_3 послався на те, що органом досудового розслідування грубо ігноруются вказівки прокурорів щодо вчинення певних процесуальних дій.

Інші доводи скаржником у скарзі не заявлені.

Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області доводи скарги не визнав, вважав її безпідставною.

Крім того, прокурор надав лист керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_9 від 17.10.2017 року за вих. № 16-5108-17 на адресу начальника слідчого управління ГУ НП в Одеській області щодо притягнення посадових осіб Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області до відповідальності за тяганину у вчиненні процесуальних дій, серед інших і по кримінальному провадженню № 0001010.

Строк виконання вимоги прокурора встановлений до 10.11.2017 року, тобто на час розгляду скарги процесуальне рішення про припинення протиправної бездіяльності ані прокурором ані органом досудового розслідування не прийнято.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи скаржника, прокурора, слідчий суддя дійшов до наступного висновку:

Положенням частини 1 ст. 24 КПК України законодавцем визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Європейський суд з прав людини у справі «Мельник проти України» зазначив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачений ч.1 ст.303 КПК України. До цього переліку відносяться: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогамист. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Вказана процесуальна норма розширеному тлумаченню не підлягає.
Слідчий суддя дійшов до висновку, що з поданої скарги ОСОБА_3 , та доповнень до неї, які повністю охоплюються змістом первинної скарги, і не вказують на оскарження бездіяльності (дій, рішень) органів досудового розслідування під час досудового розслідування, що визначені ст.303 КПК України, вбачається, що заявником не конкретизовано, які саме дії (бездіяльність) слідчого потрібно визнати неправомірними, а вимоги про зобовязання слідчого виконати службові обовязки без їх визначення до даного переліку не відноситься.
Не може бути правомірним втручання суду і у відносини невиконання законних вказівок прокурора органом досудового розслідування, оскільки це втручання не передбачене процесуальним законом.
Більш того, слідчий суддя звертає увагу на те, що нормами КПК України не передбачено порядок оскарження до слідчого судді факту невиконання слідчим (органом досудового розслідування) своїх службових обовязків та зобовязання виконати службові обовязки, оскільки це є абстрактне твердження.
Законодавець не надав суду права втручатись у бездіяльність (дії, рішення) органов досудового розслідування на стадії досудового розслідування, навіть якщо вона (вони) вочевидь є протиправною (протиправними), якщо це втручання не передбачено положенням ст. 303 КПК України.
Згідно із ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Доводи скарги щодо зобов`язання начальника Комінтернівського (Лиманського) ВП ГУ НП Одеської області повідомити ОСОБА_3 письмово у встановленому законом порядку про хід досудового розслідування вказаного вище кримінального правопорушення не можуть бути задоволені, оскільки скаржник в судовому засіданні не надав доказів того, що ним вчинені дії по зверненню із відповідною вимогою до начальника Комінтернівського (Лиманського) ВП ГУ НП Одеської області.
Не може слугувати підставою для закриття провадження з підстав ст. 305 ч.2 КПК України лист керівника Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області про припинення протиправної бездіяльності, оскільки на час розгляду скарги бездіяльність не припинена, і не відновлено порушеного права скаржника.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Однак, як вже зазначено вище, слідчим суддею Комінтернівського районного суду Одеської області ( ОСОБА_5 ) ухвалою від 17.01.2017 року було відкрито провадження по даному провадженню.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 подав скаргу на дії/бездіяльність слідчого, які згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 303 КПК України не підлягають оскарженню під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що слідчим суддею ( ОСОБА_5 ) помилково своєчасно не застосовано дію вищевказаної норми процесуального закону, що призвело до помилкого висновку про необхідність відкриття провадження за цією скаргою.
Нормою ч. 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.
Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність закриття даного провадження за скаргою ОСОБА_3 .
Разом із тим, слід зазначити, що ОСОБА_3 , в силу процесуального закону, вважається потерпілим по даному кримінальному провадженню, і не позбавлений можливості вчиняти певні, передбачені процесуальним законом дії, направлені на захист своїх процесуальних прав, зокрема, звернення до органу досудового розслідування із вимогами вчинення певних, чітко визначених процесуальним законом, дій.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст. 7, ч.6 ст.9, ст.ст. 303, 305, 306, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слідчого відділу та начальника Лиманського ВП ГУ Національної поліції в Одеській області, яка пов`язана із невчиненням певних процесуальних дій, невиконанням вказівок прокурора, ненаданням відповіді, - закрити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1