Справа № 288/1148/17

В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 лютого 2018 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого - суддi ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,
17 вересня 2017 року, близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 , проходячи по вул. Космонавтів у смт. Попільня, Попільнянського району Житомирської області шляхом вільного доступу пройшли на територію домогосподарства будинку за адресою АДРЕСА_2 , у якому спільно проживають ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . На вказаній території домогосподарства поряд з будинком ОСОБА_4 помітив велосипед марки «Ардіс Либідь», вартістю 1356 грн. 67 коп., належний ОСОБА_8 , після чого у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна вказаного велосипеда.
Реалізуючи свій протизаконний умисел, ОСОБА_4 підійшов до велосипеда марки «Ардіс Либідь», який належить ОСОБА_8 , та взяв його до рук, почавши відводити з території домогосподарства, розташованого за адресою АДРЕСА_2 . Такі протиправні дії ОСОБА_4 помітила ОСОБА_6 , яка, усвідомлюючи, що ОСОБА_4 вчиняється викрадення чужого майна, почала прохати останнього не викрадати велосипед марки «Ардіс Либідь». В свою чергу ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії помічені ОСОБА_6 та оцінюються останньою як викрадення, зазначене проігнорував та відкрито викрав велосипед марки «Ардіс Либідь», який належить ОСОБА_8 , після чого з місця скоєння злочину зник.
Викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 1356 грн. 67 коп.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, оскільки ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України, щиро каявся, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння права на справедливий судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення характер обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди про примирення судом, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор також не заперечував проти затвердження судом укладеної угоди про примирення.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Так, згідно вимог ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Узгоджена угодою міра покарання та згода сторін на її призначення для обвинуваченого ОСОБА_9 встановлена в межах санкції ст. 186 ч. 1 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують його покарання.
Так, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, на обліку в психоневрологічному та в наркологічному диспансерах не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у потерпілої ОСОБА_8 , чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Оскільки вказані умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирилися, а також відсутня неможливість виконання обвинуваченим ОСОБА_4 взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, а також призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої і погодженої сторонами міри покарання у вигляді штрафу.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово - товарознавчої експертизи в розмірі 351 грн. 84 коп., що підтверджується довідкою Житомирського НДЕКЦ МВС України.
Також суд вважає за необхідне речові докази велосипед марки «Ардіс Либідь» переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 - залишити їй же.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч.7, 475 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово - товарознавчої експертизи, в розмірі 351 (триста п`ятдесят одна) гривня 84 копійки в дохід держави.
Речові докази велосипед марки «Ардіс Либідь», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 ,- залишити їй же.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1