У Х В А Л А
Іменем України
24 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі представника власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮПІДЖІ» про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
27 вересня 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ТОВ «ЮПІДЖІ» про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року у справі № 761/22780/17, провадження 1-кс/761/14362/2017 на земельну ділянку площею 0,1500 га з кадастровим номером :01:003:5030, розташованої в межах смт. Чабани Києво-Святошинського району Київської області.

Клопотання, зокрема, мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року у справі № 761/22780/17, необґрунтовано накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1500 га з кадастровим номером :01:003:5030, розташованої в межах смт. Чабани Києво Святошинського району Київської області, оскільки не враховано фактичні обставини та не досліджено наявні докази.

Зазначена ухвала, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, набрала законної сили 18.07.2017 року.

Разом з тим, 07.07.2017 року між ОСОБА_4 та ТОВ «ЮПІДЖІ» був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим номером :01:003:5030, розташованої в межах смт. Чабани Києво Святошинського району Київської області.

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, щодо об`єкта нерухомого майна № 91465923 та суб`єкта № 91466159 від 07.07.2017 року, відсутні актуальні відомості про наявність обтяжень і реєстрації іпотек щодо предмету договору, тобто будь-яких перепон до укладення договору та державної реєстрації права власності на покупця не було.

А тому, на момент набрання ухвалою законної сили, зазначена земельна ділянка не знаходилась у власності ОСОБА_4 , та виконати ухвали не являлося можливим.

Таким чином, ТОВ «ЮПІДЖІ» являється власником майна добросовісним набувачем вказаних земельних ділянок.

В судовому засіданні представник власника майна ТОВ «ЮПІДЖІ» ОСОБА_3 підтримала клопотання з наведених у ньому мотивів та просила задовольнити його.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, однак його неявка в силу положень ч. 2 ст. 174 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання про скасування арешту майна, при цьому, в розпорядженні слідчого судді наявні достатні дані для прийняття рішення по суті.

Заслухавши пояснення представника власника майна ТОВ «ЮПІДЖІ» ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, матеріали клопотання про накладення арешту справа № 761/22780/17, провадження 1-кс/761/14362/2017, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, зокрема, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів убачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року в межах кримінального провадження № 0000032 від 17 січня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1500 га з кадастровим номером :01:003:5030, розташованої в межах смт. Чабани Києво Святошинського району Київської області.

При цьому, як слідує з мотивувальної частини згаданої ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1500 га з кадастровим номером :01:003:5030, розташованої в межах смт. Чабани Києво Святошинського району Київської області, яке перебуває у власності ОСОБА_4 стало те, що вона є речовим доказом, оскільки набута кримінально протиправним шляхом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З такими висновками слідчого судді при вирішенні питання про накладення арешту на зазначену земельну ділянку не погоджуюся, виходячи з наступного.

Ухвала слідчого судді не містить обґрунтування, на підставі яких саме даних зроблено висновок про відповідність критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України арештованої земельної ділянки.

Зокрема, з матеріалів клопотання про арешт майна не вбачається, що зазначена земельна ділянка, на яку накладено арешт, набута кримінально протиправним шляхом, що свідчить про необґрунтованість застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також, слід зауважити, що в матеріалах клопотання про арешт майна відсутня постанова органу досудового розслідування про визнання земельної ділянки 0,1500 га з кадастровим номером :01:003:5030, на яке накладено арешт, речовим доказом, що свідчить про необґрунтованість застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

При цьому, відсутність постанови про визнання речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу.

Крім того, як зазначено вище, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000032 від 17 січня 2017 року здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

З витягу ЄРДР вбачається, що відомості про вчинення кримінального правопорушення викладені наступним чином: «посадові особи Чабанівської селищної ради, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, з метою незаконної подальшої передачі у приватну власність земель державної власності третім особам, з грубим порушенням вимог земельного законодавства по підробленим документам виділили у власність земельні ділянки у межах смт. Чабани, Києво-Святошинського району третім особам».

Тобто у вказаних відомостях не йдеться про конкретну земельну ділянку. А відтак, це не дає підстав вважати, що кримінальне провадження, яке здійснюється, стосується в тому числі земельної ділянки :01:003:5030, розташованої в межах смт. Чабани Києво Святошинського району Київської області.

Отже, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що відсутні будь-які дані на обґрунтування правової підстави для арешту зазначеної вище земельної ділянки, можливості використання їх як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання про арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Натомість, чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Проте, з наявних матеріалів не вбачається, що земельна ділянка відповідає критеріям ст. 98 КПК України, як речового доказу, а тому воно не є доказом та предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за № 0000032.

За правилами ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

З урахуванням наведеного, в ході розгляду клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що при накладенні арешту на згадану земельну ділянку, як слідує зі змісту ухвали від 06 липня 2017 року, у слідчого судді були відсутні достатні дані, які б свідчили про те, що вказане майно було об`єктом кримінально протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом або отримане юридичними особами внаслідок вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень, або може бути використано у розслідуваному кримінальному провадженні у якості речових доказів.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що в ході розгляду клопотання доведено, що арешт на земельну ділянку площею 0,1500 га з кадастровим номером :01:003:5030, розташованої в межах смт. Чабани Києво Святошинського району Київської області накладено необґрунтовано, у зв`язку з чим він підлягає скасуванню, а клопотання ТОВ «ЮПІДЖІ» задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮПІДЖІ» про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року у справі № 761/22780/17 провадження 1-кс/761/14362/2017 на земельну ділянку площею 0,1500 га з кадастровим номером :01:003:5030, розташованої в межах смт Чабани Києво Святошинського району Київської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1