АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого , судді ОСОБА_1 ,

Суддів:ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
обвинуваченогоОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , на вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2017 року по кримінальному провадженню № 0000468 від 25 липня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ст. 121 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,
Головуючий у І інст. ОСОБА_9 ; Єдиний унікальний номер 716/1473/17; суддя-доповідач ОСОБА_1 ; провадження № 11-кп/794/452/17; катег.: ст.ст. 185 ч.3, 289 ч.2 КК України.

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Красноїльськ, Сторожинецького району, Чернівецької області, мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, має на утриманні одну малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
засуджений за ст. 121 ч.1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді один рік позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком чинності залишено тримання під вартою, строк відбуття покарання обчислюється з 08 год. 00 хв. 25 липня 2017 року.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 , на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизи в сумі 1 480 грн. 40 коп.

Вирішено питання про речові докази.
Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що 25.07.2017 року, приблизно о 00год. 30 хв., знаходячись всередині залу інтерактивного кафе, яке розташоване в АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час словесного конфлікту із ОСОБА_10 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи кримінально-каране значення своїх дій, завдав два удари кулаками в ділянку обличчя ОСОБА_10 , після чого продовжив побиття ОСОБА_10 , на ділянці вулиці Незалежності, поблизу приміщення Заставнівської центральної районної лікарні, де ОСОБА_6 наніс по тілу ОСОБА_10 декілька ударів руками та взутими ногами, що продовжувалось не тривалий проміжок часу, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_10 втратив свідомість та отримав тілесні ушкодження у виді: забійна рана та синець потиличної ділянки зліва, лінійний перелом потиличної кістки зліва з переходом на основу, забій речовини головного мозку правої півкулі, двобічний гострий перфоративний середній отит, двобічна гостра кондуктивна приглухуватість 2 ступені, забійна рана правої брови з синцем, синець в лівій очній ділянці з переходом на спинку носа та ліве крило носа, синець по передній поверхні грудної клітини зліва у другому міжребір`ї по середньо-ключичній лінії, синець, який має форму відбитку підошвової поверхні взуття, розташований по правій поверхні обличчя, перелом кісток носа, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

В апеляційній скарзі прокурор Кіцманського місцевої прокуратури ОСОБА_8 ставить питання про скасування вироку та ухвалення нового, внаслідок м`якості призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, необґрунтованого призначення йому на підставі ст. 69 КК України покарання передбаченого найнижчою межею встановленою санкцією ст. 121 ч.1 КК України.

Зокрема, в апеляційні скарзі прокурора зазначено, що суд прийшов до правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 ст. 69 КК України. Водночас обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисний тяжкий злочин у стані алкогольного сп`яніння, в нічну пору доби, тому призначене йому покарання у виді одного року позбавлення волі не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та його особі.

АЗаслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, адвоката ОСОБА_11 , про залишення вироку суду без змін, дослідивши докази та документи, які містяться в кримінальному провадженні, провівши судові дебати та заслухавши обвинуваченого ОСОБА_6 , в останньому слові, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Апеляційним судом установлено, що ОСОБА_6 25.07.2017 року, приблизно о 00год. 30 хв., знаходячись всередині залу інтерактивного кафе, яке розташоване в АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час словесного конфлікту із ОСОБА_10 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи кримінально-каране значення своїх дій, завдав два удари кулаками в ділянку обличчя ОСОБА_10 , після чого продовжив побиття ОСОБА_10 , на ділянці вулиці Незалежності, поблизу приміщення Заставнівської центральної районної лікарні, де ОСОБА_6 наніс по тілу ОСОБА_10 декілька ударів руками та взутими ногами, що продовжувалось не тривалий проміжок часу, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_10 втратив свідомість та отримав тілесні ушкодження у виді: забійна рана та синець потиличної ділянки зліва, лінійний перелом потиличної кістки зліва з переходом на основу, забій речовини головного мозку правої півкулі, двобічний гострий перфоративний середній отит, двобічна гостра кондуктивна приглухуватість другої ступені, забійна рана правої брови з синцем, синець в лівій очній ділянці з переходом на спинку носа та ліве крило носа, синець по передній поверхні грудної клітини зліва у другому міжребір`ї по середньо-ключичній лінії, синець, який має форму відбитку підошвової поверхні взуття, розташований по правій поверхні обличчя, перелом кісток носа, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

Винуватість ОСОБА_6 у заподіянні потерпілому ОСОБА_10 умисного тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя у момент заподіяння, за обставин зазначених у вироку, повністю доведена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Беручи до уваги, що в апеляційній скарзі прокурора порушено питання про скасування вироку суду першої інстанції внаслідок м`якості призначеного обвинуваченому покарання, а обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, апеляційні скарги не подавали, колегія суддів керуючись ст. 404 КПК України та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №1 «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку», не наводить докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні поставленого йому у вину злочину та його кваліфікації.

Що стосується міри покарання, то вона призначена обвинуваченому ОСОБА_6 з порушенням вимог ст.ст. 65, 66, 69 КК України.

У відповідності до ст. 65 КК України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

З кримінального провадження видно, що суд взявши до уваги обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 та дані про його особу, правильно застосував до нього ст.69 КК України.

Водночас з кримінального провадження вбачається, що обвинувачений вчинив умисний тяжкий злочин в нічну пору доби у стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та визнавши скоєння ОСОБА_6 злочину у стані алкогольного сп`янінні обставиною, що обтяжує покарання, суд сукупність цих обставин при призначенні обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України, фактично до уваги не взяв, оскільки призначив йому покарання передбачене найнижчою межею встановленою санкцією ст. 121 КК України, у виді одного року позбавлення волі, тоді як санкція цього закону передбачає мінімальне покарання у виді п`ять років позбавлення волі.

Не давали суду підстав для призначення ОСОБА_6 за ст.121 ч.1 КК України із застосування ст. 69 КК України покарання передбаченого найнижчою межею санкцією цього закону і дані про його особу.

Як вбачається з кримінального провадження, (т.1 а.с. 184-185, 188-189) обвинувачений ОСОБА_6 , 05.06.2007 року був засуджений вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області за ст. 289 ч.2, ст.69 КК України на три роки позбавлення волі із застосування ст. 75 КК України та вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.12.2012 року за ст. 309 ч.1 КК України на два роки позбавлення волі із застосування ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком один рік.

Оскільки судимості за цими вироками погашені, вони не утворюють для ОСОБА_6 правових наслідків, тому органи досудового розслідування та суд вірно не взяли їх до уваги та не визнали обставиною, що обтяжує покарання як рецидив злочинів.
Водночас, за змістом ст.ст. 88, 65 КК України ці обставини, які не мають правового значення повинні враховуватись при призначенні покарання, як дані про особу, однак суд першої інстанції їх до уваги не взяв.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 покарання через м`якість, внаслідок невідповідності тяжкості вчиненого ним злочину та його особі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 409, 414, 418, 420 ч.1 п.2 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Кіцманського місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання, скасувати.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ст. 121 ч.1 КК із застосуванням ст. 69 КК України у виді два роки позбавлення волі.
В решту частині вирок залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 , який утримуються під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_1

Судді:[підпис]ОСОБА_2

[підпис]ОСОБА_3 к

Копія, згідно з оригіналом
суддя Апеляційного суду
Чернівецької області _________________ ОСОБА_1
05.12.2017 ОСОБА_12 (підпис)