Справа № 743/1606/17
Провадження №1-кс/743/161/17
УХВАЛА
20 листопада 2017 року смт. Ріпки

Слідчий суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , про арешт майна, погоджене з прокурором Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000544, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст.194 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.11.2017 року до Ріпкинського районного суду надійшло клопотання слідчого СВ Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, погоджене з прокурором Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури, про накладення арешту на одяг та взуття, у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 15.11.2017 року до Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що її син - ОСОБА_6 умисно підпалив будинок по АДРЕСА_1 .

15.11.2017 року по вказаному факту було внесено відомості до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

18.11.2017 року ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції свій одяг та взуття, в якому він здійснив підпал.

Видані ОСОБА_6 штани, куртка, светр, футболка, чулки та галоші були процесуально оформлені протоколом тимчасового вилучення.

Приймаючи до уваги, що вказані речі мають ознаки речових доказів у розумінні ст.98 КПК України, слідчий, зметою збереження, недопущення відчуження, втрати або зміни стану цього майна, просить накласти на нього арешт, із забороною користуватися та розпоряджатися ним.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого і прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що 15.11.2017 року до ЄРДР за № 0000544 було внесено повідомлення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що 18.11.2017 року ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції свій одяг та взуття, про що, в присутності понятих, було складено протокол тимчасового вилучення майна.

Згідно ч.7 ст.237 КПК, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У відповідності до пп.1, 3, 4 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, стосовно яких є підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення; є предметом кримінального правопорушення; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; конфіскації майна; відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Частиною 3 ст.170 КПК України визначено, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди.

18.11.2017 року постановою слідчого одяг і взуття видані ОСОБА_6 , були визнані речовими доказами та поміщені на зберігання до Ріпкинського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, оскільки вказане майно має значення у кримінальному провадженні.

З пояснень слідчого вбачається, що на виданому ОСОБА_6 майні можуть зберігатися сліди злочину.

У відповідності до ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Тимчасове вилучення майна під час огляду та звернення до суду з клопотанням про арешт, відповідало критеріям ст.ст.167, 235 КПК України.

Приймаючи до уваги, що одяг і взуття видані ОСОБА_6 мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, з метою збереження цих доказів та запобігання їх відчуженню, втраті, зміни стану, тощо, до закінчення досудового розслідування, на них необхідно накласти арешт.
Керуючись ст.ст.32, 170-173, 369-372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000544 від 15.11.2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України - задовольнити.
Накласти арешт, із забороною розпорядження та користування, на вилучені в рамках кримінального провадження № 0000544 у ОСОБА_6 : штани, куртку, светр, футболку, чулки та калоші.
Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.
Виконання ухвали покласти на Ріпкинський ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів, з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1