Справа № 359/8529/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/310/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 21.03.2018

УХВАЛА
Іменем України

21 березня 2018 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

при секретарі: ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2018 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Вишеньки, Бориспільського району, Київської області, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням її з потерпілим ОСОБА_9 та закрито кримінальне провадження по її обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Вирішено питання судових витрат та речових доказів по справі.

В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до ухвали суду, 03.03.2017, близько 18 години 45 хвилин, в темний період доби на освітленій проїзній частині, водій ОСОБА_8 , керуючи технічно-справним автомобілем «CHERU BEAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася зі швидкістю близько 60 км/год. по автодорозі вулиці Нова (неподалік будинку №1) у селі Гнідин Бориспільського району Київської області, в напрямку села Вишеньки.
Під час руху по зазначеній автомобільній дорозі водій ОСОБА_8 , проявляючи злочинну недбалість, не врахувала дорожню обстановку та не обрала безпечну швидкість, чим грубо порушила п. п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі ПДР), внаслідок чого, не контролюючи рух транспортного засобу, допустила зіткнення з правим переднім колесом свого автомобіля з правим по ходу напрямку руху бордюром, з подальшою втратою керування та виїздом на зустрічну смугу руху, де зіткнулася із зустрічним автомобілем «VОLKSWAGEN CADDY KASTEN», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався в напрямку міста Київ.
В результаті ДТП пасажир автомобіля «VОLKSWAGEN CADDY KASTEN», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітки, саден обох колінних суглобів, забою обох колінних суглобів, забою лівого гомілково-ступневого суглобу, уламкового перелому лівої вертлюжної западини зі зміщенням уламків, які згідно висновку експерта № 38Д від 12.04.2017 відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Порушення ОСОБА_8 п.п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з ДТП та отриманням ОСОБА_9 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Таким чином ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції від ОСОБА_8 надійшло клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з її примиренням з потерпілим ОСОБА_10 , з підстав того, що вона відшкодувала потерпілому завдані збитки.

Звільняючи ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у в`язку з її примиренням з потерпілим ОСОБА_11 суд в ухвалі послався на те, що ОСОБА_8 раніше не судима, вчинене нею кримінальне правопорушення є необережним та передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк до трьох років, за цією ознакою воно відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, допитана у судовому засіданні ОСОБА_8 показала, що примирилася з потерпілим, з розписок, складених потерпілим, вбачається, що ОСОБА_8 відшкодувала йому моральну шкоду в повному обсязі, а також матеріальну шкоду завдану потерпілому під час ДТП, яке сталося 03.03.2017 року відшкодовуватиме страхова компанія, потерпілий ОСОБА_9 немає до обвинуваченої вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить її змінити в частині стягнення з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь держави витрат пов`язаних з призначенням і проведенням судових експертиз в розмірі 3190 грн. 60 коп. та поставити рішення, яким витрати пов`язані з призначенням та проведенням судових експертиз віднести за рахунок держави.

В обґрунтуванні вказує, що судом в своєму рішення не було мотивовано щодо судових витрат та не вказано норму закону, якою обґрунтовується вказане рішення, звертає увагу, що з урахуванням того, що справа закрита на підставі ст.46 КК України, судові витрати мають бути відшкодовані за рахунок держави.

Заслухавши доповідача, думку прокурора та захисника обвинуваченої, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Судом першої інстанції не в повній мірі додержано вказаних вимог закону, що має бути враховано судом апеляційної інстанції при ухваленні власного рішення.
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст. 286 КК України, звільнивши її від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілим, що не заперечується в апеляційній скарзі.
Положеннями ч.2 ст.124 КПК України визначено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таке формулювання законодавцем вказаної правової норми дає підстави стверджувати, що питання про розподіл процесуальних витрат вирішується судом при ухваленні остаточного рішення у формі обвинувального вироку.
Інших випадків стягнення процесуальних витрат, окрім як при засудженні особи, чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено.
В порушення вимог вищезазначеної правової норми, ухвалою суду безпідставно стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 3190 грн. 90 коп., а тому ухвала підлягає зміні на підставі п.4 ч.1 ст.408 КПК України, у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального процесуального закону.
Щодо доводів апеляційної скарги про віднесення судових витрат за рахунок держави, то вони є необгрунтованими, оскільки судом першої інстанції це питання не досліджувалось.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407-409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2018 року, якою кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрито, у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілим на підставі ст.46 КК України та її звільнено від кримінальної відповідальності, змінити.
Виключити з резолютивної частини ухвали вказівку суду про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави процесуальних витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням судових експертиз в розмірі 3190 грн. 60 коп.
В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.
Судді: