Справа № 461/8973/17
Провадження № 1-кс/461/37/18
УХВАЛА

Іменем України

10.01.2018 м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0005607,
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло погоджене з прокурором Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 клопотання старшого слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0005607, а саме на тимчасово вилучений автомобіль марки «VOLKSWAGENGOLF» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, яким 25.12.2017 р. керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 .
Клопотання мотивовано наступним. Слідчим відділенням Галицького ВП ГУ НП у Львівській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005607 від 25.12.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

25.12.2017 р. в Галицький ВП надійшов рапорт інспектора взводу 2 роти 3 батальйону УПП у м.Львові ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6 про те, що 25.12.2017 р. ними було зупинено автомобіль марки «VOLKSWAGENGOLF» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору та при огляді автомобіля у них виникла підозра про те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 згідно бази «НАІС» (Розшук) містять ознаки підробки, а саме: друк символів знаходиться не на бланку, а на захисній плівці, у розділі марка модель вписано «фольксваген гольф 1/9D» про те в базі даних вписано 1.9D, крім цього відсутні будь-які дані про підприємство, що надрукувало документ.
Слідчий зазначає, що в ході розслідування кримінального провадження встановлено, що автомобілем марки «VOLKSWAGENGOLF» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою АДРЕСА_1 .
25.12.2017 р. було проведено огляд місця події, під час якого було вилучено автомобілем марки «VOLKSWAGENGOLF» д.н.з. НОМЕР_1 ,синього кольору.
У клопотанні слідчий посилається на те, що органом досудового розслідування за наслідками проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що автомобіль марки автомобіль марки «VOLKSWAGENGOLF» д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору має значення для кримінального провадження, може бути визнаний речовим доказом. З метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, а також у зв`язку із необхідністю експертного дослідження певного тимчасово вилученого майна, що зберегло на собі сліди кримінального правопорушення наявна необхідність в тимчасовому позбавленні осіб можливості володіти, користуватись та розпоряджатись вказаним вище майном, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на автомобіль марки ««VOLKSWAGENGOLF» д.н.з. НОМЕР_1 .

Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання телефонограмою.

Власник транспортного засобу ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_7 повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання телефонограмою. Адвокат ОСОБА_7 надав через канцелярію суду письмові заперечення на клопотання з додатками.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Ч.5 ст. 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

25.12.2017 р. (у вихідний день) протоколом огляду місця події вилучено транспортний засіб «VOLKSWAGENGOLF» д.н.з. НОМЕР_1 . Тобто, слідчий повинен був звернутись із вказаним клопотанням не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, тобто 26.12.2017 р.

Старший слідчий Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернулась в суд з даним клопотанням 27.12.2017 року, про що свідчить відмітка Галицького районного суду м. Львова «одержано 27.12.2017 р.». Отже, слідчий пропустив передбачений ч.5 ст. 171 КПК України строк звернення до суду з вказаним клопотанням.

Згідно з ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що у суду не було можливості розглянути дане клопотання у строки, передбачені ч.1 ст. 172 КПК України. Слідчий у клопотанні не зазначив даних власника майна ОСОБА_5 , які могли б сприяти швидкому призначенню та розгляду справи. Судом вживалися усі заходи, щоб повідомити власника майна про розгляд клопотання з метою недопущення порушення його прав.

Оскільки клопотання слідчого поступило в суд з порушенням строків звернення 27.12.2017 р., то у відповідності з ч.5 ст. 171 КПК України транспортний засіб ««VOLKSWAGENGOLF» д.н.з. НОМЕР_1 мав би повернутись власнику.
Згідно з ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 с. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Не розсекречені матеріали НСРД, на які посилається слідчий та які не були надані слідчому судді, не можуть вважатись доказом обгрунтованості клопотання.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.
Накладенням арешту на вказане майно будуть порушені права власника транспортного засобу на вільне розпорядження належним йому майном.

Крім цього, відповідно до п.15 ч.1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, в тому числі засаді змагальності сторін та свободі в поданнні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом у їх переконливості. Слідчий та прокурор в судове засідання не прибули, відтак не довели слідчому судді переконливість та обґрунтованість клопотання.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0005607.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особам, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1