Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 371/1559/17
Провадження № 1 кп/368/139/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.01.2018 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:
Головуючий суддя: ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 1 ст. 263 КК України, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000609 від 31.10.2017 року відносно обвинуваченого:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шандра Миронівського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимого:
- 09.01.2014 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, звільненого 14.09.2016 року з місць позбавлення волі на підставі ухвали Березанського міського суду умовно достроково на 1 рік 2 місяці 9 днів згідно умов ст. 81 КК України;
- 11.08.2017 року Миронівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 09.01.2014 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць;
- 24.10.2017 року Апеляційним судом Київської області вирок Миронівського районного суду Київської області від 11.08.2017 року скасовано в частині призначеного покарання та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням положення ст. 66 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України (частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Миронівського районного суду Київської області від 09 січня 2014 року) до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 15 грудня 2017 року Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням положення ч. 4 ст. 70 КК України (частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Київської області від 24.10.2017 року), та призначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі,
- якого в рамках даного кримінального провадження 24.11.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 263 КК України, відносно якого в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не обирався, який тримається під вартою в Державній установі Міністерства Юстиції України «Київський слідчий ізолятор» на підставі вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 15.12.2017 року, -
з участю сторін кримінального провадження:
- сторона обвинувачення:
прокурор: ОСОБА_4

- сторона захисту:
обвинувачений: ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
В судовому засіданні, яке відбулося 04.01.2018 року судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
Обвинувачений ОСОБА_3 , в 1992 році, більш точної дати та часу в судовому засіданні встановити не вдалося, перебував на відкритій ділянці місцевості розміром 20х20 м, що територіально розташована на відстані 20 м. з південно західної сторони від електроопори № 23, яка розташована в с. Ходорів Миронівського району Київської області, з метою пошуку металобрухту.

Перебуваючи на вказаній відкритій ділянці місцевості, обвинувачений ОСОБА_3 знайшов предмет, схожий на пістолет, на якому містяться маркувальні позначення « ОСОБА_5 », та, усвідомлюючи, що не має передбачених Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, та розділом II глави 12 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, необхідних дозвільних документів на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, яка передбачає кримінальну відповідальність, з метою подальшого незаконного зберігання, з метою привласнення для подальшого зберігання взяв в руки вищевказаний предмет, чим незаконно придбав предмет, заборонений у вільному обігу, - предмет, схожий на пістолет, на якому містяться маркувальні позначення « НОМЕР_1 », та одразу після цього незаконно переніс його до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_6 , де в період з 1992 року по 18 листопада 2017 року незаконно зберігав предмет, схожий на пістолет, на якому містяться маркувальні позначення « НОМЕР_1 », при відсутності передбаченого законом дозволу.

18.11.2017 в період часу з 14 год. 28 хв. по 15 год. 10 хв. працівниками поліції Миронівського ВП ГУ НП в Київській області проведено обшук житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , та яким користується ОСОБА_3 .

В ході обшуку житлового будинку було виявлено та вилучено предмет, схожий на пістолет, на якому містяться маркувальні позначення « НОМЕР_1 ».

Згідно з висновком експерта № 8-5/1872 від 22.11.2017 наданий на дослідження предмет, схожий на пістолет на якому містяться маркувальні позначення « НОМЕР_1 », що був виявлений та вилучений 18.1 1.2017 підчас обшуку житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , яким користувався ОСОБА_3 , - відноситься до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї, придатної для неодноразового проведення пострілів патронами до гладкоствольної вогнепальної зброї 28-калібру.

Згідно з довідкою № 272 від 22.11.2017, виданою дозвільною системою Миронівського ВП ГУ ПП в Київській області, ОСОБА_3 дозволи на придбання, носіння, зберігання зброї, вибухових речовин, боєприпасів та вибухових пристроїв не надавались.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, - як умисні, протиправні дії, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні, та носінні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
В даному випадку об`єктом злочину є громадська безпека в сфері обігу вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв чи радіоактивних матеріалів.
Предмет злочину вказаний в диспозиції ч. 1 ст. 263 КК, - вогнепальна зброя (крім гладкоствольної мисливської).
Згідно п. 3 ППВСУ № 3 від 26.04.2002 року Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями та радіоактивними матеріалами основною характерною ознакою зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є їх призначення - ураження живої цілі, знищення чи пошкодження оточуючого середовища. Вони можуть бути як саморобними, так і виготовленими промисловим способом.

Вогнепальна зброя - усі види бойової, спортивної, нарізної мисливської зброї, як серійно виготовленої, так і саморобної чи переробленої, для проведення пострілу з якої використовується сила тиску газів, що утворюється при згоранні вибухової речовини (пороху або інших спеціальних горючих сумішей).

Згідно п. 8.2 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» до вогнепальної зброї належать пістолети, револьвери, гвинтівки, карабіни, автомати, кулемети.

Отже, в даному випадку предметом злочину є предмет, схожий на пістолет, на якому містяться маркувальні позначення « НОМЕР_1 », так як згідно з висновком експерта № 8-5/1872 від 22.11.2017 наданий на дослідження предмет, схожий на пістолет на якому містяться маркувальні позначення « НОМЕР_1 », що був виявлений та вилучений 18.11.2017 підчас обшуку житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , яким користувався ОСОБА_3 , - відноситься до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї, придатної для неодноразового проведення пострілів патронами до гладкоствольної вогнепальної зброї 28-калібру.

Об`єктивна сторона злочину, - дії обвинуваченого ОСОБА_3 , спрямовані на умисне, протиправне придбання, зберігання, та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Згідно п. 12 ППВСУ № 3 від 26.04.2002 року Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями та радіоактивними матеріалами незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної, мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу.

Відповідно, незаконне придбання вогнепальної зброї обвинувачений ОСОБА_3 вчинив шляхом привласнення знайденого предмету, схожого на пістолет, на якому містяться маркувальні позначення « ОСОБА_5 », який відноситься до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї, придатної для неодноразового проведення пострілів патронами до гладкоствольної вогнепальної зброї 28-калібру.
Згідно абз. 2 п. 11 ППВСУ № 3 від 26.04.2002 року Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями та радіоактивними матеріалами незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі, тощо).

Відповідно, незаконне носіння вогнепальної зброї обвинувачений ОСОБА_3 вчинив шляхом умисного, вчиненого без передбаченого законом дозволу переміщення знайденого предмету, схожого на пістолет, на якому містяться маркувальні позначення « НОМЕР_1 »
Згідно абз. 1 п. 11 ППВСУ № 3 від 26.04.2002 року Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями та радіоактивними матеріалами під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

Отже, незаконне зберігання вогнепальної зброї обвинувачений ОСОБА_3 вчинив шляхом умисного, протиправного, вчиненого без передбаченого законом дозволу зберігання вогнепальної зброї, - володіння нею, а саме, - предмету, схожого на пістолет, на якому містяться маркувальні позначення « НОМЕР_1 » за місцем свого фактичного проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Суб`єктом даного злочину є обвинувачений ОСОБА_3 , так як суб`єктом злочину, який передбачено ч. 1 ст. 263 КК України є особа, яка на момент вчинення злочину досягла віку 16 років.
Суб`єктивна сторона даного злочину, - прямий, (направлений на придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї), умисел обвинуваченого ОСОБА_3 .
Свою вину у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 263 КК України обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю, беззаперечно, та в судовому засіданні показав наступне.
Він на даний час фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В 1992 році, більш точної дати та часу він згадати не може, так як минуло багато часу, він у власних потребах, - відшукання металу, знаходився неподалік електроопори, яка розташована поблизу с. Ходорів Миронівського району Київської області, де він віднайшов металевий предмет, схожий на пістолет.
Він усвідомлював, що вчиняє злочин, проте, все одно взяв даний пістолет до свого місця проживання, де зберігав його, аж поки працівники поліції не вилучили його під час огляду домогосподарства.
У вчиненому щиро розкаюється, усвідомлює всю протиправність своїх дій, просить суд суворо його не карати.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_3 подав до суду письмове зізнання у вчиненому злочині, який передбачено ч. 1 ст. 263 КК України.
Перед прийняттям письмового зізнання у вчиненні злочину в обвинуваченого ОСОБА_3 судом з`ясовані наступні обставини:
- обвинувачений розуміє своє право, передбачене ст. 62 Конституції України, - вважати себе невинуватим, а також право, передбачене ст. 6 Конвенції, - на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку судом, який встановить обгрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення;

- обвинувачений розуміє право допитувати свідків обвинувачення під час судового слідства та право на виклик та допит свідків захисту;

- обвинувачений розуміє, що якщо він визнає себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, - ч. 1 ст. 263 КК України, то судовий розгляд може не відбутися, докази, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК, досліджуватися не будуть і тим самим він відмовляється від процесуальних прав, на судовий розгляд, передбачених ст.21 КПК і ст.6 Конвенції;

- протягом останніх 72 годин сильнодіючих лікарських препаратів чи алкогольних напоїв обвинувачений не вживав;

- заява обвинуваченого про визнання вини не є результатом якихось погроз йому чи членам йогої сім`ї, або обіцянок;

- подаючи дану заяву, обвинувачений беззаперечно визнає, що винуватий у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 263 КК України;
- судпояснив обвинуваченому кваліфікацію злочину, в якому обвинувачений визнає себе винуватим, і, відповідно, обвинувачений погоджується з такою кваліфікацією вчинених ним дій;

- обвинувачений погоджується із зібраними у справі доказами, як достовірними і допустимими;

- обвинувачений розуміє, що покарання йому буде призначено відповідно до вимог ст. 65 КК і що за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст. 66 КК, або ж відсутності (наявності) обставин, що обтяжують покарання, строк або розмір покарання, відповідно до положень ст. 69-1 КК не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (частини статті) обвинувачення;

- обвинувачений розуміє, що розмір та вид покарання, яке може бути йому призначено, не буде підставою для відмови від заяви про визнання вини, якщо обвинувачений подає її суду, а обвинувачений вправі буде оскаржувати тільки розмір та вид покарання;

- обвинуваченому роз`яснено що санкція статті ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років;

- знаючи про розмір покарання, яке може бути призначене обвинуваченому, він бажає відмовитися від роз`яснених йому прав і подати заяву про визнання вини;

Письмову заяву про зізнання обвинуваченого ОСОБА_3 приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, який передбачено ч. 1 ст. 263 КК України, про що ним подано письмову заяву про зізнання, органами досудового слідства зібрано і інші докази на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, однак, за клопотанням прокурора ОСОБА_4 та в силу ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, суд визнав за не доцільне допит свідків, які зазначені в обвинувальному акті, а також визнав за недоцільне дослідження матеріалів справи, - доказів вини обвинуваченого, які були зібрані органами досудового слідства під час досудового слідства, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються витрат на залучення експерта, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 було роз`яснено судом в судовому засіданні, які йому зрозумілі.

Відповідно, суд на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, дослідженням доказів, що стосуються витрат на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :
- згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , який видано 23.04.1997 року Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Шандра Миронівського району Київської області, відповідно, є громадянином України, та на час вчинення злочину досягнув віку кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, так як кримінальна відповідальність за вчинення даного злочину настає з моменту досягнення особою віку 16 ти років;

- згідно довідки № 449, яка видана 21.11.2017 року виконавчим комітетом Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області, ОСОБА_3 , 1970 року народження проживає в АДРЕСА_2 , проживає одиноко;

- згідно довідки характеристики № 27, яка видана 21.11.2017 року виконавчим комітетом Шандрівської сільської ради Миронівського району Київської області, ОСОБА_3 , 1970 року народження проживає в АДРЕСА_2 , по місцю фактичного проживання характеризується посередньо;

- згідно довідки № 8810/109/1011/02 - 11, яка видана 24.11.2017 року поліклінічним відділенням Миронівської центральної районної лікарні, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 на диспансерному обліку в кабінеті нарколога не перебував, не перебуває, за медичною допомогою не звертався;

- згідно довідки № 8810/109/1011/02 - 17, яка видана 20.11.2017 року поліклінічним відділенням Миронівської центральної районної лікарні, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 на диспансерному обліку в кабінеті психіатра не перебував, не перебуває, за медичною допомогою не звертався;

- згідно довідки - вимоги про судимість № 7/32015, станом на 21.11.2017 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 є наступні відомості про притягнення його до кримінальної відповідальності та судимості:

- 23.04.2004 року був засуджений Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік 6 місяців;

- 22.11.2004 року на підставі вироку Апеляційного суду Київської області вирок Миронівського районного суду Київської області скасовано та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України до покарання у виді 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Звільнений 04.10.2005 року;

- 23.12.2005 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі положень ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Згідно постанови Миронівського районного суду від 01.08.2006 року ст. 75 КК України відмінено, рахувати засудженим до двох років позбавлення волі.

Звільнився 14.09.2007 року умовно достроково на 10 місяців 25 днів, з застосуванням положень ст. 81 КК України;

- 02.10.2008 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 186 КК України, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці.

07.09.2012 року звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю покарання;

- 19.04.2013 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно постанови Миронівського районного суду від 03.12.2013 року ст. 75 КК України відмінено, рахувати засудженим до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 09.01.2014 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

14.09.2016 року звільнений на підставі ст. 81 КК України умовно достроково на 1 рік 2 місяці 9 днів;

- 11 серпня 2017 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України , ст. 69 КК України у виді одного року позбавлення волі;

- 24 жовтня 2017 року вироком Апеляційного суду Київської області вирок Миронівського районного суду Київської області від 11.08.2017 року в частині призначеного покарання скасовано, та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

- 15 грудня 2017 року Кагарлицьким районним судом Київської області за вчинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням положення ч. 4 ст. 70 КК України (частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Київської області від 24.10.2017 року), та призначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.
Матеріали кримінального провадження стосовно речових доказів:
- згідно постанови слідчого СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області від 24.11.2017 року визнано та приєднано до кримінального провадження № 0000609 від 31.10.2017 в якості речових доказів спеціальний пакет Експертної служби № 4164, всередині якого містяться: пістолет жД 514, марлевий тампон, 71 патрон, 2 гільзи, первинне упакування.

Згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000609 від 31.10.2017 вищевказані речові докази знаходяться на відповідальному зберіганні в кіманті зберігання речових доказів Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, - 19. Порядковий номер 353.

Матеріали кримінального провадження щодо витрат на залучення експерта.
- згідно довідки про витрати на проведення балістичної експертизи від 03.11.2017 № 8 5/1872 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2017 № 0000609 вартість на залучення експерта складає 1979 (одна тисяча дев`ятьсот сімдесят дев`ять) грн.. 20 коп.

Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вчиненого злочину, наявності відомостей про судимість, позицію сторони обвинувачення, - прокурора.
Так, санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання в виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України тяжким є злочин, за який передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі від п`яти але не більше десяти років.

Відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин.

Обставини, які згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом в судовому засіданні не встановлено.
Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, вчинив злочин до отримання судимостей, по місцю проживання характеризується посередньо, хоча і щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , можливо здійснити лише в умовах, пов`язаних з ізоляцією від суспільства, (реальне відбування покарання, - без застосування положень ст. 75 КК України), призначивши йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України з застосуванням положення ч. 4 ст. 70 КК України.
Згідно положень ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожен злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно, на підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, тому суд, враховуючи ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, вчинив злочин до отримання судимостей, проте, має не зняту та не погашену судимість за вчинення злочинів проти власності, по місцю проживання характеризується посередньо, хоча і щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, тому до нього необхідно застосувати такий вид покарання як позбавлення волі, в нижчій межі санкції, - 3 роки позбавлення волі, з застосуванням положення ч. 4 ст. 70 КК України, врахувавши покарання, яке йому було призначено на підставі вироку Кагарлицького районного суду Київської області від 15 грудня 2017 року у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень ст. 69, 75 КК України судом під час судового засідання не виявлено.
Заходи забезпечення кримінального провадження.
Під час даного кримінального провадження були застосовані наступні заходи забезпечення кримінального провадження:
- арешт майна;
Що стосується арешту майна, то слід зазначити наступне.
- згідно ухвали слідчого судді Миронівського районного суду Київській області, провадження № 1 кс/371/596/17 накладено арешт на наступні речі, - патрони різноманітного калібру у кількості 71 штуки, які поміщено в спеціальний пакет № 2323116, та предмет, схожий на вогнепальну зброю з позначками « НОМЕР_1 », який поміщено в спеціальний пакет № 031345, виявлених та вилучених в ході огляду обшуку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 по кримінальному провадженню № 0000609.
Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

В даному випадку суд приходить до висновку щодо скасування арешту з вищевказаного майна з метою в подальшому вирішення питання про долю речових доказів.

Щодо запобіжних заходів.
Запобіжні заходи до обвинуваченого ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не застосовувалися.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Речові докази по справі.
Вирішення питання щодо речових доказів врегульовано ст. 100 КПК України, так:
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішення законної сили, при цьому:
- згідно п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, яке вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується;
- згідно п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а в разі необхідності передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.
Так, під час досудового слідства на підставі постанови слідчого СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області від 24.11.2017 року по даному кримінальному провадженню в якості речових доказів було визнано наступні речі:

- спеціальний пакет Експертної служби № 4164, всередині якого містяться: пістолет жД 514, марлевий тампон, 71 патрон, 2 гільзи, первинне упакування.

Згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 0000609 від 31.10.2017 вищевказані речові докази на даний час знаходяться на відповідальному зберіганні в кіманті зберігання речових доказів Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, номер книги обліку речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, - 19. Порядковий номер 353.

Враховуючи вищевикладену норму КПК України, що стосується речових доказів, суд приходить до висновку щодо наступного:
- речові докази, а саме, - спеціальний пакет Експертної служби № 4164, всередині якого містяться: пістолет жД 514, марлевий тампон, 71 патрон, 2 гільзи, первинне упакування, - знищити на підставі п.п. 3, 4 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

- згідно довідки про витрати на проведення балістичної експертизи від 03.11.2017 № 8 5/1872 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2017 № 0000609 вартість на залучення експерта складає 1979 (одна тисяча дев`ятьсот сімдесят дев`ять) грн.. 20 коп.

Відповідно, кошти в сумі 1979 (одна тисяча дев`ятьсот сімдесят дев`ять) грн.. 20 коп. у виді витрат на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шандра Миронівського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на рахунок держави.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст..ст. 65, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 263 КК України, ст.ст. 100, 174, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч.ч. 2, 3 ст. 373, 374 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 1 ст. 263 КК України, як за вчинення умисних, протиправних дій, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні, та носінні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
В порядку ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання за даний злочин, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 15 грудня 2017 року, згідно з яким ОСОБА_3 було засуджено за вчинення злочину, який передбачено ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням положення ч. 4 ст. 70 КК України (частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Апеляційного суду Київської області від 24.10.2017 року), та призначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі, та призначити засудженому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з часу затримання.
Заходи забезпечення кримінального провадження.
Запобіжні заходи.
Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

Арешт майна на наступні речі:
- патрони різноманітного калібру у кількості 71 штуки, які поміщено в спеціальний пакет № 2323116, та предмет, схожий на вогнепальну зброю з позначками « НОМЕР_1 », який поміщено в спеціальний пакет № 031345, - зняти на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, - для подальшого вирішення питання щодо їх знищення.

Цивільний позов.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Речові докази по справі.
- спеціальний пакет Експертної служби № 4164, всередині якого містяться: пістолет жД 514, марлевий тампон, 71 патрон, 2 гільзи, первинне упакування, - знищити на підставі п.п. 3, 4 ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шандра Миронівського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на рахунок держави кошти в сумі 1979 (одна тисяча дев`ятьсот сімдесят дев`ять) грн.. 20 коп. витрат на залучення експерта.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1