28.12.2017 Єдиний унікальний номер 205/6359/17
Провадження №1-кп/205/634/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 07.09.2017 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002252
про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Дніпро, громадянина України, українця, який має вищу освіту, одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, працюючого в ФОП « ОСОБА_3 », військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 згідно рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2005 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян до досягнення ним повноліття, на користь ОСОБА_8 .

Проте, ОСОБА_3 , мешкаючи в АДРЕСА_2 та будучи обізнаним про рішення суду, встав на шлях злісного ухилення від сплати аліментів.

З 12.09.2005 року по вересень 2017 року ОСОБА_3 виплати по аліментам здійснював не регулярно. Останній раз виплата була в вересні 2016 року в розмірі 7471,59 грн.

Згідно довідки - розрахунок Новокодацького ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 з жовтня 2016 року по 19.09.2017 року виплат по аліментам не здійснював, тим самим 11 місяців 19 днів злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця № 176704 від 04.03.2009 року ОСОБА_3 є фізичною особою - підприємцем та отримує щомісячний дохід, однак виплат по аліментам не здійснює, на попереджувальні листи Новокодацького ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області погасити заборгованість і сплачувати аліменти, не реагує.

Згідно довідки - розрахунок Новокодацького ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області у ОСОБА_3 , утворилася заборгованість по аліментам на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_8 , станом на 19.09.2017 року на загальну суму 5 378,50 грн.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 пояснив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та зазначив, що дійсно він, при вказаних у цьому вироку обставинах, ухилявся від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши, що не мав можливості регулярно сплачувати аліменти, оскільки він є приватним підприємцем та має нерегулярний дохід, а приватний виконавець нараховує суму аліментів із розрахунку середньої заробітної плати по м. Дніпро, з чим він не згоден. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що суму заборгованості по аліментам, зазначену у обвинувальному акті на момент розгляду справи він погасив у повному обсязі та, на підтвердження зазначеної обставини, надав суду квитанції, які посвідчують переказ грошових коштів на рахунок потерпілої ОСОБА_5 ..

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, і його умисні дії, що виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) за ч.1 ст.164 КК України кваліфіковано вірно.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належать до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно. Крім того, судом також враховано позицію потерпілої щодо призначення обвинуваченому суворого покарання.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки. Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_3 вперше вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості та на час розгляду кримінального провадження, внаслідок зміни обстановки, вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність, оскільки ОСОБА_3 виплатив заборгованість потерпілій у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання прокурора та не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення заявленого прокурором клопотання, зазначивши, що ОСОБА_3 й надалі продовжує злісно ухилятися від сплати аліментів, про що свідчить наявна у нього заборгованість, яка виникла з вересня по грудень 2017 року, під час розгляду в суді справи.

Заслухавши заявлене прокурором клопотання, думку щодо нього учасників судового розгляду, суд вважає клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.48 КК України - Особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Аналізуючи зазначену норму законодавства, суд зазначає, що підставами для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки є: 1) вчинення злочину невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів; 2) якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Дійсно, обвинувачений ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України, яке, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Однак, суд не може погодитись з доводами прокурора про те, що внаслідок зміни обстановки, а саме сплати заборгованості по аліментам, вчинене ОСОБА_3 діяння втратило суспільну небезпечність, або сам ОСОБА_3 перестав бути суспільно небезпечним, оскільки на момент розгляду справи обвинувачений продовжує мати перед потерпілою заборгованість по сплаті аліментів, проти чого сам же і не заперечує, що, в свою чергу, свідчить про те, що обвинувачений фактично продовжує вчиняти дії, направлені на ухилення від сплати аліментів, що на думку суду вказує на не обґрунтованість доводів прокурора, що діяння, яке вчинив ОСОБА_3 перестало бути суспільно небезпечним.

На таку ж думку висловився й Верховний Суд України у своїй постанові №12 від 23.12.2005 року, зазначивши, що особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

У зв`язку з викладеним, суд констатує, що ані об`єктивні (зовнішні), ані суб`єктивні (внутрішні) умови життя обвинуваченого ОСОБА_3 не зазнали таких змін, що дають підстави вважати, що вчинене ним кримінальне правопорушення втратило суспільну небезпеку або ОСОБА_3 перестав бути суспільно небезпечним.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування заборгованості.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції її від суспільства, проте із здійсненням контролю за поведінкою обвинуваченого з боку органів з питань пробації, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе призначити покарання у вигляді обмеження волі, з застосуванням положень ст. 75 КК України, тобто без реального відбування покарання та покладення обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі, встановивши засудженому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя - Секретар -