Справа №: 398/1466/17
провадження №: 1-кп/398/400/17
ВИРОК
Іменем України
"02" листопада 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене в ЄРДР № 0000271 від 31.01.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в селищі Коцюри Любомльського району, Волинської області, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працюючий, не військовозобов`язаний, не одружений, не маючий утриманців, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 16.10.2013 року Голосіївським районним судом міста Києва за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України. На підставі ст. ст. 75, 76 Кримінального Кодексу України звільнений з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30 січня 2017 року, близько 14 години 40 хвилин ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих спонукань, через незачинені двері проник до сараю, що розташований на території домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав підвісний підшипник до ГАЗ 53, вартістю 152 гривні 50 копійок, металевий штангель циркуль, вартістю 2 гривні 03 копійки, корзину щеплення ВАЗ 2106, вартістю 290 гривень 00 копійок, металевий моторний цеп вартістю 165 гривень 00 копійок, що належать ОСОБА_7 , заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 609 гривень 53 копійки.

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_10 вину у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у інше сховище, визнав повністю. Пояснив, що в кінці січня 2017 року після обіду, він знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де зайшов до подвір`я та постукав у вікно. Йому ніхто не відчинив, тоді він, обійшовши будинок, помітив сарай, в якому були відчинені двері та зайшов до нього. В сараї він взяв білий мішок, туди поклав металеві предмети та пішов в бік ОСОБА_11 . По дорозі його зупинив чоловік та викликав працівників поліції, яким він пояснив, що дані предмети викрав.

Окрім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_10 , його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими і перевіреними судом фактичними даними, що містяться в наступних джерелах доказів:

-протокол огляду місця події від 30.01.2017 з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_2 ;

-протокол проведення слідчого експерименту від 13.04.2017 року за участю свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого свідок показала, що вона гуляла по АДРЕСА_2 , та бачила, як невідомий чоловік перекинув через паркан білий мішок, після чого перестрибнув сам, та пішов у бік балки, після чого вона зателефонувала власнику будинку, який його і затримав;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.04.2017 року за участю свідка ОСОБА_13 , в ході якого остання впізнала чоловіка, який 30.01.2017 року викрав з сараю будинку АДРЕСА_2 металеві вироби;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.04.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , в ході якого останній впізнав чоловіка, який 30.01.2017 року викрав з його подвір`я майно;

-висновок судово-товарознавчої експертизи № 1160 від 19.04.2017 року, відповідно до якого ринкова вартість з урахуванням зносу представленого на дослідження підвісного підшипнику до ГАЗ 53, придбаного в 2014 році, який на момент вчинення злочину знаходився в справному стані, станом цін на 30.01.2017 року, складає 152,50 грн; ринкова вартість з урахуванням зносу представленого на дослідження металевого штангель циркуля, придбаного в 2014 році, який на момент вчинення злочину знаходився в справному стані, станом цін на 30.01.2017 року, складає 2,03 грн; ринкова вартість з урахуванням зносу представленої на дослідження корзини щеплення до ВАЗ 2106, придбаного в 2014 році, який на момент вчинення злочину знаходився у справному стані, станом цін на 30.01.2017 року, складає 290,00 грн; ринкова вартість з урахуванням зносу представленого на дослідження металевого моторного цепу, придбаного в 2014 році, який на момент вчинення злочину знаходився в справному стані, станом цін на 30.01.2017 року складає 165,00 грн;

-протокол огляду предметів від 19.04.2017 року, в ході якого оглянуто білий поліетиленовий мішок з підвісним підшипником до ГАЗ 53, металевим штангель циркулем, корзиною щеплення для ВАЗ 2106, моторним цепом;

-постанова про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів та здачу їх на зберігання від 19.04.2017 року, відповідно до якої, визнано речовими доказами: білий мішок з підвісним підшипником, штангель циркуль, корзину щеплення, моторний цеп, які передано на зберігання власнику;

-протокол проведення слідчого експерименту від 20.04.2017 року з відеозаписом, за участі ОСОБА_10 , відповідно до якого останній показав, що 31.01.2017 року близько 12 год 13 год він проходив повз будинок АДРЕСА_2 , здогадувався, що там ніхто не живе, оскільки лежав неприбраний сніг. Він зайшов до подвір`я, в якому побачив сарай, направився туди, там взяв білий мішок та почав складати туди металеві речі, які бачив. Потім вийшов з подвір`я та пішов вверх по вулиці, де його зупинив власник будинку.

Суд не погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище, наданою органом досудового розслідування, з огляду на наступне.

Із обвинувального акту не можливо зробити висновок про підстави кваліфікації органом досудового розслідування дій обвинуваченого за такою ознакою, як повторність.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 КК України, повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято.

Як убачається з даних, що характеризують особу обвинуваченого, вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 16.10.2013 року ОСОБА_10 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального Кодексу України звільнено з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до п. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

З огляду на викладене, в діях обвинуваченого відсутня ознака повторності, як дії особи, яка має не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість за вчинення тотожного злочину.

Інших доказів наявності у діях обвинуваченого ознаки повторності суду прокурором у порядку, передбаченому ст.ст. 17, 22, 26 КПК України, не надано.

На думку суду, наявність обвинувальних актів за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України, не є підтвердженням повторності злочину з таких підстав.

Згідно з пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 червня 2010 року № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» передбачене у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину. Тому, якщо за вчинення попереднього злочину особу не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність, має бути предметом самостійної кримінально-правової оцінки.

Однак у зв`язку з тим, що зазначені обвинувальні акти не знаходяться у провадженні суду, суд позбавлений можливості надати належну кримінально-правову оцінку факту вчинення обвинуваченим інших, тотожних з інкримінованим, злочинів, що є обов`язковим для встановлення такої ознаки злочину, як повторність.

На підставі викладеного, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, суд вважає, що в діях обвинуваченого відсутня ознака повторності таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у інше сховище, інкримінованої органом досудового розслідування.

Таким чином, оцінюючи у сукупності всі досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаної з проникненням у інше сховище, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин належить до категорії тяжких злочинів.

Обвинувачений, відповідно до висновку судово-наркологічної експертизи № 39 від 21.04.2017, страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів; синдром залежності. Перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з 2009 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. На обліку у лікаря-психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується нейтрально.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_10 , відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує висновки досудової доповіді, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній.

У відповідності до ч. 5,6 ст. 314-1 КПК України, досудова доповідь не може використовуватися у кримінальному провадженні як доказ винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину. Досудова доповідь долучається до матеріалів кримінального провадження.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно небезпечного діяння. Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_10 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, факт визнання ним своєї вини, суд вважає, що останньому необхідно призначити міру покарання у вигляді позбавлення волі. Оскільки перевиховання і виправлення ОСОБА_10 можливе без ізоляції від суспільства, то його допустимо звільнити відповідно до ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний строк з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання стосовно речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Керуючись ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням, відповідно до ст.76 КК України, обов`язків:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мішок білого кольору, підвісний підшипник ГАЗ 53, штангель циркуль, корзину щеплення ВАЗ 2106, моторний цеп передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити за належністю ОСОБА_7 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1