У Х В А Л А

с у д о в о г о з а с і д а н н я

24.11.2017 року Городоцький районний суд Львівської обл. у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Городок Львівської обл. матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні на
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Мостиська Львівської обл., з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судженого, проживаючого на АДРЕСА_1 ,
та
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця м. Мостиська Львівської обл., з неповною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судженого, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_2 ,
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, кожним
в с т а н о в и в:
у провадженні Городоцького районного суду Львівської обл. є обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000992, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2016р., на ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою суду від 25.09.2017р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у означеному провадженні продовжено строк тримання під вартою до 25.11.2017р.
В судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку тримання під вартою, мотивуючи тим тим, що завершити розгляд кримінального провадження до 25.11.2017р. неможливо, що кожен із обвинувачених підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, що кожен із них не одружений, не працював, а отже не має міцних соціальних зв`язків, може переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність, що застосування обвинуваченим іншого запобіжного заходу не забезпечить виконання ними процесуальних обов`язків, інше, просить про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, кожному, строком на шістдесят днів.
Захисник ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт із забороною в т.ч. залишати житло в нічний період, мотивуючи тим, що останній має постійне місце проживання, що досліджені в суді докази належно не підтверджують інкримінованого ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачення у провадженні, просить обом змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_7 висловився на підтримання клопотання захисника, у задоволенні клопотання прокурора просить відмовити.
Захисник ОСОБА_5 висловився на заперечення клопотання прокурора та на підтримання клопотання захисника ОСОБА_4 , мотивуючи відсутністю ризиків на які вказує прокурор, прямих доказів вини обох обвинувачених у провадженні, наявністю житла і стійкими соціальними відносинами обвинуваченого ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_6 просить про обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, мотивуючи тим, що не має наміру будь-як перешкоджати судовому розгляду провадження.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась.
Заслухавши прокурора, обвинувачених, захисників, суд приходить до наступного висновку.
Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити документи, інше.
За положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку, суд має повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Строк дії ухвали про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 25.11.2017р., завершити розглядом кримінальне провадження до цього часу є неможливим.
Обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_6 підозрюються обґрунтовано, кожен, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином.
ОСОБА_7 розлучений, не працював, утриманців не має, характеризується негативно.
ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності, не працював, неодружений, характеризується негативно.
До затримання, як убачається із матеріалів кримінального провадження, обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_6 вдавалися до дій на приховання і знищення слідів злочину.
Вищеозначене у сукупності свідчить про відсутність як в ОСОБА_7 , так і в ОСОБА_6 соціально-стримуючих факторів, які б давали підстави вважати, що кожен з них не вчинить інше кримінальне правопорушення, не буде переховуватись від суду або ж в інший спосіб перешкоджати розгляду кримінального провадження.
За наведеного, суд вважає, що ризики на які вказує прокурор наявні, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених під час судового розгляду провадження.
Покликання захисників ОСОБА_4 і ОСОБА_5 можливість обрання обвинуваченим запобіжного заходу у виді домашнього арешту через на відсутність доказів, які б належно підтверджували інкриміноване у провадженні обвинувачення, або ж доказів про наявність ризиків на які покликався прокурор, суд з огляду на вищенаведене, розцінює як такі, що не можуть слугувати підставою до відмови у задоволенні клопотання прокурора, або ж до задоволення їх клопотання.
Керуючись ст. ст. 27, 31, 177, 178, 197, 331 КПК України, суд -
у х в а л и в:
продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строк тримання під вартою, кожному до 22.01.2018р.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1