В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.09.2017 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:
Судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Одеси, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, пенсіонерки, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженої,
за участю
прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
адвокатів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3
у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, суд
У С Т А Н О В И В :
Згідно з наказом з особового складу № 1- №15 від 02.07.2013 року на
підставі заяви ОСОБА_3 її було призначено на посаду ведучого спеціаліста сектору контролю за експлуатацією об`єктів торгівлі та сфери послуг відділу дозволів та узгоджень Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради.
Відповідно до посадової інструкції затвердженої начальником управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради від 27.07.2012 ОСОБА_3 , перебуваючи на вищевказаній посаді , повинна була організовувати своєчасне і якісне виконання розпоряджень начальника, здійснювати контроль спільно з бухгалтером відділу за повнотою надходжень орендної плати за окреме індивідуально визначене майно за договорами оренди, вести облік некапітальних пунктів дрібно - роздрібної торгівельної мережі, пересувної мережі, торгівельних майданчиків, готувати перелік некапітальних пунктів дрібно - роздрібної не торгівельної мережі, торгівельних майданчиків на демонтаж, надавати приписи на демонтаж некапітальних пунктів дрібно -роздрібної торгівельної мережі, пересувної торгівельної мережі, торгівельних майданчиків, надавати приписи суб`єктам господарювання у випадках порушень Правил установки та експлуатації некапітальних пунктів, складати акти обстеження окремого індивідуально визначеного майна, видавати повідомлення, щодо дотримання суб`єктами підприємницької діяльності в підготовці документації, здійснювати комплекс інвентаризації об`єктів торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування.
У зв`язку з займаною посадою ОСОБА_3 знала вимоги Цивільного Кодексу України, Закони України, декрети КМУ, Укази Президента, нормативні акти Міністерств і відомств, акти місцевого самоврядування, що стосуються правил торгівлі і сфери послуг, Кодекс України про адміністративні правопорушення, Кримінальний Кодекс України в межах розділу злочини в господарській діяльності.
Згідно з Положенням «Про управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради» управління є виконавчим органом Одеської міської ради та створюється відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Указане управління є правонаступником Управління розвитку торгівлі та побутового обслуговування Одеської міської ради основними завданнями та функціями управління є здійснення заходів щодо розширення та вдосконалення мережі підприємств торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг, забезпечення контролю за дотриманням порядку провадження торгівельної діяльності та інших.
Приблизно в липні 2013 року ОСОБА_3 , займаючи посаду ведучого спеціаліста сектору контролю за експлуатацією об`єктів торгівлі та сфери послуг відділу дозволів та узгоджень Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради, що обслуговувала територію Суворівського району м. Одеси , зателефонувала приватному підприємцю ОСОБА_7 ,торговий павільйон якого розташований за адресою: м. Одеса, вул. Роздольна кут вул. Луцької , і повідомила його про те, що в зв`язку з тим, що договір оренди окремого індивідуально визначеного майна твердого покриття, площею 8, 40 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Роздольна кут вул. Луцької ним не був продовжений, та про те, що у нього існує заборгованість по оплаті оренди і його прізвище є в списку торгових об`єктів, що підлягають демонтажу.
Після чого, ОСОБА_3 запропонувала ОСОБА_7 прибути до Управління, з метою обговорення шляху вирішення указаного питання, що він і зробив.
При зустрічі ОСОБА_3 , умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір, що був спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, повідомила ОСОБА_7 , що в разі передачі їй грошових коштів у розмірі 1000 доларів США, вона підготує необхідні документи для продовження строку дії договору оренди об`єкту торгівлі, розташованого за адресою: м. Одеса, вул.Роздольна кут вул. Луцької, та застосує відповідні заходи впливу до вирішення питання, щодо розширення належного йому торгового об`єкту, та виключить його зі списку об`єктів, що підлягають демонтажу. У разі невиконання її вимог , указаний торговий об`єкт буде зруйновано.
В свою чергу ОСОБА_3 неодноразово телефонувала ОСОБА_7 , та просила від нього надання вказаної суми грошових коштів для оформлення пролонгації відповідного договору оренди окремого індивідуально визначеного майна на розі вулиць Роздольна та Луцька в м. Одесі.
09.08.2013 біля 09 годині 20 хвилин ОСОБА_7 , який не був обізнаним, щодо процедури оформлення правоустановчих документів на об`єкт торгівлі та приведення об`єктів до первинного стану, прибув до приміщення Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради за адресою: м. Одеса, вул.Преображенська, 60, де передав ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 1000 доларів США, що по курсу НБУ по відношенню до національної валюти України , на той час , складало - 7993 гривень, ніби то, за виключення його прізвища з переліку об`єктів, що підлягають демонтажу та надання допомоги у розгляді питання, щодо розширення належного йому торгового об`єкту.
Хоча, фактично відповідно до вимог ч.7 ст. 376 ЦК України, питання щодо
приведення об`єкту до первинного стану, знесення самовільно влаштованого об`єкту будівництва вирішується виключно судом за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Тільки суд, може постановити рішення, яким зобов?язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
В матеріалах кримінального провадження відсутні будь - які позовні заяви Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради до суб`єкта господарювання ОСОБА_7 , в порядку вимог ст.376 ЦК України, щодо приведення об`єкту торгівлі за адресою: м. Одеса, вулиця Роздольна кут вул. Луцької в м. Одесі, до первинного стану чи знесення вказаного об`єкту торгівлі.
Таким чином, у ОСОБА_3 не було відповідних повноважень, щодо вирішення питання виключення об`єкту торгівлі, що належить ОСОБА_7 з переліку об`єктів торгівлі, що підлягав демонтажу.
Крім того, відповідно до Положення Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР, затвердженого рішенням ОМР від 28.02.2011 р. №384-VI, указано, що Управління не приймає рішення, щодо демонтажу об`єктів торгівлі, вказане рішення приймається рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради, до якого ОСОБА_3 не мала ніякого відношення.
Відповідно до пункту 2.20 Положення Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів ОМР, Управління вправі здійснювати підготовку проектів рішень виконавчого комітету Одеської міської ради про анулювання дозволів на розміщення на території об`єктів благоустрою будівель та споруд соціально - культурного, побутового, торговельного та іншого призначення, де функціонують об`єкти торгівлі, ресторанного господарства, сфери послуг, некапітальні пункти дрібно - роздрібної торговельної мережі, ринки, ярмарки, ярмарки-виставки у закритих приміщеннях у випадках передбачених чинним законодавством та локальними нормативно - правовими актами.
В даному випадку, ОСОБА_3 , відповідно до посадових обов`язків , не мала ніякого відношення до вказаних проектів рішень виконавчого комітету Одеської міської ради.
За наведених обставин ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом обману ( шахрайство).
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаялась у вчиненні злочину, та підтвердила обставини вчинення злочину, що описані у обвинувальному акті. У судовому засіданні усно та письмово обвинувачена ОСОБА_3 просила застосувати відносно неї Закон України « Про амністію у 2016 році» , так як вона досягла пенсійного віку у 2010 році і звільнити її від покарання.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо всі докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.
У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, всі докази у судовому засіданні не досліджувалися ,згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України / 2012 року/, суд обмежився допитом потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_3 .
Винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні злочину підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_7 у судовому засіданні, який пояснив про те, що 9.08.2013 року приблизно о 9 годині 20 хвилин він передав у АДРЕСА_2 - ОСОБА_3 гроші 1 тисячу доларів США, що становило 7993 грн. за виключення його прізвища з переліку об`єктів, що підлягають демонтажу та за допомогу у розгляді питання щодо розширення належного йому торгового об`єкту. Після допиту потерпілий ОСОБА_7 у письмовій заяві просив проводити розгляд кримінального провадження без його присутності. /заява вх.№100467 від 27.09.2017 року/.
Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні указаного злочину повністю доведена.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 були правильно кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману / шахрайство/.
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем проживання, а також те, що вона обвинувачується у вчинені злочину невеликої тяжкості.
Обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає те, що вона щиро розкаялась у вчиненні злочину, раніше не була засуджена, є пенсіонеркою, задовільний стан її здоров`я , згідно до медичної документації у матеріалах кримінального провадження.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відсутні.
Санкцією ч.1 ст.190 КК України передбачено покарання у вигляді громадських робіт, які, згідно до ч.3 ст.56 КК України , не призначається особам, які досягли пенсійного віку.
Також санкцією ч.1 ст.190 КК України передбачено покарання у вигляді виправних робіт, які, відповідно до вимог ч.2 ст.57 КК України, не застосовуються до осіб, що досягли пенсійного віку.
Крім того, санкцією ч.1 ст.190 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі, але відповідно до ч.3 ст.61 КК України таке покарання не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку.
Так як інші міри покарання до обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно до санкції статті , крім штрафу , неможливо призначити, суд вважає призначити їй покарання у вигляді штрафу.
Як зазначено у Законі України від 22.12.2016 року « Про амністію у 2016 році» ст.1 п. «ґ « , що набув чинності 7.09.2017 року необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України…, осіб які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як встановлено судом ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, із пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 вбачається, що вона є пенсіонеркою, та заявила усно та письмово клопотання про застосування амністії.
Обмеження, щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , передбачені у ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» відсутні.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 вважала необхідним після призначення покарання застосувати амністію до обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно до ст.1 п. «ґ « Закону України « Про амністію у 2016 році», та звільнити її від відбування покарання.
На підставі вище зазначеного, суд вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_10 про застосування амністії підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь держави України документально підтверджені витрати на залучення експерта за проведення судово хімічної експертизи №4483 /17 від 16.08.2013 року у сумі 1224 грн. ,згідно до довідки у матеріалах кримінального провадження / т.1 а.с.197/.

Керуючись ст.65 КК України, ст.100, 367 371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України / 2012 року/, Законом України « Про амністію у 2016 році», суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні та у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити їй покарання за указаною частиною указаної статті - штраф у розмірі 850 грн. на користь держави.
На підставі ст.1 п. «ґ « Закону України « Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком Приморського районного суду м.Одеси покарання у зв`язку із амністією.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави України витрати на залучення експерта у сумі 1224 грн.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази - ДВД диски із аудіо та відео записами зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м.Одеси у апеляційний суд Одеської області.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1