Провадження № 1-кп/643/1144/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2017 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006433 від 01.11.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Харків, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження с. Липці Харківський район Харківська область, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого неофіційно, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
обох у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що 01.11.2017 приблизно о 01:00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, разом із знайомим ОСОБА_5 , який перебував у стані наркотичного сп`яніння, знаходячись біля будинку № 85-В по пр. Тракторобудівників у м. Харкові, вступили в злочинну змову, бажаючи незаконно заволодіти транспортним засобом з метою проїзду на ньому. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи за попередньою змовою групою осіб, почали перевіряти, чи зачинені на автомобілях, припаркованих у дворі біля зазначеного вище будинку, двері. Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 побачили автомобіль ВАЗ 21063, н.д.р. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою проникнення до автомобіля підійшли до нього з різних сторін: ОСОБА_5 підійшов до передніх пасажирських дверей зазначеного автомобіля, які виявилися не зачиненими на замок, та, відчинивши їх, сів до автомобіля, після чого відчинив передні пасажирські двері автомобіля ОСОБА_5 , який також сів до автомобіля.

Знаходячись у салоні автомобіля ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом з метою проїзду на ньому містом, розподіливши між собою злочинні ролі, почали вчиняти дії, спрямовані на заведення автомобіля з метою зрушити його з місця. Так, ОСОБА_4 , маючи певні навички, від`єднав клеми дротів від замку запалювання та з`єднав дроти між собою, у результаті чого запустив двигун автомобіля. У цей час ОСОБА_5 вийшов з автомобіля на вулицю, щоб пильнувати за обстановкою навкруги з метою не бути поміченим під час незаконного заволодіння транспортним засобом. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зрушили з місця на автомобілі ВАЗ 21063 н.д.р. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 без відома та волі власника автомобіля, не маючи жодних прав на зазначений автомобіль. Внаслідок вчинених дій, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб незаконного заволоділи зазначеним автомобілем у власних цілях з метою здійснення на ньому поїздки містом, під час якої того ж дня приблизно о 04:00 годині ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були зупинені біля буднику № 122 по пр. Льва Ландау в м. Харкові співробітниками поліції, які вилучили у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викрадений автомобіль.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи № 01/11 від 01.11.2017, вартість автомобіля, яким незаконно заволодіти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , складає 20956 гривень. Викрадений автомобіль повернуто його законному володільцю потерпілому ОСОБА_6 .

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України визнали повністю та дали показання, які відповідають обставинам скоєння кримінального правопорушення, викладеним в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаялись.

За таких обставин, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, їх відношення до скоєного правопорушення та данні про їх особи.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченими є тяжким злочином, проте тяжких наслідків від скоєння кримінального правопорушення не настало в зв`язку з поверненням транспортного засобу його законному володільцю.

Судом вивчались дані про особи обвинувачених. Так, ОСОБА_4 раніше засудженим не був, щиро розкаявся у скоєному, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

ОСОБА_5 раніше засудженим не був, щиро розкаявся у скоєному, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд враховує їх щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, такою, що пом`якшує їх покарання. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у межах санкції зазначеної частини статті КК України. Суд не застосовує конфіскацію майна як додатковий вид покарання, оскільки цивільний позов не заявлений, автомобіль, яким незаконно заволоділи обвинувачені, повернутий потерпілому. Враховуючи дані про особи обох обвинувачених, які притягуються до кримінальної відповідальності вперше, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання, суд вважає, що їх перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства, тому застосовує до обвинувачених ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1, п.2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлений. Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 п.9 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та призначити іспитовий строк на 3 (три) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 залишити до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробування та призначити іспитовий строк на 3 (три) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 залишити до набрання вироком законної сили.

Речові докази автомобіль ВАЗ 21063 н.д.р. НОМЕР_1 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1