Єдиний унікальний номер 722/130/18
Номер провадження 1-в/722/24/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2018 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
представників виправної колонії: ОСОБА_4
та засудженого: ОСОБА_5 ,
розглянувши в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхній Шепіт Путильського району Чернівецької області, про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним вище клопотанням, в якому просив замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі посилаючись на те, що він відбув три четвертих строку призначеного покарання, працює, закінчив навчальний центр при установі, діючих стягнень не має.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та зазначив, що з моменту етапування його до установи працює в гірничому цеху, проте норми виробітку не виконує, у зв`язку з відсутністю роботи.

Прокурор ОСОБА_3 та представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечували вказуючи, що як поведінка так і праця засудженого ОСОБА_5 не були сумлінними, він в чотирьох випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймає. На даний час засуджений не досяг необхідного ступеня виправлення, а тому заміна йому невідбутої частини покарання більш м`яким є передчасною.

Заслухавши думку всіх учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та частково особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Шевченківського районного суду міста Чернівці від 13.06.2016 року за ч.2 ст.186, ч. ст.187, ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна крім житла.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховано з 05.11.2014 року. Зараховано ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 05.11.2014 року до набранням вироку законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно розпорядження вказаний вирок суду набрав законної сили 16.11.2016 року.

Відповідно, кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_5 24.10.2019 року.

Згідно ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, є правом, а не обов`язком суду.

Згідно п.2 ч.4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув 05 років 03 місяці 18 днів позбавлення волі, тобто більше половини строку покарання, призначеного судом. Невідбутий засудженим строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час розгляду судом клопотання становить 01 рік 08 місяців 12 днів.

Із досліджених судом матеріалів клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній в місцях позбавлення волі перебуває з 05.11.2014 року.
За час перебування в слідчому ізоляторі міста Чернівці за порушення режиму утримання в чотирьох випадках був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Не заохочувався. До державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» прибув 27.12.2016 року. По прибуттю до установи працевлаштований не був. З лютого 2017 року по даний час працевлаштований в якості вибірника-складальника каменю стінового в гірничому цеху №1. Поставлені виробничі завдання не завжди виконує. За час перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Раніше накладені стягнення погашені у встановленому законом порядку. Один раз заохочувався у вигляді подяки.
У відношенні до персоналу установи виконання покарань ввічливий. По відношенню до інших засуджених вживчивий, не конфліктний, дружні стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості.
У 2017 році здобув професію «Токар», закінчивши Сокирянський навчальний центр №67, який функціонує при установі. Участі в інших програмах диференційованого впливу на даний час не приймає.
Роботи із благоустрою колонії виконує, однак потребує контролю за якістю їх виконання. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті та порядку. Заходи виховного характеру які проводяться у відділенні відвідує, намагається робити для себе належні висновки.
Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими документами, а саме: характеристиками засудженого ОСОБА_5 ; довідкою про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_5 ; довідкою відділу організації та нормування праці СВК №44 від 02.02.2018 року; довідкою медичної частини СВК №57 від 05.02.2018 року.

Відповідно до ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», до обов`язків посадових і службових осіб установ виконання покарань входить реалізація законних прав та інтересів засуджених.
Згідно з п.11 розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить періодична оцінка ступеня виправлення засуджених.

Відповідно до атестаційних листів засудженого, атестаційною комісією визначено оцінку ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 як:
-станом на 12.01.2017 року - «не став на шлях виправлення»;

-станом на 11.01.2018 року «стає на шлях виправлення».
Згідно протоколу засідання комісії Сокирянської виправної колонії №67 від 27.01.2017 року засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в переведенні до ДСР та в клопотанні перед судом про застосування ст.82 КК України як особі, яка не довела, що стає на шлях виправлення та не стала на шлях виправлення відповідно.
Суд погоджується з таким висновком комісії СВК з огляд на таке.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.17 вказаної Постанови, під час судового розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається, законодавець в якості одного з критеріїв оцінки виправлення засудженого вказує на сумлінне ставлення до праці, яке полягає у систематичному виконанні норм виробітку та прагненні здобуття чи підвищення професійного та освітнього рівня.

Згідно ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

В даному випадку, дані про особу засудженого необхідно оцінювати виходячи з усього періоду відбування ним покарання в різних установах.

Так, за час відбування покарання, засуджений ОСОБА_5 в чотирьох випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності за злісне, грубе порушення режиму утримання, двічі за вилучення заборонених предметів, нетактовну поведінку та пошкодження майна. Останнє стягнення накладене 28.10.2016 року.

Окрім цього, суд вважає що і відношення до праці засудженого ОСОБА_5 під час відбування покарання не було сумлінним, що підтверджується його заявою про небажання працювати (Т.1 а.о.с.243-244), а початок виконання ним робіт з лютого 2017 року суд розцінює як намагання одержати позитивну характеристику безпосередньо для звернення до суду із даним клопотанням.
При цьому, суд не бере до уваги доводи засудженого ОСОБА_5 з приводу невиконання ним норм виробітку у зв`язку з відсутністю роботи, оскільки вони повністю спростовуються показаннями представника виправної установи.
Враховуючи встановлені обставини та наведені норми закону, характеризуючі дані про особу засудженого, зарахування йому судом значного строку попереднього ув`язнення, суд вважає, що станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 тільки стає на шлях виправлення, а тому застосування відносно нього ст.82 КК України є передчасним.

Керуючись ст.ст. 6, 65 ч.2, 126 ч.4 КВК України, ст.ст. 61, 82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7-ми діб з дня її постановлення, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: