Справа № 372/154/18
Провадження 1-кс-178/18
ухвала
Іменем України
15 березня 2018 року м. Обухів
Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області звернулася до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000428 від 06.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке погоджено заступником начальника Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 20.05.2017 року до Обухівського ВП ГУ НП в Київській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , 1966 року народження про те, що невідомими особами було перепродано земельні ділянки з кадастровими номероми :13:009:0171; :13:009:0172; :13:009:0173; :13:009:0174; :13:009:0175; :13:009:0182; :13:009:0183, які знаходяться в с. Підгірці, які належали їй та її матері ОСОБА_6 на прави приватної власності, без їх згоди.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 жовтня 1997 року ОСОБА_5 та її матері ОСОБА_7 було виділено дві земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . Право власності на дані земельні ділянки посвідчує Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-КВ №097881 відповідно до якого власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 являється ОСОБА_5 від 25 лютого 1998 року та Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-КВ №097880 відповідно до якого власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 являється ОСОБА_7 від 25 лютого 1998 року.

18.05.2017 року ОСОБА_5 зателефонував чоловік, який повідомив що його зовуть ОСОБА_8 , та що він являється сусідом по земельним ділянка в с. Підгірці та повідомив, що йому пропонують придбати земельні ділянки, які належать ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на праві приватної власності, після чого цей чоловік вислав кадастрові номери земельних ділянок, які по межам співпадають із земельними ділянками ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а саме: №:13:009:0172, №:13:009:0171, №:13:009:0173, №:13:009:0174, №:13:009:0175, №:13:009:0182, №:13:009:0183.

Так, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-КВ №097881 земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 з 25 лютого 1998 року належить ОСОБА_5 , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-КВ №097880 земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 з 25 лютого 1998 року належить ОСОБА_7 .

Також, відповідно до зведеного плану суміжних ділянок, межі земельних ділянок з кадастровими номерами №:13:009:0172 та :13:009:0175 співпадають із земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_5 .

Допитана у якості потерпілої ОСОБА_5 пояснила, що 23 жовтня 1997 року їй було виділено земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на дані земельні ділянки посвідчує Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-КВ АДРЕСА_3 . 18.05.2017 року їй зателефонував чоловік, який повідомив що його зовуть ОСОБА_8 , та що він являється сусідом по земельним ділянка в с. Підгірці та повідомив, що йому пропонують придбати земельні ділянки, які належать їй та її матері ОСОБА_7 на праві приватної власності після чого цей чоловік вислав кадастрові номери земельних ділянок, які по межам співпадають із земельними ділянками ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а саме: №:13:009:0172, №:13:009:0171, №:13:009:0173, №:13:009:0174, №:13:009:0175, №:13:009:0182, №:13:009:0183. Також ОСОБА_5 повідомила, що ні вона ні її матір договорів купівлі продажу на дані земельні ділянки не укладали.

Допитана у якості потерпілої ОСОБА_7 пояснила, що 23 жовтня 1997 року їй було виділено земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на дану земельну ділянку посвідчує Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-КВ АДРЕСА_4 . 18.05.2017 року її донці ОСОБА_5 зателефонував чоловік, який повідомив що його зовуть ОСОБА_8 , та що він являється сусідом по земельним ділянка в с. Підгірці та повідомив, що йому пропонують придбати земельні ділянки, які належать їй та її донці ОСОБА_5 на праві приватної власності після чого цей чоловік вислав кадастрові номери земельних ділянок, які по межам співпадають із земельними ділянками ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а саме: №:13:009:0172, №:13:009:0171, №:13:009:0173, №:13:009:0174, №:13:009:0175, №:13:009:0182, №:13:009:0183. Також ОСОБА_7 повідомила, що ні вона ні її матір договорів купівлі продажу на дані земельні ділянки не укладали.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 91840679 від 13.07.2017 року земельна ділянка з кадастровим номером :13:009:0172 належить ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 7-531 від 16.06.2015 видане ОСОБА_10 державним нотаріусом Дев`ятої київської державної нотаріальної контори.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 91840712 від 13.07.2017 року, власником земельної ділянки кадастровий номер :13:009:0175 являється ОСОБА_11 , право власності виникло на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 від 04.03.2015 видане ОСОБА_12 , реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області.

Відповідно до п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Відповідно до п. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному проваджені і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Згідно з ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися слідчий за погодженням із прокурором.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним, враховуючи що земельні ділянки з кадастровими номерами №:13:009:0172, №:13:009:0175, постановою слідчого від 10.01.2018 визнані речовими доказами, оскільки останні є об`єктами кримінального правопорушення, та набуті кримінально протиправним шляхом, з метою перешкоджання подальшого їх відчуження, поділу, об`єднання тощо, виникла обґрунтована необхідність у накладені арешту на вищевказане майно.

Слідчий Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, в клопотанні просила розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просила не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Вважаю доводи клопотання про наявність підстав для накладення арешту не обґрунтованими і безпідставними.
Так, у наданих слідчому судді доказах відсутні будь-які відомості про те, що майно арешт на яке просить накласти слідчий визнані речовим доказом у цьому кримінальному провадженні. Будь-яких доказів на підтвердження відомостей про те, що відповідне майно мають ознаки, передбачені ст.ст.98, 170 КПК України слідчому судді не подано.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Проте, слідчий в своєму клопотанні вказує, що в провадженні СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000428, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а до матеріалів справи долучений витяг з кримінального провадження № 0000881 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2017 року. Отже, слідчим не дотримано вимоги ч. 1 ст. 223 КК України.

За таких обставин, вважаю клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1