Справа № 202/5869/15-к
Провадження № 1-кп/202/160/2017
УХВАЛА
12 жовтня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
судді - ОСОБА_2 ,
судді - ОСОБА_3 ,
за участю секретаря - ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
представника потерпілого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000858 від 28.11.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Суд при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою, заслухавши думку прокурора, який вважав за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, думку захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_10 які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, думку представника потерпілого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_6 , які підтримали думку прокурора, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При визначенні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд бере до уваги, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину (ст. 12 КК України), а тому суд, приймаючи до уваги дані про особу (наявність непогашеної судимості), вважає за необхідне залишити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку. Залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений, опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, мотиви, за яких останній обвинувачується у вчинені дій, що ставляться йому у провину. Крім того, суд бере до уваги стан здоров`я обвинуваченого, що не виключає тримання його під вартою, а також те, що він зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Розглядаючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , суд спирається на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його особливостей та конкретних обставин. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на принцип презумпції невинуватості, переважають правило про забезпечення права на свободу, закріплене в ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тривале існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності її продовжуваного тримання під вартою (п.п. 98, 99 рішення ЄСПЛ «Геращенко проти України»).

На підставі ст. 197 КПК України строк запобіжного заходу у виді вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 слід продовжити - по 09.12.2017 року включно.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 205, 331, 369-372 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного ОСОБА_10 , до 09 грудня 2017 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)".
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3