Провадження № 1-в/638/160/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали судових засідань у м. Харкові питання тимчасового залишення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Держаної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)», -

встановив:
До суду надійшла доповідна записка секретаря судового засідання ОСОБА_4 з проханням вирішити питання щодо тимчасового залишення засудженого ОСОБА_3 в ДУ «ХУВП №27» для забезпечення можливості ознайомлення з матеріалами справи.

В судове засідання засудженого не доставили.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, проти залишення засудженого в умовах ДУ «ХУВП №27» заперечував.
У відповідності до ч.5 ст.539 КПК України неявка учасників судового провадження не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Відповідно до п.12 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.
Частиною 1 ст.539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що з відповідним клопотанням (поданням) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій особи, передбачені ч.1 ст.539 КПК України, до суду не звертались. Також суду не надано даних, які свідчать про проведення досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або самим ОСОБА_3 , за які він не був засуджений, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.
Крім того, відповідно до ст.395 та ст.425 КПК України протягом строку, встановленого на апеляційне та касаційне оскарження, обвинуваченим та засудженим надається можливість ознайомитися в суді з матеріалами кримінального провадження.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_3 23.06.2017 року ознайомився з матеріалами справи у повному обсязі, про що є власноручний підпис останнього (а.с. 46 т.6), у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що вимоги статей 395 та 425 КПК України щодо ознайомлення засудженого з матеріалами кримінального провадження, виконані у повному обсязі, а підстав для тимчасового залишення засудженого у слідчому ізоляторі не вбачається.
Керуючись п.12 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд -
постановив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 22.12.2014 року за ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.70, ч.5 ст.72 КК України, зміненого вироком апеляційного суду Харківської області від 28.02.2017 року, не залишати тимчасово в умовах Державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)».
Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий суддя: ОСОБА_1