Справа № 182/192/18
Провадження № 1-кп/0182/386/2018
У Х В А Л А
19.02.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2017 за № 0004986 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Новоіванівка Нікопольського р-ну Дніпропетровської обл.., зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
(у режимі відеоконференцзв`язку з ДУВП №4),
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
Прокурор Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 11.01.2018 надіслала до Нікопольського міськрайонного суду обвинувальний акт, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2017 за № 0004986 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 19.02.2018.
Оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просила суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризик переховування від суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання; ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що у нього немає офіційної роботи та постійного джерела доходу, а також те, що ОСОБА_3 вчинив новий тяжкий корисливий злочин в той час, як у провадженні суду вже знаходились кримінальні провадження по його обвинуваченню.
Вислухавши потерпілу, яка підтримала клопотання прокурора, обвинуваченого та захисника, які не заперечували проти продовження строків тримання під вартою, суд враховує наступне.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).
Як встановлено в судовому засіданні, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання; продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки він вчинив новий тяжкий корисливий злочин в той час, як у провадженні суду вже знаходились кримінальні провадження по його обвинуваченню, впливати на потерпілих і свідків. Також судом враховується тяжкість вчиненого злочину, репутація обвинуваченого, відсутність у нього законного джерела доходу та роботи, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою. Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_3 міри запобіжного заходу.
Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_3 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 19.02.2018, тому суд вважає за необхідне продовжити строки тримання під вартою щодо обвинуваченого. Тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити обвинуваченому розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.
Враховуючи всі обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає доцільним обрати йому заставу у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі 70480 грн. Керуючись 314-315 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою задовольнити.
Продовжити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на шістдесят днів, тобто до 19 квітня 2018 р.
Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави у сумі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі 70480 грн. для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1