УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів, посилаючись на те, що його довіритель ОСОБА_4 є потерпілим у кримінальному провадженні, яке розслідується прокуратурою Дніпропетровської області за фактом побиття останнього працівниками поліції Просив надати дозвіл йому та адвокату Волок на тимчасовий доступ до дукументації, що знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме відеозаписів з камер відеоспостереження в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за період часу з 23-30 годин 18.06.2017 року до 4-ї години 19.06.2017 року.

В судовому засіданні заявник клопотання підтримав з підстав у ньому викладених.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч.1 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Поняття «Сторони кримінального провадження» визначено у п.19 ч.1 ст.3 КПК України, відповідно до якої стороною кримінального провадження з боку обвинувачення є слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.

Згідно із п.26 ч.1 ст. 3 КПК України учасниками кримінального провадження є сторони кримінального провадження, потерпілий його представник і законний представник та інші особи.

Отже, не у всіх, а лише у спеціально установлених КПК України випадках потерпілий може бути стороною кримінального провадження з боку обвинувачення.

Такі випадки, крім іншого, передбачені ст.ст.338,340 КПК України та стосуються підтримання потерпілим обвинувачення, в разі його зміни, у раніше пред`явленому обсязі, або в разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення.

При цьому, відповідно до п. 4 ч.1 ст.56 КПК України, протягом кримінального провадження потерпілий має право, в тому числі, заявляти відводи та клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.93 КПК України потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.220 КПК України, клопотання потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Таким чином, відповідно до вимог діючого КПК України, потерпілий, як учасник кримінального провадження, та його представники не наділені правом звертатися до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, в порядку ст.ст. 159-166 КПК України, при цьому потерпілий може реалізувати свої права під час досудового розслідування шляхом ініціювання перед слідчим звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням.

У даному кримінальному провадженні адвокат ОСОБА_3 є представником потерпілого ОСОБА_4 і обсяг його прав дорівнює правам потерпілого.

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку про те, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 56, 93, 220, 159-160, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1