В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 березня 2017 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005066 від 22 листопада 2016 року щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боянець Жовківського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, раніше неодноразово судимого, останній раз 11.11.2014 року засуджений Жовківським районним судом за ч. 3 ст. 187 КК України на 9 років позбавлення волі, однак 15.06.2016 року звільнений Ірпінським районним судом Київської області у відповідності до статті 84 КК України у зв`язку із тяжкою хворобою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

у с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_3 21.11.2016 року близько 21:00 год., діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто із сторонніх не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, перебуваючи у приміщенні ТзОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» АЗС з магазином № ЛВ10, що знаходиться на вул.Липинського, 54-а, викрав одну банку автомобільного моторного масла10-W40 обємом 1 л., вартістю 258,75 грн. без ПДВ та ніж-кредитку вартістю 107,50 грн., своїми умисними діями заподіяв шкоди ТзОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» на загальну суму 366,25 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденню чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. У вчиненому щиро розкаявся, при визначенні покарання просив врахувати його стан здоровя.

Представник потерпілого ОСОБА_5 подав заяву, якою просив проводити розгляд справи у його відсутності, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого немає.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході судового розслідування доказами, які частково знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000339 від 07.02.2014 року, показаннями обвинуваченого. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винуватого, його посередню характеристику з місця проживання, стан здоровя, а також те, що він не працює, має двох дітей.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено і таких не зазначено в обвинувальному акті.

При цьому суд вважає, що покарання слід обрати в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі.

З урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, який є інвалідом 2-ої групи загального захворювання, матеріальної шкоди злочином не нанесено, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину суд вважає, що виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Речові докази у справі одна банка автомобільного моторного масла10-W40 обємом 1 л. та ніж-кредитка - повернути власнику.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралася.

Речові докази у справі одна банка автомобільного моторного масла10-W40 обємом 1 л. та ніж-кредитка - повернути власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Львова.

Суддя ОСОБА_1