Справа № 467/1059/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.10.2017 року Арбузинський районний суд

Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Арбузинка клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, засудженого вироком апеляційного суду Миколаївської області від 22 січня 2016 року за ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 05 місяців позбавлення волі

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
25 вересня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

До початку судового засідання разом із клопотанням, засуджений просив слухати дану справу відносно заявленого ним клопотання без його участі.

Прокурор заперечував проти застосування амністії до засудженого, оскільки він не є суб`єктом амністії у відповідності до Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Підстави застосування амністії та перелік осіб, які повністю або частково звільняються від відбування покарання згідно амністії, визначаються законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію в 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника, а щодо військовослужбовців, які тримаються в дисциплінарному батальйоні, - за поданням командування дисциплінарного батальйону, військової частини, начальника гарнізону, органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або за клопотанням самого військовослужбовця, його захисника чи законного представника.

Відповідно до п. 3 ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» Амністія не може бути застосована до: б) осіб, яким смертну кару в порядку помилування замінено на позбавлення волі, і до осіб, яких засуджено до довічного позбавлення волі; в) осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії; г) осіб, яких засуджено за злочини проти основ національної безпеки України, терористичний акт, бандитизм, умисне вбивство при обтяжуючих обставинах; д) осіб, яких засуджено за злочин або злочини, що спричинили загибель двох і більше осіб; е) осіб, стосовно яких протягом останніх десяти років було застосовано амністію або помилування незалежно від зняття чи погашення судимості та які знову вчинили умисний злочин.

Амністія також не застосовується до осіб, засуджених за умисне вбивство; катування; насильницьке донорство; незаконне позбавлення волі або викрадення людини, якщо при цьому сталося заподіяння смерті, або нанесення тяжких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою смерть.

Законом про амністію можуть бути визначені й інші категорії осіб, на які амністія не поширюється.

Згідно ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжкими або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України.

Згідно вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2013 року ОСОБА_4 , засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 31 липня 2013 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 70, 72 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 03.12.2014 року іспитовий строк за вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 31 липня 2013 року скасовано, ОСОБА_4 направлено для відбування покарання строком на 4 роки.

Згідно вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.05.2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 187, 69, 71 КК України до 4 років 03 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

У відповідності до вироку апеляційного суду Миколаївської області від 22 січня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 05 місяців позбавлення волі.

Як вбачається з зазначених вироків ОСОБА_4 , засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, та двічі за ч. 2 ст. 189 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Згідно п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, засуджених за вимагання при обтяжуючих обставинах (частини друга, третя і четверта статті 189 КК України 2001 р.); розбій (стаття 187 КК України 2001 р.)

Крім того ОСОБА_4 є особою, яка має дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких злочинів.

За такого, ОСОБА_4 не є суб`єктом амністії у відповідності до вимог пп. а-є ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

В зв`язку з зазначеним, суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 1, 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 537-539 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена на протязі семи днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд, а для засудженого - з дня вручення копії ухвали.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1