УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" квітня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0012175 від 13 серпня 2015 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Варкута, Російської Федерації, громадянина України, працюючого в ПАТ «Краматорське автотранспортне підприємство 11410» слюсарем-ремонтником, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В :
11.04.2018 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.

За вказаним фактом 13 серпня 2015 року було розпочате кримінальне провадження №0012175 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.
11 квітня 2018 року ОСОБА_4 пред`явлено повідомлення про підозру від 25 вересня 2015 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному, слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 неодноразово був викликаний слідчим до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві для проведення слідчих дій, однак на виклики до даного часу не з`являвся, окрім цього він ніде не працює, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, яке передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає до 4 років позбавлення волі, не має постійного джерела прибутку, переховувався від органів досудового розслідування, тим самим уникав покарання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим може продовжити злочинну діяльність і може ухилятися від слідства та суду, а також враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слід застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з мотивів викладених у клопотанні, вислухавши думку підозрюваного, який заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, окрім цього наголосив на тому, що він не переховувався від слідства, а у органу досудового розслідування були невірні відомості щодо його місця проживання та реєстрації, тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 177 КПК України регламентується, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням наведених обставин, з оглядом на ст.ст.177, 194 КПК України, під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованості підозри.

Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.08.2015 року, протоколом огляду місця події від 13.08.2015 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 13.08.2015 року, протоколом огляду вилучених речей від 13.08.2015 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 13.08.2015 року, протоколом допиту підозрюваного від 11.04.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Доводи сторони обвинувачення про ризики, передбачені ст. 177 КПК України, вірогідність настання заявлених ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного не обґрунтована.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та підозрюваним, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України у разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів підозри вчинення кримінального правопорушення середньої тяжкості, обставин підозри, а також наявність ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, який полягає у ризику впливу на свідків та потерпілу, ризику можливості переховування від органів досудового розслідування, а в подальшому і суду, і такі обставини свідчать про необхідність застосування запобіжного заходу як виду забезпечення кримінального провадження.

При цьому, при вирішення клопотання враховується особа підозрюваного, який в силу ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, перебуває у цивільному шлюбі, має міцні сімейні зв`язки, працює в ПАТ «Краматорське автотранспортне підприємство 11410» слюсарем-ремонтником, з урахуванням його віку та стану здоров`я, слідчий суддя дійшов переконання, що запобігти встановленим ризикам можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу особисте зобов`язання, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в ході кримінального провадження, в межах строків досудового розслідування. Стороною обвинувачення не наведено таких вагомих фактичних даних в обґрунтування підозри, які свідчили б про необхідність застосування виключного запобіжного заходу.

Посилання в клопотанні сторони обвинувачення на неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів є формальним, посилання на тяжкість злочину та суворість покарання, яке загрожує особі в разі визнання особи винною, не може слугувати єдиною підставою для застосування виключного запобіжного заходу. Те, що особа підозрюється у вчиненні злочину певної тяжкості, формально переліченими ризиками ст. 177 КПК України, з чим пов`язує прокурор неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, самі по собі не свідчать про неможливість уникнення встановлених ризиків шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

При цьому, посилання прокурора на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду так як він, підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді до 4 років позбавлення волі, не є безумовною підставою для обрання запобіжного заходу відносно особи виключно у вигляді тримання під вартою.

Отже, за встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором не доведено конкретних об`єктивних обставин, які обґрунтовують недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обов`язок доказування таких обставин покладається на прокурора в суді у відповідності до ч.4 ст. 194 КПК України.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що відсутні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому існує обставина, передбачена п.1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, існують підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки особи, та покладення на підозрюваного певних обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України. Про такий висновок слідчий суддя приходить виходячи з підозри, даних про особу підозрюваного. Тяжкість злочину, у вчиненні якого повідомлено про підозру, не може бути підставою для обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 183, 193, 194, 196, 202, 205, 532, 534, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 за першою вимогою (викликом);

2) не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків покладених судом визначити до 11 червня 2018 року, включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9