Справа № 569/3671/17
УХВАЛА

01 лютого 2018 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ТОВ «ОЛАНД ГРУП» - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -
встановив:
В провадженні Рівненського міського суду перебуває кримінальне провадження № 569/3671/17 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на два місяці, оскільки строк застосування останнього закінчується 11 лютого 2018 року, а призначити судове засідання та завершити кримінальне провадження до цієї дати неможливо.
Представник потерпілого ТОВ «ОЛАНД ГРУП» - ОСОБА_4 не заперечувала проти продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти продовження йому строку тримання під вартою, просив суд змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт на нічний час.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
За положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ухвалою Рівненського міського суду від 14 грудня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 лютого 2018 року.
Останній обвинувачується у вчиненні злочинів, які у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів.
Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.
При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, рішення «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року).
Вирішуючи клопотання прокурора щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини, згідно з якою обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з того, що даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено, а також приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; ступінь тяжкості інкримінованого злочину, тяжкість покарання за вчинення, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 217, 314-316, 334 КПК України, суд
ухвалив:
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Рівне, мешканцю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з професійно-технічною освітою, не працюючому, строком на 60 (шістдесят) днів з 01 лютого 2018 року до 01 квітня 2018 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Рівненського слідчого ізолятора.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1