Номер провадження: 11-кп/785/1017/14
Номер справи місцевого суду: 520/4021/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

представника ТОВ «РАФ-ПЛЮС»: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги виконавчого директора ТОВ «РАФ-ПЛЮС» ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2014 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Велікий Дальник Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, одруженого, згідно до ст. 89 УК України раніше не засудженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 286 ч.2 КК України та йому призначено покарання:

- за ст. 286 ч. 2 КК України у вигляді 5 років обмеження волі з позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на 3 роки.

В силу ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з випробувальним строком на 3 (один) рік.

Стягнуто з AT Страхова група «ТАС» Південна регіональна дирекція, на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з ТОВ «РАФ- ПЛЮС» на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 95000 (дев`яносто п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з AT Страхова група «ТАС» Південна регіональна дирекція, на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з ТОВ «РАФ-ПЛЮС» на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 95000 (дев`яносто п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з відповідача AT Страхова група «ТАС» Південна регіональна дирекція, на користь ОСОБА_13 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень. Стягнуто з відповідача ТОВ «РАФ-ПЛЮС» на користь ОСОБА_13 моральну шкоду в розмірі 95000 (дев`яносто п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з відповідача Страхова група «ТАС» Південна регіональна дирекція, на користь ОСОБА_14 майнову шкоду в розмірі 9180 (дев`ять тисяч сто вісімдесят) грн. і моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з відповідача ТОВ «РАФ-ПЛЮС» на користь ОСОБА_14 моральну шкоду в розмірі 295 000 (двісті дев`яносто п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з відповідача AT Страхова група «ТАС» Південна регіональна дирекція, на користь ОСОБА_15 моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з відповідача ТОВ «РАФ-ПЛЮС» на користь ОСОБА_15 моральну шкоду в розмірі 295.000 (двісті дев`яносто п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави в особі КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_14 6 256 грн. 00 коп., на відшкодування затрат на лікування ОСОБА_15 906 грн. 00 коп., на відшкодування затрат на лікування ОСОБА_12 3.500 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на проведення експертиз : - на проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № 589 від 1.02.2013, згідно довідки Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз - 94 грн. 60 коп.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № 590 від 11.02.2013 , згідно довідки Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз - 294 . 60 коп.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 за проведення транспортно-трасологічної експертизи № 587/588 від 03.04.2013 року, згідно довідки Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз - 906 грн. 00

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 за проведення автотехнічної експертизи № 595 від 17.02.2014 року, згідно довідки Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз - 294 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.

16.11.2012 року близько 07:00 години, водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 8.7.3 (е) «Правил дорожнього руху України», керуючи технічно справним автомобілем «STDDON Atkinson», р/н НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині вул. Луніна в м. Одеси, по дорозі, яка має дві смуги руху, по одній в кожному напрямку, здійснюючи рух з боку вул. Генерала Швигіна в напрямку Адміральського проспекту, при виїзді на регульоване перехрестя з Адміральським проспектом, на заборонений сигнал світлофора - «червоний», не переконався, що це безпечно для інших учасників дорожнього руху, не зупиняючись продовжив рух з маневром повороту вліво в напрямку вул. Суднобудівна, при цьому маючи реальну й об`єктивну можливість виявити автомобіль «ГАЗ-32213», р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_16 , який рухався по Адміральському проспекту з боку вул. Краснова в напрямку вул. Суднобудівна, скоїв зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля «STDDON Atkinson» з лівою бічною частиною зазначеного автомобіля «ГАЗ-32213» на смузі руху останнього. Зіткнення сприяло перекиданню автомобіля «ГАЗ- 32213» на праву бічну частину.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди:

- пасажиру автомобіля «ГАЗ-32213», ОСОБА_14 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1577 від 02.07.2013 року, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: великої рвано-скальпованої рани лівого передпліччя й кисті з ушкодженням сухожиль 1 -5 пальців, променевого й серединного нервів, забитих ран чола, правої кисті. Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими були частини салону автомобіля, що рухався, на час зіткнення транспортних засобів; велика рвано-скальпована рана лівого передпліччя й кисті з ушкодженням сухожиль 1-5 пальців, променевого й серединного нервів утворилася в результаті здавлення лівого передпліччя між частинами транспортного засобу й дорожнім покриттям. Зазначені ушкодження призвели до розладу здоров`я зі стійкою втратою працездатності більш ніж на 1/3 (50%), і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень;

- пасажиру автомобіля «ГАЗ-32213», ОСОБА_15 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 3870 від 26.12.2013 року, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми хребта: перелом дужки першого шийного хребця, з незначним зсувом обламків, перелом дужки й підвивих шостого шийного хребта, що ускладнився розвитком посттравматичного хондрозу (заповненням хрящової тканини) в області зчленування 6 і 7 шийних хребців. Зазначені ушкодження утворилися в результаті дорожньо-транспортної пригоди (зіткнення автомобілів), і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

- пасажиру автомобіля «ГАЗ-32213», ОСОБА_11 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1766 від 02.07.2013 року, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому променевої кістки правого передпліччя в типовому місці без зсуву уламків, кровотечі лобної області. Зазначені ушкодження утворилися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у час зіткнення автомобілів, і не були небезпечні для життя, а тягнуть тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості;

- пасажиру автомобіля «ГАЗ-32213», ОСОБА_13 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 129 від 03.02.2014 року, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому 8 правого ребра по лопатковій лінії, синця області лівого плечового суглоба. Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими були частини салону автомобіля, що рухався, на час зіткнення транспортних засобів, і не були небезпечні для життя, а тягнуть тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості;

- пасажиру автомобіля «ГАЗ-32213», ОСОБА_12 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 392 від 04.03.2014 року, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, підопоневротичної гематоми, садна голови; закритого перелому променевої кістки лівого передпліччя у верхній третині зі зсувом кісткових уламків.
Зазначені ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими були частини салону автомобіля, що рухався, на час зіткнення транспортних засобів, і не були небезпечні для життя, а тягнуть тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і з цим критерієм відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В апеляційній скарзі виконавчий директор ТОВ «РАФ-ПЛЮС» ОСОБА_10 просить вирок районного суду скасувати в частині стягнення з ТОВ «РАФ-ПЛЮС» на користь ОСОБА_11 моральної шкоди у розмірі 95 000 гривень; на користь ОСОБА_12 моральної шкоди у розмірі 95 000 гривень; на користь ОСОБА_13 моральної шкоди у розмірі 95 000 гривень; на користь ОСОБА_14 моральної шкоди у розмірі 295 000 гривень; на користь ОСОБА_15 моральної шкоди у розмірі 295 000 гривень та ухвалити новий вирок. Відстрочити або розстрочити сплату судового збору за подачу апеляційної скарги враховуючи майновий стан ТОВ «РАФ-ПЛЮС». ТОВ «РАФ-ПЛЮС». Вважає, що Київський районний суд м. Одеси прийняв необґрунтоване рішення, засноване на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, неповному розгляді матеріалів по справі та не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, і не погоджується з рішенням у цілому з наступних причин:

Як випливає з вироку, суд у своєму рішенні прийняв усі вимоги цивільних позивачів, прокуратури у тому ж самому вигляді та розмірах, які були заявлені у цивільних позовах; при цьому не надавши їм зі свого боку правової оцінки, а також у своєму рішенні суд виклав такі обґрунтування вимог цивільних позовів, які дослівно повторювали обґрунтування, що були зазначені цивільними позивачами у текстах своїх цивільних позовів, та які, на думку відповідача, не впливають на факт наявності моральної шкоди позивачів та їх розмір.

Таким чином, Київський районний суд м. Одеси підійшов однобоко до розгляду цивільних позовів і не дослідив та не надав оцінки запереченням, що були заявлені цивільним відповідачем під час розгляду справи, у письмовому та усному вигляді під час судових засідань, тобто, мала місце неповнота судового розгляду.
Також ТОВ «РАФ-ПЛЮС» під час судових засідань 16.06.2014 р. та 14.07.2014 р. звертав увагу суду та просив прийняти до уваги ті обставини, що воно знаходиться у скрутному становищі у зв`язку з тим, що відносно нього Державною виконавчою службою України відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості перед ПАТ «ВТБ Банк» у розмірі 15 445 540, 67 грн. та у рамках виконавчого провадження заарештовані майно та кошти боржника.

Але суд ніяким чином не прийняв до уваги зазначені обставини та не дав їм оцінки.

Також ТОБ «РАФ-ПЛЮС» у запереченнях до цивільних позовів зазначав, керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у п. 4 якої зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, враховуючи те, що шкода під час дорожньо-транспортної пригоди була завдана водієм ОСОБА_7 , то моральна шкода на користь цивільних позивачів мала підлягати стягненню з громадянина ОСОБА_7 .

Але суд не надав оцінки зазначеним положенням Пленуму. Також у своїх письмових запереченнях до цивільних позовів та під час судових засідань 16.06.2014 р. та 14.07.2014 p. ТОВ «РАФ-ПЛЮС» зазначало, що до позовних заяв цивільних позивачів не надано документи, які підтверджують факт завдання моральної шкоди позивачам, а також, що позивачі жодним чином не обґрунтовують розмір заявленої моральної шкоди. При цьому було зауважено, що раніше одна з цивільних позивачів - громадянка ОСОБА_14 подавала в рамках кримінального провадження позовну заяву, в якій просила стягнути вартість моральної шкоди у розмірі 150 000 грн., а потім подала позовну заяву, в якій просить стягнути моральну шкоду вже у розмірі 300 000 грн., тобто, незрозуміло, чим позивачка обґрунтовувала свої вимоги щодо збільшення суми моральної шкоди у такому розмірі. Також ТОВ «РАФ-ПЛЮС» просить звернути суд увагу на те, що згідно судової практики, яка розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суди за результатами розгляду схожих справ зі стягнення моральної шкоди внаслідок ДТП не прийняли жодного рішення про стягнення настільки великих сум - навіть у справах про ДТП зі смертельними випадками.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, виключити з вироку застосування додаткового покарання з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. Дані доводи, повязаны с тим, що даний злочин скоєний з необережності, обвинувачений характеризується за місцем проживання і роботи позитивно, є єдиним годувальником у своєї сім*ї, батько в нього інвалід, а мати пенсіонерка, в нього на вихованні є молодшій брат якій знаходиться у нього на утриманні, робота водієм є його основною і єдиною спеціальністю яка дає можливість на утримувати сім*ю.

Заслухав доповідача, думку прокурора якій заперечував в задоволені апеляцій, адвоката ОСОБА_8 і обвинуваченого ОСОБА_7 які просили задовольнити їх апеляцію, представників ТОВ «РАФ-ПЛЮС» які не погоджувалися з вироком суду в частині цивільного позову і просили скасувати вирок в цій частині чи зменшити розмір моральної шкоди, так як вона значно завищена, представника потерпілих ОСОБА_17 який просив вирок залишити без змін, потерпілої ОСОБА_14 яка заперечувала проти зменшення моральної шкоди чи скасування вироку в частині цивільного позову і не заперечувала проти скасування додаткової міри покарання відносно обвинуваченого, потерпілої ОСОБА_13 яка просила вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи колегія суддів прийшла до думки. що апеляції обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 визнав провину у пред`явленому йому обвинувачені повністю і, з погодженням сторін, кримінальне провадження було розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, за скороченою процедурою, без дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюється.

Допитані у судовому засіданні потерпілі: ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , не наполягали на суворому покаранні та просили призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Суд також встановив, що обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, не має, а обставинами, які пом`якшують покарання суд, згідно ст.. 66 КК України відносить: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, находження на утриманні обвинуваченого вагітної жінки.

Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ст. 286 ч.2 КК України.

При призначенні покарання винуватому районний суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочину та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, позитивні характеристики з місця проживання та роботи, думку потерпілих, які просили суд призначити покарання без позбавлення волі, находження на утриманні вагітної жінки.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про можливість застосування до ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням норм ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 основне покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

В той же час колегія судів з урахуванням того, що обвинувачений з моменту ДТП тривалий час фактично позбавлений можливості займатися своєю професіональною діяльністю, те що цей злочин скоєний з необережності, те що обвинувачений характеризується за місцем проживання та роботи позитивно, те що потерпіли просили не застосовувати до нього суворе покарання, приходить до думки, що суд першої інстанції необґрунтовано застосував до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.
До того ж, обвинувачений є єдиним годувальником у своєї сім`ї і його родина просить не позбавляти його права керування транспортними засобами строком на три роки.

ОСОБА_7 проживає разом ОСОБА_18 у цивільному шлюбі. Вона на цей час не працює, так як знаходиться на 4 місяці вагітності (копія довідки додається) та має 3 раза у тиждень відвідувати Біляївську центральну райлікарню Одеської області, та відповідно добиратися туди з їх помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , куди досі її відвозив її чоловік.

До того ж, вони живуть за кошти, які заробляє обвинувачений, працюючи на ТОВ «ТОП AJIEKC». Його робота пов`язана з перевезенням товарів та людей на своєму автомобілі і прийняте рішення позбавить їх сім`ю заробітку та задасть додаткових труднощів у вагітності жінки.

Згідно доданої заяви батька обвинуваченого: вони мешкають разом. В наслідок отриманої травми батько обвинуваченого не працює та працювати більш не зможе, а збирається отримати групу інвалідності. Обвинувачений постійно допомагає своєму батьку, відвозить його у лікарню. До того батько та мати обвинуваченого не працюють та живуть за кошти, які заробляє їх син, працюючи на ООО «ТОП AJIEKC». Його робота пов`язана з перевезенням товарів та людей на своєму автомобілі.

Згідно доданої заяви матері обвинуваченого:

Вони з сином мешкають разом. На даний час в наслідок отриманої травми (перелому правої ноги) вона не працює, та живе за кошти, які заробляє її син. Його робота пов`язана з перевезенням товарів та людей на своєму автомобілі.

Як вбачається з диспозиції ч. 2 ст. 286 КК України вона не передбачає обов`язкового призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, тобто призначення додаткового покарання є альтернативним.

Проте суд у вироку питання доцільності, підстави застосування додаткового покарання не обговорював, рішення в цій частині не мотивував.

Тому, виходячи із обставин справи, які свідчать про відсутність обтяжуючих покарання обставин, даних про особу обвинуваченого, які суд навів у вироку, колегія суддів вважає недоцільним застосування до ОСОБА_7 вказаного додаткового покарання.

Обговорюючи і дослідивши доводи апеляцій, в частині цивільних позовів судова колегія, з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що суд першої інстанції при розгляді цивільних позовів і приймаючи рішення по ним достатньо не обґрунтував своє рішення і не привів належних доводів по ним. Суми стягнуті з ТОВ «РАФ-ПЛЮС» не мотивовані належним чином і суперечать діючому законодавству і існуючий содовій практиці. Крім того, по справі не встановлена майнова шкода і цивільний позов по цим обставинам не розглянуто. Суд першої інстанції приймаючи рішення про стягнення сум по моральній шкоді фактично обґрунтовував майнову шкоду без достатніх доказів.

При таких обставинах колегія суддів приходить до висновку, що цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає зміні з зниженням стягнутих сум до об`єктивних, обґрунтованих діючим законодавством, судовою практикою і обставинами справи. Колегія суддів приходить до думки що розмір моральної шкоди відносно ОСОБА_19 , ОСОБА_11 і ОСОБА_13 підлягає зниженню до 25 000 грв., а відносно ОСОБА_14 і ОСОБА_15 до 50000 грв..

В той же час підстав приведених в апеляції для скасування вироку в частині цивільного позову не вбачається.

Доводи потерпілих що їм треба лікуватись і що в них є матеріальні затрати пов`язані з відшкодуванням майнової шкоди, право на відшкодування яких вони не позбавлені при розгляді цивільного позову і достатніх доказів

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407,417 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги виконавчого директора ТОВ «РАФ-ПЛЮС» ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 15.07.2014 року відносно ОСОБА_7 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України в частині призначеного основного покарання залишити без зміни.

Вирок в частині призначеного додаткового покарання в виді позбавлення права керування транспортними засобами змінити скасував призначене додаткове покарання.

Вирок в чистині цивільного позову змінити.

Стягнути з ТОВ «РАФ- ПЛЮС» на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з ТОВ «РАФ-ПЛЮС» на користь ОСОБА_12 моральну шкоду в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

Стягнути з відповідача ТОВ «РАФ-ПЛЮС» на користь ОСОБА_13 моральну шкоду в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

Стягнуто з відповідача ТОВ «РАФ-ПЛЮС» на користь ОСОБА_14 моральну шкоду в розмірі 50 000 ( п`ятдесят тисяч) гривень.

Стягнуто з відповідача ТОВ «РАФ-ПЛЮС» на користь ОСОБА_15 моральну шкоду в розмірі 50.000 ( п`ятдесят тисяч) гривень.

В іншої частині вирок залишити без змін

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4