Справа № 738/1086/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/351/2018
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою суду залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 15.08.2017 року та ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 21.11.2017 року.

Місцевий суд зазначив, що обставини, на які посилається засуджений, як на підстави скасування за нововиявленими обставинами ухвали місцевого суду та ухвали суду апеляційної інстанції, не вважаються нововиявленими, оскільки фактично ОСОБА_8 посилається на постанову судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 27.10.2016 року, яка не містить будь-яких обставин, що можуть бути підставою для перегляду вказаних судових рішень.

Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову, якою задовольнити його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Менського районного суду від 15.08.2017 року та ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 21.11.2017 року, посилаючись на те, що викладені в ухвалі висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказав, що судом першої інстанції не було взято до уваги наявність підстав для звільнення його від призначеного покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24 червня 2010 року, з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Заслухавши доповідь судді; засудженого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, за відомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосовного судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час розгляду при ухвалені судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24 червня 2010 року ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.127, ч.1 ст.28, ч.3 ст.365, ч.1 ст.28, ч.2 ст.366, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, з позбавленням права обіймати посади в органах внутрішніх справ на строк 3 роки. Також, зараховано в строк відбування покарання період перебування ОСОБА_8 під вартою з 23 червня 2005 року по 30 червня 2005 року.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2010 року вирок Богунського районного суду м. Житомира від 24.06.2010 року змінено, а ОСОБА_8 вважається засудженим за ч.2 ст.127, ч.1 ст.28, ч.3 ст.365, ч.1 ст.28, ч.2 ст.366, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, з позбавленням права обіймати атестовані посади в органах внутрішніх справ на строк 3 роки.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 квітня 2011 року вирок Богунського районного суду м. Житомира від 24.06.2010 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 30.11.2010 року залишено без змін.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2017 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про звільнення його від покарання, карність якого усунена законом; про звільнення його від кримінальної відповідальності та покарання у зв`язку із закінченням строків давності; про застосування ст.ст.75, 76 КК України для звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановлення іспитового строку зі звільненням його з місць позбавлення волі.

Згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 21 листопада 2017 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишено без задоволення, а ухвалу Менського районного суду від 15.08.2017 року - без змін.

Виходячи зі змісту заяви ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Менського районного суду від 15.08.2017 року та ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 21.11.2017 року, засуджений посилається на постанову судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 27.10.2016 року, як на нововиявлену обставину, оскільки при постановленні ухвали судом не було відомо про дану постанову.

Однак, вказана постанова судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 27.10.2016 року не є нововиявленою обставиною, яка могла б доводити неправильність ухвали Менського районного суду від 15.08.2017 року та ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 21.11.2017 року, оскільки була винесена щодо інших осіб.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що обставини, на які посилається в своїй заяві засуджений ОСОБА_8 , як на підстави скасування ухвал місцевого суду та суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими в розумінні вимог ч.2 ст.459 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Відтак, ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2018 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4