СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2025/17
Провадження № 1-кп/306/169/17
Рядок статзвіту № 18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року м.Свалява
Cвалявський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючої: судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 15 серпня 2017 року близько 20 год. 00 хв., знаходячись в приміщені будинку АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, маючи на меті збагатитись за рахунок викрадених речей, шляхом вільного доступу, викрав три покривала, виготовлені з штучної шерсті, з коротким ворсом, коричневого кольору, розміром кожного по 2х3 м., які належать ОСОБА_5 , загальною вартістю 780, 00 грн., тим самим спричинивши останньому матеріальну шкоду на зазначену суму.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Копію обвинувального акту підозрюваний ОСОБА_6 отримав 27 вересня 2017 року в присутності захисника.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та суду показав, що часто буває в гостях у ОСОБА_5 15 серпня 2017 року, зайшовши до потерпілого в будинок, виявив, що нікого не має вдома, та побачивши покривала - три штуки, забрав їх та продав тітці за 70 гривень. Пояснив, що так як ніде не працює, ніякого доходу не має, а має на утриманні неповнолітніх дітей, вчинив таке діяння для того щоб купити дітям хліба. У вчиненому щиро розкаявся, як на причину вчинення злочину, вказав на тяжкий матеріальний стан та відсутність грошей. Просив суд його суворо не карати, підтримав думку потерпілого щодо призначення покарання у виді громадських робіт.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дав суду показання, що вони з обвинуваченим перебувають у близьких сусідських стосунках, в силу національності вважає його своїм братом. Зазначив, що в той час коли трапилась подія перебував за межами області на роботі, і в його будинку нікого не було, з обвинуваченим часто спілкується і він до нього часто заходить додому. Коли повернувся із роботи у вересні, виявив що в нього пропали три покривала, які він купував для своєї дружини, а проходячи по вулиці побачив їх в сусідки на дверях, після чого звернувся до поліції. В зв`язку з чим з`ясувалось, що ці покривала викрав в нього ОСОБА_6 . Вказані викрадені речі йому було повернуто, тому претензій майнового характеру до обвинуваченого не має. При призначенні обвинуваченому покарання, просив суд його суворо не карати та, підтримавши позицію прокурора, призначити йому покарання у виді громадських робіт.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а учасники судового провадження не заперечили щодо встановлених фактичних обставин, тому суд, на підставі ч. 3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту обставин справи, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.
Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у суду не має.
З врахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), та доходить висновку що дії обвинуваченого кваліфіковано вірно.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про його особу, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, та відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, призначає покарання необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття, про що свідчила його поведінка в судовому засіданні, та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання винного, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання, суд також враховує характеристику обвинуваченого з місця проживання, яку суд розцінює, як посередню, його вік та спосіб життя, сімейний і майновий стан, те, що він офіційно ніде не працює, немає ніякого доходу, суспільно-корисною працею не займається, та ту обставину, що раніше до кримінальної відповідальності за вчинення злочину не притягувався, а також загальний стан його здоров`я.
Зважаючи на викладене, позицію прокурора та потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання, думку захисника, та в сукупності з вищенаведеними пом`якшуючими покарання обставинами, суд доходить висновку, про призначення ОСОБА_6 покарання в межах закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді громадських робіт в межах строку, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.
Таке визначене покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, буде відповідати завданням, загальним засадам призначення покарання та його меті, оскільки, враховуючи характер вчиненого суспільно-небезпечного діяння, спосіб життя обвинуваченого, та ту обставину, що він ніде не працює, застосування покарання у виді штрафу може призвести до неспроможності його виконати та не вдасться досягти мети покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторона обвинувачення не заявляла та підстав для його застосування до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 128, 129, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 394 КПК України, суд, -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 90 (дев`яносто) годин.
Речові докази три покривала з штучної шерсті з коротким ворсом, розміром 2х3 м., світло-коричневого кольору - повернути власнику ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: суддя ОСОБА_1