Справа № 397/893/17
н/п : 1-кп/397/124/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2017 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.06.2017 року за № 0000384, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вищі Верещаки, Олександрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, який не одружений, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз: вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 17.03.2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК України), -
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

Так, 19.06.2017 року о 10:00 год. ОСОБА_3 прибув до місця проживання свого батька ОСОБА_5 , яке розташоване по АДРЕСА_1 з метою взяти у останнього колесо від велосипеда.

ОСОБА_5 , побачивши що ОСОБА_3 без його дозволу збирається зняти з належного йому велосипеда колесо, обурився поведінкою останнього та між ними виникла словесна сварка.

Під час словесної сварки, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та, перебуваючи на відстані близько 2 м від ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 взяв колесо від велосипеду, діючи умисно і цілеспрямовано, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи фізичну перевагу над потерпілим, не маючи на меті позбавлення життя, але розуміючи наслідки та бажаючи їх настання, кинув його в обличчя ОСОБА_5 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , спрямованих на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , останній отримав тілесні ушкодження у вигляді садна лівої щоки, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 50 від 21.06.2017 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до суду разом із угодою про примирення, яку укладено 27.06.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 .

За умовами угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, останній зобов`язався у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім цього, сторонами визначено узгоджене ними покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян в сумі 850 грн., а також отримана згода обвинуваченого на його призначення.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілому.

Заслухавши думку прокурора, який вважав за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України та КК України; обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_5 , які наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України, їм роз`яснені та зрозумілі. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, у разі затвердження угоди, тому суд вважає, що угода про примирення підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Крім того, з`ясовано, що дана угода не порушує права потерпілого та відповідає його інтересам, останній підтвердив усвідомлення наслідків укладення такої угоди, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має.

Міра покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, узгоджена сторонами, відповідає вимогам ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винуватого, який щиро визнав вину у повному обсязі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра останній не перебуває, раніше судимий, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а тому, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи, а саме умисне легке тілесне ушкодження, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України. ОСОБА_3 слід призначити узгоджене сторонами покарання.

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370-371, 376, 394-395, 471, 474-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 27.06.2017 року в сел. Олександрівка між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2017 року за № 0000384.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з врахуванням обмежень, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя (підпис)
Копія вірна:
Суддя Олександрівського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1