Справа № 131/1413/17
В И Р О К
І М 'Я М У К Р А Ї Н И

28.11.2017

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 14 серпня 2017 року, із обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кальник Іллінецького району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня технічна, студента, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 13.08.2017 близько 14 години 30 хвилин, перебуваючи в громадському місці де відпочивають інші громадяни, а саме на березі ставка зі сторони вул. Слов`янська, м. Іллінці, Вінницької області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, використовуючи малозначний привід у вигляді словесної сварки, підійшов до сидячою ОСОБА_4 , проявляючи свою зухвалість та явну неповагу до суспільства, безпричинно наніс йому один удар кулаком правої руки з район лівої частини обличчя.

В наслідок хуліганських дій ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в області лівої брови, синця в області верхнього та нижнього повіка лівого ока біля внутрішнього кута, струс головного мозку, підвивих зуба другого шийного хребця, які згідно висновку експерта № 196 від 25.08.2017, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За клопотанням прокурора та згодою обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 за приписом ч. 3 ст. 349 КПК України суд не досліджує докази щодо обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, визнав повністю, в скоєному щиро кається і просить суд, його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 , просить суд призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік.

Дослідивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні хуліганства в судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно.

Обставиною, яка відповідно ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, з метою попередження нових злочинів, виправлення обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 50 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_5 , у межах санкції визначеної ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі, оскільки згідно ст. 61 КК України він не є військовослужбовцем строкової служби та не є інвалідом І або ІІ групи, та таке покарання йому може бути призначене.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, а також те, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно ОСОБА_5 ст. 75 КК України і звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 65 - 67, 75, 76, 296, КК України 100, 124, 128, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373, 374, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 :

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя