Справа № 683/1990/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 вересня 2017 року м. Старокостянтинів
Згідно з даними, отриманими в ході проведення досудового розслідування, встановлено, що 12 вересня 2016 року ТОВ «СІГНЕТ ЦЕНТР» в особі керівника товариства ОСОБА_6 уклало з ТОВ «ВЕСТ ІМПОРТ» в особі керівника ОСОБА_4 Договір поставки №1209.
Відповідно до Договору поставки №1209 , ТОВ «ВЕСТ ІМПОРТ» зобов`язалося поставити товариству «СІГНЕТ ЦЕНТР» дві одиниці легкових автомобілів марки MITSUBISHI L200, а товариство «СІГНЕТ ЦЕНТР» зобов`язалося сплатити за поставлений товар двома платежами: перший платіж в якості передоплати в сумі 560 700,00 грн. на наступний день після підписання Договору поставки; другий платіж у розмірі 240 300,00 грн. в день підписання Акту приймання-передачі автомобілів. Відповідно до умов Договору поставки, термін поставки було визначено до 20 календарних днів з моменту сплати першого платежу. 27 жовтня 2016 року між ТОВ «СІГНЕТ ЦЕНТР» в особі ОСОБА_6 та ТОВ «ВЕСТ ІМПОРТ» в особі ОСОБА_4 було підписано додаткову угоду до Договору №1209, згідно з якою термін поставки було визначено - до 20 календарних днів з дати підписання Додаткової угоди.
ТОВ «ВЕСТ ІМПОРТ» свої зобов`язання за договором поставки не виконало.
За даними, отриманими слідством, 01 лютого 2015 року в м. Старокостянтинові ТОВ «ВЕСТ ІМПОРТ» уклало з компанією NarS-Handels-GmbH (Німеччина) контракт №01/15.
01 червня 2016 року в м. Старокостянтинові ТОВ «ВЕСТ ІМПОРТ» в особі ОСОБА_4 уклало з компанією NarS-Handels-GmbH додаткову угоду до контракту №01/15, причому додаткову угоду від імені NarS-Handels-GmbH підписав директор NarS-Handels-GmbH ОСОБА_7 .
Відповідно до умов контракту №01/15 і додаткової угоди до нього, Продавець NarS-Handels-GmbH зобов`язався поставляти Покупцеві ТОВ «ВЕСТ ІМПОРТ» транспортні засоби, кузова та запчастини до них, сільськогосподарську техніку, мотоцикли, квадроцикли та іншу мототехніку, човни, яхти. Поставка товару здійснюється протягом 4 днів після отримання Замовлення від Покупця. Замовлення передається по факсу чи електронною поштою (п. 2.1 Контракту). Оплата за поставлений товар здійснюється банківським переказом на рахунок Продавця на протязі 30 днів після отримання товару Покупцем (п. 4.2 Контракту).
15 травня 2017 року прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 було винесено постанову про визначення територіальної підслідності кримінального правопорушення за Старокостянтинівським ВП ГУ НП в Хмельницькій області.
23 травня 2017 року відповідні матеріали кримінального провадження надійшли до Старокостянтинівської місцевої прокуратури.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або
настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу(ч. 1 ст. 173 КПК України).
На даному етапі досудового розслідування, його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження.
ТОВ «СІГНЕТ ЦЕНТР» подало цивільний позов про відшкодування шкоди завданої злочином.
Заслухавши думку заступника начальника СВ Старокостянтинівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, який підтримав клопотання та дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.170-173 КПК України,
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Хмельницької області на протязі 5 днів з дня проголошення.

Слідчий суддя: