У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України,-

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України, в якій просила зобов`язати уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України розглянути її клопотання про визнання ОСОБА_2 потерпілою в кримінальному провадженні, що має бути внесено до ЄРДР, згідно ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 24.10.2017 р. у справі №1-кс/760/14199/17 та визнати її потерпілою у кримінальному провадженні; зобов`язати відповідальну особу НАБУ вручити ОСОБА_2 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; зобов`язати відповідальну особу НАБУ надати їй можливість дати додаткові свідчення та зобов`язати відповідальну особу НАБУ повідомити її письмово, у встановленому законом порядку і строки, про початок кримінального провадження та закінчення досудового розслідування.

Дослідивши скаргу, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у скарзі, виходячи з такого.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Частиною 2 ст. 303 КПК України визначається інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Крім того, відповідно до п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Проте, вказана скарга не містить зобов`язань про проведення процесуальних у певний строк та здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ст. 303 КПК України.

Разом з тим, у відкритті провадження за вказаною скаргою слід відмовити, оскільки з матеріалів справи не вбачається факту здійснення досудового розслідування кримінального провадження в рамках якого заявник подав клопотання про визнання його потерпілим, а кримінальним процесуальним законодавством не передбачено зобов`язання службових осіб органу досудового розслідування до вчинення вказаних дій, оскільки дані вимоги перебувають у причино-наслідковому зв`язку із фактом внесення відомостей до ЄРДР, а вчинення таких дій до моменту внесення до ЄРДР суперечить кримінальному процесуальному законодавству.

Крім того, КПК не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою, оскільки згідно з ч. 2 ст. 55 КПК права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Отже, з цього моменту така особа, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, відповідно до ст. 220 КПК може вносити клопотання про вчинення процесуальних дій, які мають бути розглянуті, зокрема і щодо такої процесуальної дії, як вручення повідомлення про процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкриття провадження за скаргою, якщо скарга на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи наведене, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України.

На підставі викладеного і керуючись ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження по скарзі ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1