справа № 208/1316/18
№ провадження 1-кп/208/369/18
ВИРОК
Іменем України
29 березня 2018 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч.2 ст. 185 КК України, згідно угоди від 09.03.2018 року про примирення з потерпілим,
09.03.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, додержуючись наступних умов.
Відповідно змісту укладеної, та підписаної сторонами угоди:
ОСОБА_5 , раніше вчинивши злочин передбачений ст. 185 ч.3 КК України, кримінальне провадження щодо якого знаходиться в суді, на шлях виправлення не став та знов вчинив аналогічний злочин.
08.02.2018 року, приблизно о 19.00 годині ОСОБА_5 , перебував у приміщені бару, розташованого за адресою: м. Кам`янське, вул. Спортивна, 68, де зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_4 з яким в подальшому вживав спиртні напої. Відпочиваючи разом у вказаному барі, ОСОБА_5 побачив у ОСОБА_4 мобільний телефон марки LENOVO C2 POWER, і в нього виник протиправний умисел, направлений на таємне викрадення зазначеного чужого майна.
Діючи повторно, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, в зазначений час, ОСОБА_5 перебуваючи біля бару розташованого, за вказаною адресою, скориставшись тим, що ОСОБА_4 знаходиться в стані сильного алкогольного сп`яніння та не міг здійснювати контроль за власним майном, діючи таємно, керуючись корисливим мотивом, викрав з кишені куртки потерпілого мобільний телефон LENOVO, після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_4 майнової шкоди в сумі 2 472 гривні 40 копійок.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
З змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:
- обмеження права на оскарження вироку, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені в ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст.424 КПК України.
- відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4, ч.5 ст. 474 КПК України.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор та сторона обвинувачення зобов`язані довести кожну обставину інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заяву клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів, Кєлємбєрт роз`яснені і є йому зрозумілими.
В судовому засіданні обвинувачений пояснив суду, що він дійсно визнає себе винним в тому, що у зазначений в обвинуваченні час та при визначених в обвинувальному акті обставинах, в барі «Вогник», побачив у раніше не знайомого йому ОСОБА_7 , з яким познайомився у барі та разом вживав алкогольні напої, мобільний телефон. Коли ОСОБА_7 був на підпитку, на вулиці біля бару, витяг в нього мобільний телефон, після чого втік. Мобільний телефон заклав у ломбард, за 450 гривень. Він щиро кається у скоєному. Матеріальна шкода потерпілому відшкодована.
Між ним та потерпілим укладено угоду про примирення, та ними узгоджено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік. Ця угода, суть якої йому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитися зі змістом угоди при примирення.
Потерпілий в судовому засіданні підтвердив пояснення обвинуваченого. Зазначив, що раніше з обвинуваченим не був знайомий. Познайомилися у барі та випивали разом. У барі користувався мобільним телефоном. Потім телефону вже не було. Телефон він викупив у ломбарді, гроші ОСОБА_8 йому повернув. Підтвердив факт відшкодування збитків, факт підписання угоди та умов про примирення.
З пояснень обвинуваченого даних суду вбачається, що визнання ним вини у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, є добровільним і воно зроблено з розумінням того, що обвинувачений відмовляється від важливих прав, передбачених вищенаведеними нормами права зазначених ст. 474 КПК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнаним ним своєї вини, відшкодування завданої злочином шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчиненя злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Перевіривши відповідність угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, суд дійшов до наступного висновку:
ОСОБА_5 дійсно вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України та він у цьому винний.
Угода про примирення, яка укладена 09.03.2018 року між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_8 з іншого боку, відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, та відповідає інтересам суспільства та держави, порушень прав, свобод, інтересів інших осіб не встановлено.
Суд також підтверджує, що узгоджена сторонами угоди, міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилами призначення кримінальних покарань, встановленим КК та КПК України.
Судові витрати відповідно до ст. 124 КПК України стягуються з обвинуваченого. Доля речових доказів вирішується судом у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 474, 475 КПК України, суд
Угоду про примирення, укладену на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України 09.03.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердити.
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін строком на 1 рік.
Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_5 протягом випробувального строку:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи;
- періодично з`являтись до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 , судові витрати по проведенню судової експертизи у сумі 572 гривні на користь держави.
До набрання вироком законної чинності, мірою запобіжного заходу відносно засудженого, залишити особисте зобов`язання.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України.
Копію вироку вручити прокурору, потерпілому і засудженому після його оголошення негайно.
Суддя ОСОБА_1