Провадження № 1-кс/344/4243/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0004480 від 30.10.2017, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обгрунтування якого посилався на те, що слідчим відділом Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004480 від 30.10.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та повторно притягнутим до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309,ч. 3 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, а в період не знятої та не погашеної у встановленому законом порядку судимості, повторно вчинив новий злочин.

ОСОБА_5 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, повторно незаконно придбав рослинну речовину у скляній банці з кришкою, яку незаконно зберігав по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без мети збуту.

В подальшому, 30.10.2017 в період часу з 12 год. 20 хв. по 15 год. 20 хв. працівниками поліції проведено обшук житла та приналежних підсобних приміщень по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 . Під час обшуку, ОСОБА_5 видав скляну банку з кришкою із рослинною речовиною, яка згідно висновку експерта № 1490/17 від 31.10.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, кількість якого в сухому стані становить 222,41 грама.

У вчинені зазначеного злочину підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Жураки, Богородчанського району Івано-Франківської області, громадянин України, українець, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючий, одружений, на утримані одна малолітня дитина, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 28.09.2012 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 309, ст. 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 29.02.2016 прокуратурою Івано-Франківської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000024 за ч. 2 ст. 309 України, скеровано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області; 10.04.2017 Івано-Франківською місцевою прокуратурою, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005692 за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 309 України, скеровано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Причетність, ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку, висновком судово-хімічної експертизи, протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

30.10.2017 о 16.40 год. ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України та 31.10.2017 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, санкція статті передбачає максимальне покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, є те що він підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років та усвідомлює неминучість покарання за вчинення даного злочину. Крім цього, ОСОБА_5 немає сталих соціальних зв`язків, тому може виїхати за межі населеного пункту, в якому проживає з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Підставою вважати що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, які брали участь під час досудового розслідування, є те що він знає їхні анкетні дані.

Підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, належних висновків не зробив та знову підозрюється у вчиненні нового злочину.

Враховуючи вище наведені ризики, а також характеризуючі дані на особу підозрюваного, відсутності постійного джерела доходу, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не можливе.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки до органів досудового розслідування не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваного також не можливо, оскільки він не працює, не має постійного джерела доходів та власних коштів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не можливо, оскільки, ОСОБА_5 повторно підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Крім цього, 28.03.2017 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено обов`язки у відповідності до КПК України, які він порушив.

Вказане свідчить про неможливість запобігання вищенаведеним ризикам і можливістю застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частини четвертої цієї статті.

Вважаю, що при постановленні ухвали судом про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного в силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України доцільно визначити альтернативний розмір застави не менше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, з підстав викладених в ньому обставини, просили клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного щодо задоволення клопотання заперечила, просила обрати запобіжний захід не повязаний з позбавленням волі, а саме у вигляді нічного домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, оскільки, має намір пройти лікування.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, визначається у межах від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що 30.10.2017 о 16.40 год. ОСОБА_5 затримано на підставі ст. 208 КПК України та 31.10.2017 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного вище злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання.

В той же час обставини, які зазначені стороною захисту, не можуть бути підставами для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки, такі не виключають наявність обґрунтованості підозри та встановлених в судовому засіданні ризиків.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жураки, Богородчанського району Івано-Франківської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на утримані одна малолітня дитина, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.09.2012 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 309, ст. 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 29 грудня 2017 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Визначити заставу 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р: 2265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , на строк до 29 грудня 2017 року включно обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматись від спілкування з усіма свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1