ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4404/16-к
Провадження № 1-кп/210/80/18

"23" лютого 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження № 0002066 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянин України, українець, холостий, освіта середньо-спеціальна, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1) 14 червня 2007 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 190 ч. 1, 185 ч .3, 186 ч. 2, 190 ч. 2, 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

2) 06 грудня 2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. З КК України до позбавлення волі на строк 3 роки та 4 місяці;

3) 24 січня 2012 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 3,185 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

4) 25 січня 2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. З, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю покарань за вироком від 06.12.2011 року шляхом поглинання до відбуття визначено 3 роки та 4 місяці позбавлення волі;

5) 02 лютого 2012 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст.185 ч. 2, 185 ч. З, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України поглинуте покарання за вироком від 06.12.2001 року і до відбуття визначено 3 роки та 6 місяців позбавлення волі;

6) 08 лютого 2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. З, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки та 1 місяць;

7) 26 березня 2012 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. З, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки та 6 місяців, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України поглинуто вирок від 08 лютого 2012 року і до відбуття 4 роки та 1 місяць позбавлення волі;

8) 03 травня 2012 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. З, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднано покарання за вироком Саксаганського р/с м. Кривого Рогу від 26.03.2012 року і визначено до відбуття 4 роки та 6 місяців позбавлення волі;

9) 12 лютого 2016 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ст. 391 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 3 роки та 9 місяців за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03 травня 2012 року - до відбуття 4 роки та 9 місяців позбавлення волі, зараховано тримання під вартою на підставі ст. 72 ч. 5 КК України з 30.07.2015 року до 12.02.2016 року, звільнений із залу суду по відбутті покарання;

10) 13.09.2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст..75 КК України звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням на 1 рік,

11) 15.06.2017 року Галицьким районним судом м.Львова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 2 років 9 місяців обмеження волі.

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 повторно, 22.07.2016 року, близько 09 години 30 хвилин, з метою викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, знаходячись біля узбіччя проїжджої частини навпроти будівлі 1-ї міської лікарні м. Кривого Рогу, розташованої по вул. Свято-Георгіївській (вул. Рязанова), 8 в Металургійному (Дзержинському) районі м. Кривого Рогу, скориставшись відсутністю контролю з боку потерпілого та інших свідків чи очевидців, за допомогою перочинного ножа, якого він мав при собі, відчинив замок правої передньої дверці автомобіля ВАЗ-2106 світло-бежевого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , проник до салону вищезазначеного автомобіля, звідки таємно викрав належне ОСОБА_5 майно, а саме: авто магнітолу «SHUTTLE SUD-370», вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи №1884 від 12.08.2016 року з урахуванням знову станом цін на 22.07.2016 року складає 552 гривні 12 копійок.

Однак, злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як відразу після цього він був викритий потерпілим ОСОБА_5 , який намагався його затримати, але ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину, залишивши при цьому викрадену ним вищевказану авто магнітолу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочинів визнав у повному обсязі та показав, що він дійсно скоїв даний злочин при вказаних обставинах.

Він проходив поблизу 1-ї міської лікарні, побачив автомобіль і вирішив вкрасти автомагнітолу, але його виявив власник автомобіля.

Автомагнітола залишилася у власника.

Вину визнає, розкаюється у вчиненому.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються (зокрема-щодо факту скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин), та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують його особу та мають значення для вирішення питань щодо речових доказів та судових витрат, якщо такі маються у справі.

При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу (зокрема-обвинувачений) правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд також вважає, що вина обвинуваченого у скоєні даного злочину доведена у повному обсязі, а його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, за ознаками замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, який не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, згідно ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що скоєний злочин є злочином середньої тяжкості, обвинувачений у скоєнні злочину розкаявся, добросовісно поводив себе під час досудового розслідування та в судовому засіданні, надаючи повні та всебічні свідчення у справі, чим сприяв розкриттю злочину, повністю визнав свою вину.

Вказані обставини враховуються судом як такі, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, не виявлено.

ОСОБА_4 раніше судимий, не знаходиться на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг»; за місцем проживання характеризується нейтрально ( т.1 , а.с.32-49).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді обмеження волі, вважаючи, що тільки таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Питання про призначення остаточного покарання за скоєння нового злочину до винесення останнього вироку у відношенні нього вирішується судом з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України.

Обвинувачений відбуває покарання у вигляді обмеження волі за вироком у іншому кримінальному провадженні, що вступив в законну силу, у зв`язку з чим питання щодо запобіжних заходів в даному засіданні не вирішується.

Судом відповідно до ст.ст.124-126 КПК України, стягуються з обвинуваченого на користь держави судові витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення товарознавчої експертизи у сумі 150 грн (т.1, а.с.51) та судової трасологічної експертизи у сумі 703 грн. 68 коп. (т.1, а.с.27).

Усього в сумі 853 грн. 68 коп.

Питання про речові докази вирішується судом згідно вимог ч.9 ст.100 КПК України, а саме:

-автомагнітолу SHUTTLESUD-370 (передано потерпілому на зберігання, т.1, а.с.19) залишити потерпілому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначити остаточне покарання шляхом поглинення даного менш суворого покаранням більш суворим за вироком Галицького районного суду м. Львова від15.06.2017 року та встановити остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років 9 (дев`яти) місяців обмеження волі.

Строк відбування покарання обчислювати згідно вироку Галицького районного суду м. Львову від15.06.2017 року тобто з 27.03.2017 року.

Речові докази:

-автомагнітолу SHUTTLE SUD-370 (передано потерпілому на зберігання, т.1, а.с.19) залишити потерпілому.

Стягнути з засудженого на користь держави судові витрати, пов`язані з залученням експертів для проведення судових експертиз у сумі 853 грн. 68 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1