Справа №523/9068/17 11.12.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000273, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.02.2017 року, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2017 року.

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Обвинувачена ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 просять ухвалу суду скасувати, матеріали кримінального провадження направити на розгляд в Малиновський районний суд м. Одеси.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.08.2017р. обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000273 відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_5 повернуто прокурору Одеської області для усунення недоліків.

Узагальнені доводи апелянтів.
Обвинувачена ОСОБА_5 вказує про безпідставність та необґрунтованість тримання її під вартою.

_________________________________________________________________

Провадження 11-кп/784/822/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9

Категорія: повернення обвинувального Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

акту

Захисник ОСОБА_6 зазначає, що підготовче судове засідання було призначене з порушенням строку розгляду справи.

Стверджує, що суд не вислухав думку учасників процесу стосовно можливості призначення судового розгляду, не розглянув клопотання ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу та про призначення судових експертиз.

Стверджує, що суд немає права вирішувати питання про обрання запобіжного заходу.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції зазначив, що в ньому викладена лише частина фактичних обставин кримінального правопорушення та не вказана потерпіла сторона.

Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що посилання в обвинувальному акті на те, що обвинувачені вчинили інкриміновані їм кримінальні правопорушення, є безпідставними, оскільки їм не було у встановленому законом порядку висунуте обвинувачення. Звертає увагу на те, що зазначене є порушенням принципу презумпції невинуватості.

Також, вказав, що в порушення п.2 ч.2 ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування не містить реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування. Обвинувачені належним чином не отримали цивільний позов та обвинувальний акт.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційних скарг, думку прокурора, який вважав, що рішення судді є законним та обгрунтованим, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ст. 291 ч.2 КПК України.
Відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ст. 291 ч.2 КПК України.
Зокрема, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
З тексту обвинувального акту відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_5 однозначно вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини злочину (кримінального правопорушення), які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація кримінального правопорушення, що полягає у зазначені про вчинення обвинуваченими злочинів (кримінальних правопорушень), передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст.27, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 369 КК України, з наведенням диспозицій даного закону.
Після цього, в обвинувальному акті наведені відомості, передбачені наступним п.6 ч.2 ст. 291 КПК України щодо обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання.
Однак, обвинувальний акт не містить однієї з його обов`язкових складових частин, визначеної п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме формулювання обвинувачення.
З урахуванням визначеного п.13 ч.1 ст. 3 КПК України терміну «обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом», у логічному зв`язку з положеннями п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, які визначають вимоги до вироку та вказують на поняття «формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення», зміст формулювання обвинувачення має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого Кримінальним Кодексом України, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів його вчинення на підставі встановлених прокурором фактичних обставин злочину (кримінального правопорушення).
Окрім того, відповідно п.3 ч.2 ст. 291 КК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості відносно потерпілого. Але, в обвинувальному акті взагалі не вказані дані щодо потерпілого.
Із змісту мотивувальної частини ухвали вбачається, що підлягають усуненню саме зазначені недоліки обвинувального акту.
Отже, доводи обвинуваченої ОСОБА_5 та ї захисника в частині повернення обвинувального акту в суд першої інстанції на новий розгляд не є слушними.

Що стосується доводів апелянтів, що тримання ОСОБА_5 під вартою апеляційний суд дійшов наступного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.03.2017р. ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 28.08.2017р.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.08.2017р. ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.10.2017р.

25 жовтня 2017 року суддею апеляційного суду Миколаївської області, в порядку ст. 401 КПК України було постановлено ухвалу, якою клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_7 задоволено, обвинуваченій ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, до 24 грудня 2017р.

Вирішуючи питання про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченою злочинів передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст.27, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 369 КК України, а також те, що не зменшились ризики того, що обвинувачена буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також впливати та здійснювати тиск на заявника та свідків.

Але, апеляційний суд вважає, що на даний час наявність цих ризиків є вкрай не значними.

Так, як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування по даному провадженню закінчено та справа направлена до суду.

Тобто, відсутня ймовірність того, що обвинувачена зможе знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Окрім того, як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачена має постійне місце проживання, раніше не судима, має досить міцні соціальні зв`язки, працює, на даний час має певну процесуальну позицію, яку не змінює, що свідчить про намагання обвинуваченої захищатися правовим шляхом.

В матеріалах провадження відсутні дані про намір ОСОБА_5 виїжджати за межі місця реєстрації або переховуватись від органів досудового слідства та суду.

Крім того, обвинувачена має на утриманні хворих батьків, які потребують догляду.

Також, з листа Уповноваженого Верховної Ради з прав людини від 10.08.2017р. вбачається, що ОСОБА_5 страждає на хронічні захворювання органів травлення та хронічне гінекологічне захворювання в стадії загострення та потребує лікування.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Вренчев проти Сербії» від 23 вересня 2008 року зазначив, що у випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи, передусім суди, завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів.

Отже, апеляційний суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_5 доцільно змінити запобіжний захід, як про це просять апелянти.

З урахуванням викладеного, апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_10 та її захисника підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 424, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_8 - залишити без змін.
Змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, строком до 2-х місяців.
Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон; не залишати м. Одесу без дозволу слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_11 та свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: