Справа № 565/1675/17
Провадження № 1-кп/565/119/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2017 року м.Вараш
Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовська Рівненської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого на сезонних роботах, відповідно до ст.89 КК України не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України;
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кузнецовська Рівненської області, українця, громадянина України, неодруженого, працюючого на сезонних роботах, не судимого, проживаючого в АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся і показав, що 09 листопада 2016 року приблизно о 03 год. він, разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , перебуваючи біля тютюнового кіоску на зупинці громадського транспорту «Грибки», яка розташована в м.Вараш Рівненської області, помітили громадянина іноземної держави, в руках у якого знаходився фотоапарат, яким останній здійснював фотозйомку місцевості. В ході знайомства з іноземцем, у них виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 з приводу того, що останній відмовився їх фотографувати. З метою залагодження конфлікту, ОСОБА_7 запропонував купити їм кави, у зв`язку з чим вони всі разом пішли до магазину «Грибочок». Придбавши каву, ОСОБА_7 залишив їх і пішов у напрямку житлових будинків, що по м-ну Вараш м.Вараш Рівненської області. Випивши каву, вони з ОСОБА_5 попрямували до місць свого проживання і біля будинку АДРЕСА_3 , знову помітили ОСОБА_7 . Тоді він запропонував ОСОБА_8 наздогнати іноземця та подякувати за каву. З цією метою вони підійшли до іноземця, однак між ними знову виникла суперечка, під час якої він збив потерпілого з ніг і запропонував ОСОБА_5 викрасти майно ОСОБА_7 , на що ОСОБА_5 погодився. З метою особистого збагачення він з ОСОБА_5 викрали у Уорріллоу Девіда фотоапарат «Canon», мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору, золоту обручку та шкіряний гаманець, у якому були грошові кошти в сумі 15 англійських фунтів стерлінгів, 90 польських злотих, дві банківські картки, паспорт громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, посвідчення водія та ключі. Викравши вищевказані речі, вони пішли до річки Стир, де викинули гаманець, ключі та сім-картку оператора МТС з мобільного телефону марки «Nokia». Золоту обручку, яку викрали у потерпілого вони згубили по дорозі. Після цього, вони повернулися до будинку АДРЕСА_3 , де у одному із під`їздів залишили викрадені ними паспорт та посвідчення водія іноземця, сподіваючись, що їх хтось знайде і поверне потерпілому. Наступного дня вони були затримані працівниками поліції, яким добровільно видали викрадені речі, гроші та банківські картки.
Обвинувачений ОСОБА_4 зауважив, що матеріальний збиток потерпілому повністю відшкодований.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся і надав суду показання, які за змістом повторюють показання обвинуваченого ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 просять суд обмежити обсяг дослідження доказів по справі, а саме: просять не досліджувати докази по доказуванню події кримінального правопорушення, їх винуватості, розміру завданої шкоди, оскільки вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнають повністю, визнають час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 просять суд дослідити докази, що впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, обставини, що характеризують їх особу, пом`якшують та обтяжують покарання.
Прокурор та захисник проти обмеження обсягу дослідження доказів по справі не заперечували.
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 наголосили, що вони розуміють, що в разі визнання судом недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, свою винуватість визнали повністю, щиро розкаялися, дали змістовні, повні та об`єктивні показання.
За таких обставин, суд вважає, що визнання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 фактичних обставин справи є добровільними та істинними, а самі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 проінформовані про відсутність в подальшому у них права оспорювання цих фактичних обставин в апеляційному порядку.
Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи доведені наявними в справі доказами, які не потребують дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, визнає фактичні обставини справи доведеними.
В судовому засіданні повністю доведено факт відкритого викрадення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Таким чином, винуватість обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у інкримінованому їм злочині повністю доведена в судовому засіданні і їх дії слід кваліфіковати за ч.2 ст.186 КК України.
При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в судовому засіданні не добуто.
Разом із тим, суд враховує те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 позитивно характеризуються по місцю проживання, задіяні у суспільно-корисній праці, не перебувають на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах ДЗ «СМСЧ №3 МОЗ України».
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, із застосуванням покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковані їх дії.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 369,370,371,373,374,393,394,395 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на один рік.
Згідно ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи з питань пробаціїпро зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на один рік.
Згідно ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти органи з питань пробаціїпро зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.
Речові докази по справі: дві банківські картки «Santander», «Nationwide», фотоапарат «Canon EOS 100D», картку пам`яті 2 Гб,паспорт громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, посвідчення водія, мобільний телефон марки «Nokia 6303сі» повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченим та прокурору.

Роз`яснити, що інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Головуючий