Справа № 161/2713/18 Провадження №11-сс/773/106/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2018 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7 ,

володільця тимчасово

вилученого майна ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 28 лютого 2018 року (ЄРДР №00000288) ,

В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 лютого 2018 року задоволено клопотання слідчого СГ СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, що було вилучено відповідно до протоколу обшуку від 15.02.2018р. в житлові квартирі за адресою АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_10 .
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, а саме майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
Непогоджуючись з ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був відмовити в задоволенні клопотання, оскільки не враховано те, що слідчий звернувся до суду з порушенням строку, передбаченого ч.5 ст.171 КПК України, вилучені кошти належать їй,а мобільні телефони перебували в користуванні дітей. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді про задоволення клопотання слідчого скасувати, та відмовити в задоволенні даного клопотання.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, володільця тимчасово вилученого майна та захисника, які, кожен зокрема, підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, прокурора та слідчого, які заперечили доводи скарги та просили залишити ухвалу без змін, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Клопотання про арешт мана надійшло до суду 21.02.2018р., призначено до розгляду на 23.02.2018р. Однак, розгляд був відкладений на 28.02.2018р. з метою, як можна зробити висновок з матеріалів справи (а.с.17), забезпечення участі в розгляді володільця майна.

Тому, доводи апеляції про порушення слідчим суддею вимог ст. 173 КПК України не ґрунтуються на вимогах закону.

Що стосується мобільних телефонів, сім- карток та утримувачів сім-карток, то слідчим та прокурором доведено, що дані речі можуть відповідати критеріям речових доказів і визнанні такими рішенням слідчого.

За таких обставин на ці речі слід накласти арешт.

Разом з тим, дозволяючи обшук (а.с.6) слідчий суддя не погодив відшукання грошових коштів.

Вказана обставина, на думку апеляційного суду, унеможливлює арешт грошей та валюти.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу Яблонскайте Ріти Ромуальдо задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 28 лютого 2018 року про накладення арешту на майно скасувати.

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 15 лютого 2018 року в ході проведення обшуку житлової квартири за адресою АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_10 , а саме, мобільний "Meizu" imed НОМЕР_1 , imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 з сім-карткою, утримувачі до сім карток з номерами: НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ; НОМЕР_10 ; НОМЕР_11 ; НОМЕР_12 ; НОМЕР_13 ; НОМЕР_14 ; НОМЕР_15 ; НОМЕР_16 ; НОМЕР_17 ; НОМЕР_18 , мобільний телефон "iPhone" imei НОМЕР_19 з сім-картою номеру телефону НОМЕР_20 , мобільний телефон марки "Nokia" imei 1: НОМЕР_21 , imei 2: НОМЕР_22 з двома сім-картками, два аркуші паперу.

В решті відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді