АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/438/2018 Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія КК: п. 4 ч. 2 ст. 115 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року ОСОБА_8 засуджено за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі.
ОСОБА_8 визнано винним у тому, що 11.12.2014, о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи в гостях у батька своєї знайомої ОСОБА_11 ОСОБА_12 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, почав сварку та бійку з ОСОБА_12 , під час якої вчинив умисне вбивство останнього з особливою жорстокістю.

Так, ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що завдає потерпілому особливих фізичних страждань і бажаючи цього, з особливою жорстокістю, завдав 49 колото-різаних та різаних поранень по всьому тілу потерпілого невстановленим досудовим розслідуванням гострим предметом з колючо-ріжучими властивостями. Зокрема, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_12 поранення в область голови, обличчя, шиї, спини, плечей, лівого стегна, живота. В тому числі проникаючі колото-різані рани у життєво важливі органи, розміщені в області шиї та живота. При цьому ОСОБА_8 усвідомлював, що своїми діями завдає ОСОБА_12 нестерпного болю, спричиняючи тілесні ушкодження за життя, протягом приблизно 30-40 хвилин і бажав цього.
З метою умисного вбивства ОСОБА_12 з особливою жорстокістю, ОСОБА_8 , усвідомлюючи наслідки своїх протиправних дій та бажаючи настання смерті потерпілого, в квартирі АДРЕСА_2 , завдав ОСОБА_12 удар кулаком по обличчю та став завдавати удари в різні частини тіла невстановленим досудовим розслідуванням гострим предметом з колючо-різучими властивостями.
Продовжуючи наполегливо реалізовувати власний умисел, спрямований на умисне позбавлення ОСОБА_12 життя з особливою жорстокістю, розпочавши в квартирі, а потім перемістившись на сходинковий майданчик шостого поверху біля квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 продовжував наносити численні удари невстановленим предметом в область обличчя потерпілого. Не маючи можливості самостійно припинити посягання ОСОБА_8 на своє життя, ОСОБА_12 біля власної квартири АДРЕСА_2 , голосно звертався до сторонніх громадян за допомогою. Проте, ОСОБА_8 , повалив ОСОБА_12 на підлогу та, виявляючи особливу жорстокість і заподіюючи нестерпний фізичний біль, з метою позбавлення життя останнього, продовжував наносити ОСОБА_12 численні удари в життєво важливі частини тіла та голови, від яких потерпілий помер.
Перед настанням смерті ОСОБА_12 відчував нестерпний біль та переніс особливі фізичні страждання, з огляду на застосоване до нього ОСОБА_8 насильство, чисельність, локалізацію та характер отриманих за життя тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі заступник прокурора міста Києва ОСОБА_13 , не оспорюючи фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить скасувати вирок в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.
Своє прохання прокурор обґрунтовує тим, що судом не надано належної і достатньої правової оцінки підвищеному рівню суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.
Так, обвинувачений умисно наносив ОСОБА_12 численні тілесні ушкодження, з особливою жорстокістю, з мотивів помсти, через неприязнь до нього за характер стосунків з донькою, відмовою виконувати умови обвинуваченого. Загострення триваючого конфлікту відбулось внаслідок активних провокаційних дій обвинуваченого. Внаслідок отримання численних тілесних ушкоджень, ОСОБА_12 не міг чинити опір ОСОБА_8 , перебуваючи у свідомості, кликав на допомогу сторонніх осіб, проте обвинувачений медичної допомоги йому не надав, спричинивши несумісні із життям тілесні ушкодження, з місця вчинення злочину зник.
Також, судом фактично залишено поза увагою дані про особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливий злочин.
Крім того, звертає увагу суду на позицію обвинуваченого, який не виявив негативного ставлення чи критики до власних протиправних насильницьких дій, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку особи останнього.
Тому прокурор вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч. 2 ст. 115 КК України, чим порушив вимоги ст. 50, ст. 65 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок і закрити кримінальне провадження, оскільки його вина у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_12 не доведена дослідженими доказами.
Своє прохання обвинувачений обґрунтовує тим, що він не позбавляв життя потерпілого ОСОБА_12 , а його показання щодо обставин події не взяті судом до уваги, хоча інші свідки конфлікту з ОСОБА_12 відсутні.
Так, з останнім у нього були гарні стосунки, а тому відсутній будь-який мотив для його вбивства. Під час зустрічі з ОСОБА_12 , останній напав на нього і виникла бійка. ОСОБА_8 лише відмахувався ножем від ОСОБА_12 , після того, як останній саме цим ножем завдав йому поранення руки. Ніж ОСОБА_8 підняв з підлоги квартири.
З показань свідка ОСОБА_14 вбачається, що вона бачила молодого чоловіка, схожого на обвинуваченого, який на сходинковому майданчику біля дверей квартири наносив удари ОСОБА_12 . Проте вона прямо не вказала, що цим чоловіком є ОСОБА_8 . Крім того, вона не зазначала про нанесення ударів померлому ножем.
З висновків експертиз також не вбачаються дані про причетність обвинуваченого до вчинення вбивства, а саме, що всі поранення, від яких настала смерть ОСОБА_12 , були нанесені саме обвинуваченим. Не вбачається цього і з показань свідків, які зазначені у вироку. Тобто, наявні в матеріалах провадження докази не доводять його вину і мотив інкримінованого кримінального правопорушення.
Також вважає, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи, він перебував в стані сильного душевного хвилювання під час інкримінованих йому дій, що залишилося поза увагою суду.
Тому, на думку обвинуваченого, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам провадження, що вплинуло на рішення про визнання його винуватим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора і потерпілих, які підтримали апеляційну скаргу прокурора та заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого, пояснення обвинуваченого і захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та заперечили проти апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, доведена доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Під час судового розгляду обвинувачений не заперечував проти того, що 11.12.2014 він перебував в квартирі ОСОБА_12 , між ними виник конфлікт, ініціатором якого був померлий з невідомих для ОСОБА_8 підстав. ОСОБА_12 намагався спричинити ОСОБА_8 ножем удар, однак той закрився рукою та отримав поранення пальця. Після чого ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_12 диваном і той втратив рівновагу та випустив ніж на підлогу. Тоді ОСОБА_12 наніс ОСОБА_8 ще один удар по голові табуретом, від чого той впав, схопив ніж з підлоги і почав ним відбиватися від ОСОБА_12 . Потім він не пам`ятає, що відбувалося, а коли прийшов до тями, то вони удвох вже перебували у коридорі квартири. В цей час позаду обвинуваченого був якийсь чоловік, схожий на особу, яка вчинила на нього напад за тиждень до цих подій у під`їзді будинку, де мешкає ОСОБА_8 . Він злякався та вибіг з квартири, заховавшись на верхньому поверсі. Почувши, що з квартири ОСОБА_12 хтось вийшов, ОСОБА_8 вирішив втекти з будинку. Однак на поверху біля квартири, де мешкає ОСОБА_12 , він зіткнувся з останнім. Той намагався знову нанести обвинуваченому удар ножем, однак ОСОБА_8 стрибнув на нього і таким чином уникнув удару. Потім ОСОБА_8 не пам`ятає, що відбувалося, однак наполягає, що ножа в його руках не було, однак він намагався захиститися від дій ОСОБА_12 . В подальшому він вибіг на вулицю, у незнайомої дівчини попросив телефон, з якого зателефонував друзям, які за ним приїхали. ОСОБА_8 наполягав, що не вбивав ОСОБА_12 , всі його дії були спрямовані на особистий захист. Можливо вбивство вчинила особа, яку він тоді бачив в квартирі і яка раніше вчинила на нього напад, однак в правоохоронні органи він з цього приводу вирішив не звертатися.

З показань свідка ОСОБА_15 вбачається, що 11.12.2014, близько 11 години 10 хвилин, він прийшов до квартири АДРЕСА_3 , де мешкав ОСОБА_12 , для того щоб налагодити останньому комп`ютер. Через деякий час до квартири на запрошення власника прийшов ОСОБА_8 для того, щоб перенести зображення з комп`ютера на телевізор, що не зміг зробити свідок. ОСОБА_8 пропонував ОСОБА_12 відсвяткувати день народження його доньки та разом оплатити святкування. Однак ОСОБА_12 відмовився. Близько 16 години 05 хвилин ОСОБА_15 покинув квартиру, ОСОБА_8 при цьому залишився там. Крім того, свідок показав, що ОСОБА_12 в той день поводив себе спокійно, розповідав про розлучення з дружиною, бажання зробити медичну операцію. Свідку відомо, що ОСОБА_8 зустрічався з донькою ОСОБА_12 - ОСОБА_16 . В листопаді 2014 року, коли свідок був у ОСОБА_12 , ОСОБА_8 приходив до нього та просив в борг гроші, однак останній відмовив та був обурений з цього приводу.

З показань свідка ОСОБА_17 вбачається, що на початку осені 2014 року друзі познайомили його з ОСОБА_8 . Останній запропонував йому та його знайомому - ОСОБА_18 замовити за заниженою ціною мобільні телефони марки Айфон. Вони передали ОСОБА_8 1450 доларів США, останній пообіцяв придбати для них за ці кошти три телефони на початку листопада 2014 року. ОСОБА_8 запевнив їх, що замовляє телефони з-за кордону, а саме з Китаю, а потім продає їх в Україні. Зі слів свідка, обвинувачений обіцяв привезти телефони в кінці листопада, але потім кожний тиждень йому та його знайомому ОСОБА_18 вигадував різні історії чому не прийшов товар. ОСОБА_8 розповідав свідку про батька своєї дівчини ОСОБА_19 та казав, що він дуже впливова та багата людина. Особисто свідок ОСОБА_17 ніколи батька ОСОБА_19 не бачив та не був з ним знайомий.
11.12.2014, близько 11 години, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_17 та повідомив, що телефони у нього, і після зустрічі з ОСОБА_12 зателефонує свідку та домовиться про зустріч. В смс-повідомленні ОСОБА_8 попросив зачекати його в кафе по бул. Л.Українки, 2. В той же день близько 18.30 год. ОСОБА_18 зателефонував ОСОБА_8 з невідомого номеру. Розмова відбувалась в присутності свідка, тому він чув, про що йшла мова. ОСОБА_8 повідомив, що у нього великі проблеми і що на даний час він знаходиться по АДРЕСА_4 та попросив приїхати до нього. Приблизно через 15 хвилин ОСОБА_17 разом з ОСОБА_18 під`їхали до вказаного будинку. Там їх зустріла незнайома дівчина та запропонувала пройти з нею до ОСОБА_8 , до якоїсь квартири. Однак вони відмовилися та сказали, щоб ОСОБА_8 сам виходив. Потім з будинку вийшов ОСОБА_8 , який був дуже знервований, його руки були в карманах, проте свідок помітив, що вони тремтять. Потім ОСОБА_8 викинув на клумбу біля будинку предмет, який здався свідку ножем. Окрім того, одяг у ОСОБА_8 був брудним та було схоже, що він в крові. Обличчя також було брудним. Свідок ОСОБА_17 не підходив близько до ОСОБА_8 , з ним розмовляв його товариш, про що саме свідку невідомо. Потім приїхала ОСОБА_20 , яка поговорила з ОСОБА_8 та поїхала на таксі. Після чого свідок разом з ОСОБА_8 поїхали на таксі до батька останнього. ОСОБА_8 пішов до батька та повернувся через годину, після чого вони зі свідком сіли до автомобіля «Сузукі» та поїхали до ресторану по проспекту Повітрофлотському в м. Києві, де ОСОБА_8 повідомив, що у нього виникли великі проблеми і наразі кошти і телефони він не може повернути.
Через декілька днів свідок разом із своїм товаришем ОСОБА_18 в барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Мечнікова, 3 зустрічався з ОСОБА_21 . При зустрічі ОСОБА_22 запитувала у них, яким чином можливо допомогти ОСОБА_8 так як у нього проблеми, та сказала, що в неї є ключі від квартири, де проживав її покійний батько, а також ключ від сейфу, в якому повинна знаходитись велика сума грошей. Ліза запропонувала свідку і його товаришу ОСОБА_18 зайти до квартири та викрасти гроші і за це обіцяла частину грошей із квартири та борг ОСОБА_8 . Також сказала, що їй не можна з`являтися в квартирі бо за нею слідкують працівники міліції. Свідок відповів відмовою. Також свідку ОСОБА_17 пізніше стало відомо, що ОСОБА_8 був винен гроші не тільки його товаришу ОСОБА_18 , а ще багатьом людям в яких також брав гроші нібито на купівлю мобільних телефонів та планшетів, але їх не повертав і товар не привозив.

З показань свідка ОСОБА_14 вбачається, що вона проживає в квартирі АДРЕСА_5 , яка поруч з квартирою ОСОБА_12 11.12.2014, приблизно о 17 годині 30 хвилин, вона перебувала вдома і почула шум та крики про допомогу на східцевому майданчику перед своєю квартирою. Відчинивши двері, вона побачила як хлопець б`є ОСОБА_12 . При цьому вона не бачила, що було в руках у хлопця. Однак ОСОБА_12 від кожного удару ставало гірше і він по результату опинився на підлозі. Вказаний хлопець за зовнішнім виглядом схожий на обвинуваченого ОСОБА_8 , з яким вона була знайома раніше та знала що він зустрічається із донькою її сусіда ОСОБА_16 . Вона підійшла до ОСОБА_12 і хотіла затягнути його до своєї квартири. Хлопець в цей час стояв до неї спиною та нічого не говорив. ОСОБА_12 сказав, щоб вона залишила його та викликала міліцію. Крім ОСОБА_12 і хлопця, схожого на ОСОБА_8 , інших сторонніх осіб на східцевому майданчику не було. Тоді вона повернулася до квартири та почала викликати міліцію. ОСОБА_12 залишився у під`їзді. Там його вже мертвого виявили лікарі та працівники міліції. Також свідок зазначила, що знала ОСОБА_12 багато років, може охарактеризувати його лише з позитивної сторони, як не конфліктну, врівноважену, спокійну людину, яка не була помічена раніше у бійках.
З показань свідків ОСОБА_23 вбачається, що 11.12.2014 у другій половині дня, на вулиці до неї підійшов ОСОБА_8 , з яким до вказаних подій вона не була знайома, та попросив зателефонувати його друзям. На руках у нього були рани і кров. Він сказав, що на нього напали і побили. Більше нічого не повідомляв. Потім за ним приїхали друзі та забрали його.
З показань свідка ОСОБА_24 вбачається, що 11.12.2014, близько 18 години, їй зателефонувала незнайома дівчина та повідомила про те, що до неї підійшов ОСОБА_8 , якого побили, та попросив зателефонувати свідку. Через деякий час, коли вона виходила з свого будинку, вона зустріла ОСОБА_8 і свого знайомого ОСОБА_25 . ОСОБА_8 був одягнений в куртку та джинси, які були брудні, з плямами схожими на кров, на руках і голові були рани. ОСОБА_8 був знервований, нічого не розповідав, лише повторював фразу "йому капець". Потім він комусь зателефонував і пішов геть.
З протоколів огляду місця події від 11.12.2014, вбачається, що близько 19 години на сходинковому майданчику біля дверей квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_6 працівниками міліції виявлено труп ОСОБА_12 . По всьому тілу трупа виявлено чисельні тілесні ушкодження, на трупі та під ним, а також стінах біля вказаних квартир виявлено речовину бурого кольору.
З протоколу огляду місця події від 11.12.2014 вбачається, що під час огляду квартири АДРЕСА_2 на вхідних дверях, підлозі коридору, дверях кімнати, підлозі та дивані виявлено сліди речовину бурого кольору, вилучено сліди папілярних узорів.

З протоколу слідчого експерименту від 17.12.2014 вбачається, що ОСОБА_8 в присутності понятих на місці показав та розповів обставини конфлікту між ним та ОСОБА_12 11.12.2014. При цьому він в цілому надав показання, аналогічні тим, що під час судового розгляду. Однак зазначив, що в той день неодноразово заходив до ОСОБА_12 , намагався з ним поговорити з приводу свого бізнесу, отримати поради. При цьому ОСОБА_12 не виявляв бажання радити його з цього питання.
Крім того, ОСОБА_8 повідомив, що коли він повторно зіткнувся з ОСОБА_12 на сходинковому майданчику і схопив його за руку з ножем, щоб уникнути ударів, з квартири напроти квартири АДРЕСА_3 вийшла жінка, запитала, що сталося, і через деякий час знов зайшла в квартиру. Після цього ОСОБА_8 побачив, що ОСОБА_12 лежить біля вхідних дверей в квартиру АДРЕСА_3 . Обвинувачений злякався та вибіг з під`їзду.
З висновку судово-психіатричної експертизи №73 від 29.01.2015 вбачається, що ОСОБА_8 на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, та на даний час психічно здоровий, будь-якими психічними розладами не страждав і не страждає, міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На час правопорушення ОСОБА_8 не страждав таким психічним порушенням, яке могло б обумовити часткову втрату тоді ним пам`яті. Крім того, експерти зазначили, що ОСОБА_8 перебував у стані емоційного збудження, що не досягло афективної глибини.

З висновку експерта №3526 від 28.01.2015 вбачається, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено:
Одне колото-різане поранення шиї. Колото-різана рана розташована на лівій бічній поверхні шиї, в її нижній третині.
Шість проникаючих колото-різаних поранень живота: перше поранення: колото-різана рана розташовується на животі спереду справа, друге поранення: колото-різана рана розташована на правій бічній поверхні живота, третє поранення: колото різана рана розташована на правій бічній поверхні живота, четверте поранення: колото-різана рана розміщена на передній поверхні живота зліва, п`яте поранення: колото різана рана розташована на передній черевній стінці зліва, шосте поранення: колото-різана рана розташована на лівій бічній поверхні живота,
Вищевказані проникаючі поранення живота та поранення шиї з ушкодженням великих судин мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Крім того, виявлено 31 непроникаюче колото-різане поранення тіла, вхідні рани яких знаходяться на обличчі, шиї, лівій руці, спині, лівому стегні, лівій сідниці.
Крім того, виявлено 11 різаних ран, розташованих на волосистій частині голови, на обличчі, шиї, лівій руці та спині, що мають довжину від 2 см до 5 см, глибину до 0,7 см.
Синець на обличчі справа.
Непроникаючі колото-різанні поранення, різанні рани, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я.
Колото-різані поранення виникли від дії предмету, який мав форму типу клинка ножа.
Різані рани виникли від дії гострого предмету, яким могло бути лезо ножа.
Синець на обличчі виник від дії тупого предмету, незадовго до настання смерті, має ознаки легких тілесних ушкоджень.
Всі ушкодження виникли за життя, з ними ОСОБА_12 прожив не більше 30-40 хвилин.
Смерть ОСОБА_12 настала від проникаючих колото-різаних поранень живота та шиї з ушкодженням великих судин та внутрішніх органів, що призвело до розвитку крововтрати та шоку.
З висновків генетичних та криміналістичних експертиз також вбачається, що на речах обвинуваченого виявлено кров ОСОБА_12 , а також відсутність можливості відчинити двері квартири померлого зовні без допомоги ключів від замка.

Наявні в провадження докази, на думку колегії суддів, спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченого про недоведеність його вини у спричиненні ОСОБА_12 всіх тілесних ушкоджень, встановлених висновком експертизи. Їх кількість, локалізація, спричинення протягом невеликого проміжку часу та настання смерті ОСОБА_12 через 30-40 хвилин після нанесення, свідчить про спрямованість умислу ОСОБА_8 саме на умисне вбивство з особливою жорстокістю, мотивом якого стало раптово виниклі особисті неприязні стосунки. Наявність іншої особи в квартирі ОСОБА_12 , а також можливість спричинення частини тілесних ушкоджень саме нею, спростовуються показаннями свідків, висновками експертиз. Про те, що свідок ОСОБА_14 бачила саме обвинуваченого, свідчить відповідність її показань іншим доказам. Крім того, сам обвинувачений не заперечував в ході слідчого експерименту, що дійсно сусідка виходила з квартири і бачила конфлікт між ОСОБА_12 і ОСОБА_8 в під`їзді. При цьому свідок ОСОБА_14 зазначили, що лише один раз виходила з квартири і бачила як хлопець чимось бив ОСОБА_12 . І вже після цих подій, через невеликий проміжок часу, останній помер біля квартир.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 за п.4 ч.2 ст. 115 КК України є вірною.

Покарання ОСОБА_8 призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України.
При цьому судом фактично враховані всі обставини, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі, зокрема обставини вчиненого, тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого.
Колегія суддів погоджується з видом та розміром призначеного покарання, оскільки, незважаючи на мінімальний розмір, воно є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вирок Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 законним та обґрунтованим, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Однак, згідно протоколу затримання ОСОБА_8 перебуває під вартою з 12.12.2014, а не 12.12.2015, як зазначено у вироку.
Тому, колегія суддів вважає за необхідне рекомендувати суду першої інстанції в порядку ст. 379 КПК України виправити описку в резолютивній частині вироку щодо дати початку обрахування строку відбування покарання.

Керуючись ст. 376, ст. 404, ст. 405, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги заступника прокурора міста Києва ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Печерського районного суду м. Києва від 18 вересня 2017 року, яким ОСОБА_8 засуджено за п.4 ч.2 ст. 115 КК України, - без зміни.

Рекомендувати суду першої інстанції в порядку ст. 379 КПК України виправити описку в резолютивній частині вироку щодо дати початку обрахування строку відбування покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою,- в той же строк з дня отримання копії ухвали.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .