АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/3807/17 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2004/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
УХВАЛА
Іменем України
26 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.07.2017р. відносно ОСОБА_7 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено подання адміністрації Холодногірської виправної колонії №18 про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України засудженого ОСОБА_7 .

Задовольняючи вищевказане подання, суд першої інстанції вказав, що вивчивши відомості про особу засудженого ОСОБА_7 , його ставлення до скоєного злочину, той факт, що засуджений був працевлаштований в установі днювальним медичної частини при установі, за час відбування покарання 3 рази заохочувався, стягнень не мав, тому приходить до висновку, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим до нього застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції оскільки вважає її необґрунтованою та безпідставною.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, засудженого, який підтримав рішення районного суду перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, ст.81 КК України встановлює умови та підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Запровадження вищевказаного правового інституту, згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у згаданій Постанові Пленуму в п.17 оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції та представлених матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 , відбуває покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 18.07.2014р. яким він засуджений за ч.1 ст.263, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317, ч.2 ст.317, ст.70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст.12 КК України, ОСОБА_7 , засуджений за вчинення умисного тяжкого злочину, за який згідно ч.2, п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосовано, якщо він відбув не менше двох третин строку покарання, та сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховується з 24.04.2014р., при цьому ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.02.2016р. йому у відповідності до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього увязнення з 24.04.2014р. по 19.09.2014р., із розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

З приводу доведеності сумлінної поведінки та ставлення до праці як факту виправлення ОСОБА_7 , колегія суддів вважає зазначити наступне.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, згідно п.13 раніше вказаної Постанови Пленуму, мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим дослідженню підлягають, окрім іншого, дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків тощо.

За час відбування покарання ОСОБА_7 мав три заохочення у 2015р. одне, у 2016р. одне та одне у 2017р. (т.1 а.с.6).

Крім того, з подання та характеристиці засудженого вбачається що він виправився та заслуговує на застосування до нього положення ст.81 КК України.

З наведеним висновком колегія суддів погоджується адже ОСОБА_7 засуджений до реальної міри покарання вперше. З наданої ж характеристики (т.1 а.с.5) вбачається, що ОСОБА_7 характеризується позитивно і згідно витягу з протоколу №18 спостережної комісії у Новобоварському районі при виконавчому комітеті Харківської міської ради від 23.06.2017р. (т.1 а.с.3) він довів своє виправлення.

Отже, надаючи оцінку поведінці засудженого ОСОБА_7 протягом усього часу відбування покарання, колегія суддів, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до переконання, що висновки районного суду підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Так з довідки про заохочення та стягнення чітко простежується процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування покарання.

Тож, розглядаючи матеріали щодо застосування умовно-дострокового звільнення суд, виходячи з вищенаведених рекомендацій, зобов`язаний звертати увагу на цю довідку заохочень та стягнень, а саме на дати заохочень та підстави їх застосування. Які, на думку колегії суддів, свідчать про виправлення ОСОБА_7 , оскільки це ґрунтується на всебічному врахуванні даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що адміністрація Державної установи «Холодногірської виправної колонії № 18» та спостережна комісія у Новобоварському районі при виконавчому комітеті Харківської міської ради просять про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , що за переконанням колегії суддів, підтверджують висновки суду першої інстанції про виправлення засудженого та про його стійки наміри на суспільно-корисне подальше існування.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції правильно застосував до засудженого ОСОБА_7 положення ст.81 КК України то підстав для скасування судового рішення не має.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.07.2017р. відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді