В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015030 від 31 жовтня 2016 року, яке об`єднано з кримінальним провадженням, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010183 від 17 липня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з загальною середньою освітою, непрацюючої, інваліда 2 групи, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 09.04.2015 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік;

- 10.09.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки;

- 25.05.2016 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком на 3 роки. 30.11.2016 року вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва вирок Оболонського районного суду м. Києва в частині призначеного ОСОБА_9 покарання скасовано, та призначено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді трьох місяців арешту. Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10.09.2015 року виконувати самостійно;

- 23.09.2016 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 26.01.2017 року Деснянським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26.04.2017 року у порядку ст. 404 КПК України на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 01 грудня 2016 року по день набрання вироку суду законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, від невстановленої досудовим розслідуванням особи отримала для власного вживання, без мети подальшого збуту, медичний шприц з рідкою речовиною коричневого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, тим самим вчинила придбання наркотичного засобу, без мети збуту.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_9 почала зберігати при собі медичний шприц з особливо небезпечним наркотичний засобом - опієм ацетильованим.

В подальшому 16 липня 2016 року, ОСОБА_9 гуляючи разом зі знайомою, зайшла до будинку АДРЕСА_2 , де в під`їзді будинку побачила працівників поліції, після чого діставши з кишені медичний ін`єкційний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, кинула його на підлогу.

В подальшому 16 липня 2016 року в період часу 23 год. 30 хв. до 00 години 00 хвилин, під час проведення огляду місця події, що проводився за адресою: АДРЕСА_2 між третім та четвертим поверхами багатоповерхового будинку громадянка ОСОБА_9 добровільно показала, що на підлозі біля неї лежить медичний ін`єкційний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим, який остання зберігала при собі в кишені, для власного вживання, без мети збуту.

Під час огляду було виявлено та вилучено пластмасовий ін`єкційний шприц одноразового використання місткістю 5 мл. з ін`єкційною головкою у пластиковому футлярі в якому знаходилась рідка речовина коричневого кольору, який в подальшому вилучено.

Відповідно до висновку експерта № 2318/х від 12.09.2016 року:

1,2 Надана на дослідження рідина коричневого кольору є особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований.

Маса опію ацетильованого ( у перерахунку на суху речовину) у рідині складає 0,167 г.

Опій ацетильований, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1298 від 02 грудня 2009 року), «Список №1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечним наркотичним засобом.

Крім того, ОСОБА_9 30.10.2016 року приблизно о 18 год. 30 хв. прийшла до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований торговому центрі «NOVUS», за адресою: м. Києв, пр. Броварський, 17. Перебуваючи в торговій залі магазину у ОСОБА_9 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторне, таємне, викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, пішла до стелажу з жіночим одягом, де взяла три жіночі кофти, після чого направилась до примірочної кімнати вказаного магазину. Будучи в примірочній кімнаті сама, ОСОБА_9 , одну з кофт, а саме жіночу кофту сірого кольору, артикул поклала до пакету, який був обмотаний фольгою, після чого вказаний пакет з кофтою поклала до своєї сумочки та вийшла з примірочної кімнати. В торговій залі ОСОБА_9 решту одягу, а саме дві кофти, повісила на стелаж, а сама переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, не оплативши товар, а саме жіночу кофту сірого кольору, артикул , вартістю 222,81 грн. вийшла з магазину. Після цього була зупинена працівниками магазину з неоплаченим товаром.

Так, ОСОБА_9 виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_9 завдала ФОП « ОСОБА_11 » майнової шкоди на загальну суму 222, 81 грн.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_9 винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України визнала в повному обсязі, щиро розкаялась та показала суду, що не пам`ятає коли, її пригостили наркотичним засобом, в подальшому вона поклала його собі в кишеню та почала зберігати при собі. 16.07.2016 року вона гуляла по вул. Ентузіастів в м. Києві разом зі своєю знайомою та її дитиною, проходячи повз будинок АДРЕСА_2 вони вирішили зайти до під`їзду, щоб замінити підгузки дитині. Після чого, зайшовши до під`їзду будинку, побачила працівників поліції і злякавшись, з метою уникнення відповідальності, дістала медичний шприц з наркотичним засобом та кинула його на підлогу. Після чого вона була зупинена працівниками поліції та показала вищезазначений шприц, який лежав біля її ніг. Окрім цього, вказала, що 30.10.2016 року вона прийшла до магазину одягу, що знаходився в ТРЦ «Новус», спочатку взяла три кофти, пішла до примірочної кімнати, після чого вийшла з неї, повернули дві кошти продавцю, а третю поклала собі в сумку, дочекавшись, поки за нею не спостерігають, вийшла з магазину, проте її затримали. Вказала, що вчинила крадіжку, оскільки не могла знайти собі роботу і таким чином вирішила заробити на необхідні їй ліки.

Винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими доказами в їх сукупності.

Також в судовому засіданні, у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання були допитані свідки.

Так, допитана в судовому засіданні за ч. 2 ст. 309 КК України свідок ОСОБА_12 показала, що була понятою при проведенні слідчої дії. Не пам`ятає точну дату, подія відбувалась пізно увечері за адресою: АДРЕСА_2 , вона з сім`єю вже лягла спати, як до них подзвонили в двері працівники поліції та попрохали її бути понятою. Вона вийшла на сходинкову клітину, де стояла обвинувачена, ще стояла жінка з дитиною та слідчий. Під час слідчої дії разом з нею була присутня друга понята, її сусідка, слідчий розповідав, що саме вони роблять, вони вилучали наркотичні засоби між поверхами. Звідки саме вилучили шприц з наркотичним засобом не пам`ятає, шприц був невеликий, на скільки кубів не пам`ятає. Після вилучення, вона підписалась в протоколі щодо відповідності дій слідчих, з протоколом ознайомлювалась, зауважень не було.

Так, допитані в судовому засіданні за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України свідки показали наступне.

Свідок ОСОБА_13 показала, що вона працює адміністратором в магазині ФОП « ОСОБА_11 », який знаходиться в ТЦ «Новус» на Броварському проспекті в м. Києві, в 2016 році до них в магазин зайшла жінка, взяла речі для примірки і пішла в примірочну кімнату. Коли остання вийшла з примірочної, однієї речі не вистачало, ми це помітили разом з колегою. Обвинувачена пройшла за магнітні рамки, рамки спрацювали, але вона не зупинялась та пішла далі. Після чого, вона з колегою її затримали на виході, десь за 10 м. від виходу з магазину та попросили повернути викрадену річ, а саме жіночу кофту, жінка представилась ОСОБА_14 , відкрила свою сумку та повернула викрадене, вони з колегою забрали жіночу кофту, на ній була бирка їх магазину та магнітна кліпса, далі викликали охорону. ОСОБА_13 впевнено вказала в судовому засіданні на обвинувачену, як на жінку, яка викрала річ в магазині ФОП « ОСОБА_11 ».

Свідок ОСОБА_15 показала суду, що вона працювала продавцем в магазині ФОП « ОСОБА_11 », обвинувачена прийшла до них в магазин, як покупець, взяла речі, пару кофтинок та пішла до примірочної, коли вона вийшла, однієї кофтини не вистачало, це помітила адміністратор магазину. Адміністратор підійшла до неї, дала їй магнітну кліпсу, показала на обвинувачену та сказала, щоб ОСОБА_15 вийшла разом з обвинуваченою з магазину. Магнітна кліпса була у неї в руці, коли вона виходила, рамки спрацювали саме на її кліпсу, після чого адміністратор повернула обвинувачену в магазин, остання сіла на пуф, занервувала та викинула жіночу кофту, адміністратор викликала поліцію.

Вказані показання свідків суд визнає належними оскільки, вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Тобто, цими показаннями, які є процесуальними джерелами доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, підтверджується орієнтовний час та інші обставини вчинення даних кримінальних правопорушень.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

З досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

Щодо злочину за ч. 2 ст. 309 КК України судом були досліджені наступні документи.
Так, з протоколу огляду місця події від 16 липня 2016 року, складеного слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_16 , в присутності понятих та підозрюваної, вбачається, що проведено огляд сходинкової клітини між третім та четвертим поверхами багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 . В ході огляду місця події було виявлено та вилучено пластиковий ін`єкційний шприц, ємкістю 5 мл., який заповнений рідиною коричневого кольору.

Відповідно до висновку експерта № 2318/х від 12.09.2016 року:

1,2 Надана на дослідження рідина коричневого кольору є особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований.

Маса опію ацетильованого ( у перерахунку на суху речовину) у рідині складає 0,167 г.

Опій ацетильований, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1298 від 02 грудня 2009 року), «Список №1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечним наркотичним засобом.

Щодо злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України судом були досліджені наступні документи.
Так з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.10.2016 року, складеного о/у Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_17 вбачається, що ОСОБА_13 звернулась з заявою по вчинення кримінального правопорушення до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, в якій вказала, що 30.10.2016 року о 19 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, проспект Броварський, буд. 17 в магазині «Misto Outlet» виявила крадіжку товару, а саме кофти жіночої, після чого затримала особу, яка її викрала.

Так, з протоколу огляду місця події від 30.10.2016 року, складеного слідчим Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_18 , в присутності понятих, та ілюстративної таблиці до протоколу огляду, вбачається, що проведено огляд приміщення магазину «Misto», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . В ході огляду місця події, виявлено громадянку ОСОБА_9 , 1985 року народження, на плечах котрої знаходиться сумка синього кольору, всередині якої білий пакет, обгорнутий фольгою, всередині якого кофта сірого кольору з артикулем .

Згідно довідки ФОП « ОСОБА_11 » №2-31/10 від 31.10.2016 року закупівельна вартість товару найменування товару: «кофта жіноча» (артикул ), спроба викрадення якого була здійснена 30.10.2016 року з магазину «Misto Outlet» в ТЦ «Novus» за адресою: м. Київ, проспект Броварський, буд. 17, становить 222,81 грн.

Так, з протоколу перегляду відеозапису від 10.11.2016 року, складеного слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_19 , в присутності двох понятих, вбачається, що проведено перегляд відеозаписів з камер спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в ТЦ «Novus» за адресою: м. Київ, проспект Броварський, буд. 17. При ході відображення відеозаписів видно, як до торгової зали 30.10.2016 року о 18 год. 36 хв. заходить жінка, що одягнута в сірого кольору шапку, чорний пуховик, темні штани, та при собі має сумочку. Потім вказана жінка прямує по торговій залі, після чого бере декілька речей з собою та прямує до примірочної кімнати. Через деякий час виходить з примірочної кімнати та віддає речі консультанту магазину. Потім через деякий час направилась на вихід з магазину. Після цього продавець пішла за вказаною жінкою та повернула її до торгової зали. Жінка вийняла з сумки, яку мала при собі одяг та поклала його на стілець в торговій залі. Потім вказана жінка присіла на стілець в торговій залі та з-під одягу, що вдягнений на ній витягла вішалку для одягу, та поклала її на стілець. При перегляді відеозапису присутня громадянка ОСОБА_9 пояснила, що вище описана жінка, що зображена на камерах відеоспостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » це вона.

Дані докази узгоджуються як з показаннями свідків, так із показаннями обвинуваченої, яка не заперечувала факту вчинення нею злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно положень ст. 22 КПК України , кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, правдивими, належними, такими, що не протирічать один одному, приймає їх та приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у тому, що вона своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненому повторно та вірність кваліфікації її дій у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України; у тому, що вона своїми умисними діями вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, тобто правильність кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_9 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступені тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Те, що, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченої ОСОБА_9 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, згідно ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

ОСОБА_9 раніше неодноразово судима, у тому числі за злочини проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, має постійне місце проживання, за місцем реєстрації характеризується формально позитивно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, є інвалідом дитинства ІІ групи.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_9 злочинів, вищезазначених даних про особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_9 неможливе без ізоляції від суспільства.

Крім того, судом встановлено, що на час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_9 вступив в законну силу вирок Деснянського районного суду міста Києва від 26.01.2017 року, яким остання засуджена за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за даним вироком та за вироком Апеляційного суду міста Києва від 30.11.2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_9 визначено остаточне покарання, шляхом часткового складання призначених покарань у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26.04.2017 року у порядку ст. 404 КПК України вирок змінено в частині застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України, а саме зараховано в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 01.12.2016 року по день набрання вироку суду законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

Оскільки вироком Деснянського районного суду міста Києва від 26.01.2017 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26.04.2017 року, ОСОБА_9 вже призначено покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, тобто з урахуванням покарання за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 23.09.2016 року та вироку Апеляційного суду міста Києва від 30.11.2016 року, злочин у цьому кримінальному провадженні вона вчинила до ухвалення 26.01.2017 року Деснянським районним судом міста Києва вироку щодо неї, суд вважає необхідним остаточне покарання ОСОБА_9 призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, відповідно до яких, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, а в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, остаточне покарання ОСОБА_9 суд призначає на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням за цим вироком, покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Деснянського районного суду міста Києва від 26.01.2017 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26.04.2017 року, яким ОСОБА_9 призначено покарання з урахуванням усіх попередніх вироків у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Таке остаточне покарання, як вважає суд, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 , попередження нових злочинів, а також усуне необхідність вирішення судом під час виконання вироків щодо ОСОБА_9 питань про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75, 79 КК України, суд не вбачає.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_9 рахувати з 20 лютого 2018 року, зарахувавши їй у строк відбування покарання фактично відбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 26 січня 2017 року.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_9 відбуває покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва, запобіжний захід останній не обирався, підстави для його обрання на даному етапі відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2017 року в період з 01 грудня 2016 року по 26 квітня 2017 року, включно (відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року, т. 1 а.с. 235-238), та за даним кримінальним провадженням в період з 27 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року, включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 21 червня 2017 року по 20 лютого 2018 року, оскільки остання тимчасово була залишена у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» МЮУ на період розгляду цього судового провадження.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_9 підлягають стягненню процесуальні витрати на проведення експертизи у справі.

На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 368, 370, 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_9 слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 26.01.2017 року, який змінений ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26.04.2017 року у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі більш суворим за цим вироком, та призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 20 лютого 2018 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 26 січня 2017 року в період з 01 грудня 2016 року по 26 квітня 2017 року, включно (відповідно до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 26 квітня 2017 року, т. 1 а.с. 235-238), та за даним кримінальним провадженням в період з 27 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року, включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 21 червня 2017 року по 20 лютого 2018 року, оскільки остання тимчасово була залишена у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на період розгляду цього судового провадження.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченій ОСОБА_9 не обирати.

Речовий доказ: поліетиленовий пакет №3907387, в якому міститься шприц 5 мл. з рідиною, який переданий до камери схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві знищити.

Речовий доказ: жіночу кофту, артикул , яка передана під зберігальну розписку адміністратору магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », залишити у володінні потерпілого ФОП « ОСОБА_11 ».

Речовий доказ: СD диск з камер відеоспостереження від 30.10.2016 року в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_9 процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 527 грн. 76 коп. на користь держави.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: