Справа № 206/2407/17
Провадження № 1-кп/206/214/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"18" вересня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000386 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 31.03.2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до 120 годин громадських робіт (відбуто покарання 21.07.2016 року);
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше засудженим за умисний, корисливий злочин, на шлях виправлення не став належних висновків не зробив та знову вчинив умисний, корисливий злочин за наступних обставин:

Так 08.04.2017 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_3 прибув за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою відвідати останню.

08.04.2017 року ОСОБА_3 приблизно о 11 годині 10 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , виявив відкриту хвіртку на подвір`я вищезазначеного домоволодіння, після чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого приміщення. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 без дозволу господаря через незачинену хвіртку потрапив на територію вказаного домоволодіння, де виявив приміщення літньої кухні.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , користуючись тим, що приміщення літньої кухні не зачинене, без дозволу господаря потрапив в середину, де виявив газову піч марки «БРЕСТ», білого кольору, що належить ОСОБА_5 .

Перебуваючи в приміщенні літньої кухні, ОСОБА_3 завантажив газову піч марки «БРЕСТ», білого кольору на возик, який стояв біля приміщення літньої кухні, та з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд.

Умисними злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1081 від 10.04.2017 року матеріальну шкоду у розмірі 616,67 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що він 08.04.2017 року прийшов в гості до своєї знайомої ОСОБА_6 , яка мешкає по АДРЕСА_2 , але її вдома не було, попри це він все одно зайшов до подвір`я, а потім у літню кухню, де побачив газову піч, яку вирішив викрасти, далі він поніс цю піч своєму знайомому, яку продав за 170 гривень.
У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати. З висновком експерта згоден.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, тому суд, відповідно до ст. 325 КПК України розглядає справу за її відсутності.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості, такими, що вірно відображають фактичні обставини справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, яка раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно (т. 1 а.п. 34), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 32, 33), скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України.

Крім того суд не погоджується з думкою сторони обвинувачення про нявність у обвинуваченого ОСОБА_3 обставини, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання як рецидиву злочину, оскільки це суперечить нормам матеріалього права та роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки" від 4 червня 2010 року № 7, так згідно ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачені в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує. Також, згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки" від 4 червня 2010 року № 7, якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом ч. 4 ст. 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів, суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь експерта ФОП ОСОБА_7 документально підтверджені витрати за проведення судової експертизи № 1081 від 10.04.2017 року у розмірі 170 грн.
Речові докази: газову піч «БРЕСТ», білого кольору, передану на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити останній за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1