Справа № 642/489/18
Провадження №1-кп/642/325/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2018 року

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді : ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження за № 0003091 від 17 грудня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. В. Балаклія Шевченківського району Харківської області, неодруженого, не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд

в с т а н о в и в :

17 грудня 2017 року близько 01 години 20 хвилин ОСОБА_6 знаходився біля будинку 148/2 за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, побачив раніше невідому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків до ОСОБА_4 , з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, ОСОБА_6 наніс спочатку удар відкритою долонею лівої руки в область обличчя ОСОБА_4 , а саме: в праву сторону щоки та через декілька хвилин ОСОБА_6 наніс удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_4 , а саме: в район верхньої губи, після чого остання впала на асфальт.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця на задньої-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, садно на слизовій оболонці верхньої губи праворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи №8126-ая/17 від 2.01.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Ці ушкодження творилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар чи дар-стиснення, за винятком садна, яке утворилося за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 1-2 доби до моменту огляду.

За ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2 «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 М03 України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засідання обвинувачений ОСОБА_6 свою. вину у скоєні кримінального правопорушення визнав повністю. Розкаявся у скоєному та попросив вибачення у потерпілої.

Цивільний позов визнав частково.

Допитана в судовому засідання потерпіла пояснила, що дійсно 17 грудня 2017 року близько 01 години 20 хвилин ОСОБА_6 безпричинно спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синця на задньої-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, садно на слизовій оболонці верхньої губи праворуч. Просила задовольнити її цивільний позов.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, не офіційно працює. За місцем проживання характеризується задовільно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставиною, яка обтяжує його покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді, складеної Шевченківським РВ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань виправлення на підставі отриманої інформації ОСОБА_6 характеризується як спокійний, врівноважений, дисциплінований, до агресії не схильний. Зі слів близького оточення алкогольні напої та наркотичні засоби не вживає. З особами з антисоціальної поведінкою зав`язків не підтримує. Фактори, які підвищують ризик вчинення кримінального правопорушення відсутні.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що скоєне ним кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують покарання та вважає, що необхідно призначити йому покарання у вигляді штрафу, оскільки обвинувачений не офіційно працює, має дохід.

Суд вважає, що призначене покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Що стосу цивільного позову потерпілої, суд вважає, що він підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. При визначенні розміру моральної шкоди завданої ОСОБА_4 , суд враховує реальний обсяг моральних страждань, які вона зазнала у зв`язку із заподіянням їй тілесних ушкоджень, глибину і тривалість моральних страждань потерпілої, необхідністю проводити лікування, неможливість відновити звичайний спосіб життя що існував до заподіяння тілесного ушкодження, та доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з ОСОБА_6 3000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Матеріальний позов потерпілої не обґрунтований.

Речові докази та процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід, щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати виним у скоєні кримінального правопорушення передбаченого по ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у вигляді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 3000 (три тисячі) грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1