Справа № 1407/471/2012
П О С Т А Н О В А

"02" лютого 2012 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Дробинського О.Е.,

при секретарі Каракадько Ю.В.,

2участю прокурора Рева В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вознесенська справу по скарзі ОСОБА_1 на постанову Вознесенської міжрайонної прокуратури від 10 листопада 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи /ВМ №86пр-2010/.

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2012 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за вхідним номером № 1711/12-вх. надійшла скарга ОСОБА_1, засудженого вироком апеляційного суду Миколаївської області за ч.І ст. 115, п.9, п.13 ч.2 ст. 115, ст.70 КК України до довічного позбавлення волі, на постанову Вознесенської міжрайонної прокуратури від 10 листопада 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо неправомірних дій з боку працівників міліції, а саме відносно колишнього начальника Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_2 - за ознаками злочину, передбаченого ст.365 КК України, та відносно слідчого СУ УМВС України в Миколаївській області Руденка В.В. за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 365, 373 КК України.

Звернувшись до суду із скаргою заявник ОСОБА_1 повідомив, що 10 листопада 2011 року Вознесенською міжрайонною прокуратурою винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи щодо неправомірних дій з боку працівників міліції при проведенні оперативних заходів, та при проведенні досудового слідства по кримінальній справі, за якою його засуджено до довічного позбавлення волі.

Він вважає дану постанову незаконною, так як вважає що існують приводи та підстави для порушення кримінальної справи, маються необхідні передбачені законом джерела первісних відомостей про злочин відносно нього з боку працівників міліції, які породжують кримінально-процесуальні правовідносини, та зобов'язують Вознесенську міжрайонну прокуратуру порушити кримінальну справу та провести досудове слідство.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що вимоги заявника ОСОБА_1 необгрунтовані, а постанова Вознесенської міжрайонної прокуратури від 10 листопада 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи щодо неправомірних дій з боку працівників міліції, а саме відносно колишнього начальника Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_2 - за ознаками злочину, передбаченого ст.365 КК України, та відносно слідчого СУ УМВС України в Миколаївській області Руденка В.В. - за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 365, 373 КК України є законною, та не підлягає скасуванню.

Заслухавши думку покурора, а також з'ясувавши позицію заявника по скарзі ОСОБА_1, дослідивши матеріал /ВМ №86пр-2010/ поданий до скарги, суд вважає скаргу ОСОБА_1 частково обгрунтованою, та такою, що підлягає частковому задоволенню.

Суд приходить до висновку, що при винесенні слідчим Вознесенської міжрайонної прокуратури постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 10 листопада 2011 року, прийняте не обгрунтоване рішенш відносно колишнього начальника Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_2 щодо відмови відносно нього в порушенні кримінальної справи, на підстав вимог ст.99 КПК України, з врахуванням вимог щодо перевірки даних викладених в скарзі засудженого ОСОБА_1.

Відповідно до вимог ч.3 ст.236-2 КПК України, розглянувши скаргу суддя залежно від того, чи були при відмові в порушенні кримінально справи виконані вимоги ст.99 КПК України скасовує постанову про відмову в порушенні кримінальної справи і повертає матеріали для проведенні додаткової перевірки, або залишає скаргу без задоволення. Як вбачається і матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи, слідчий Вознесенської міжрайонної прокуратури прийняте рішення про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п.1 ст.6 КПК України з відсутністю подій злочинів з боку колишнього начальника Вознесенськог МВ УМВС ОСОБА_2 та з боку слідчого СУ УМВС України Миколаївській області Руденка В.В..

Постанова Вознесенської міжрайонної прокуратури від 10 листопада 2011 року в частині про відмову в порушенні кримінальної справи скаргою ОСОБА_1 відносно слідчого СУ УМВС України Миколаївській області Руденка В.В. є законною та не підлягає скасуванню.

Слідчим Вознесенської міжрайонної прокуратури при винесенні постанови в частині про відмову в порушенні кримінальної справи від листопада 2011 року відносно слідчого СУ УМВС України в Миколаївськ області Руденка В.В. прийнято обгрунтоване рішення, з врахуванням всіх обставин справи, на підставі вимог ст.99 КПК України. З матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи не вбачається приводів та підстав для порушення кримінальної справи за ознаками посадових злочині відносно слідчого СУ УМВС України в Миколаївській області Руденка В.В

Разом з тим, постановою слідчого Вознесенської міжрайонної прокуратури від 10 листопада 2011 року відмовлено в порушенні кримінальної справи у відношенні колишнього начальника Вознесенсько МВ УМВС ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ст.365 КК України. Приймаючи дане рішення слідчий Вознесенської міжрайонної прокуратури послався на те, що Вознесенською міжрайонною неодноразовр проводилися перевірки скарг ОСОБА_1. Під час цих перевірок колишній начальник Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_2 категорично заперечує застосування фізичної сили до ОСОБА_1, свідків, які могли підтвердити даний факт, не встановлено.

Під час проведення досудового слідства та судового слідства по кримінальній справі ОСОБА_1 клопотань та заяв не висловлював, а тільки після винесення вироку апеляційним судом Миколаївської області розпочав подавати скарги, зазначаючи в них про неправомірні дії начальника Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_2.

Про те, як вбачається з дослідженого в судовому засіданні матеріала про відмову в порушенні кримінальної справи /ВМ №86пр-2010/ за заявою засудженого ОСОБА_1 про застосування незаконних методів досудового слідства, рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за цим фактом приймалося шість разів: постановами Вознесенської міжрайонної прокуратури від 15.10.2010 року /а.с.14-15/, від 22.12.2010 року а.с.23/, від 06.01.2011 року /а.с.36-38/, від 30.05.2011 року /а.с.59-62/, від ті7.10.2011 року /а.с.70-74/, від 10.11.2011 року /а.с.82-86/. П'ять перших рішень в подальшому були скасовані.

Приймаючи в шостий раз рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою засудженого ОСОБА_1 про застосування незаконних методів слідства від 10.11.2011 року /а.с.82-86/ оцінка факту наявності у ОСОБА_1 легкіх тілесних ушкоджень встановлених актом судово-медичного дослідження медичних документів №285 від 30.05.2011 року /а.с.53-54/, на думку суду, слідчим Вознесенської міжрайонної прокуратури надана без врахування всіх об'єктивних даних.

Приймаючи рішення про відмову в порушенні кримінальної справи слідчим Вознесенської міжрайонної прокуратури, в постанові від 10.11.2011 року констатовано наступне:

29 червня 2008 року ОСОБА_1 затриманий у порядку ст. 115 КПК України, за підозрою у скоєнні вбивства сестри та матері.

04 вересня 2008 року ОСОБА_1 доставлений до СІЗО міста Миколаєва де проведений його медичний огляд.

Під час огляду встановлено наявність легких тілесних ушкоджень (згідно висновку експерта №285 від 30.05.2011 року), які отримані згідно даних медичної документації 26 серпня 2008 року.

Скарги від ОСОБА_1 про застосування відносно нього фізичної сили з боку колишнього начальника Вознесенського МВ УМВС почали надходити після винесення вироку згідно якого останній був визнаний винним та йому призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі. Під час відібрання пояснень ОСОБА_1 вже вказує, що тілесні ушкодження отримані ним 29 серпня 2008 року в наслідок побиття начальником Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_2, який змушував зізнатися його в скоєнні злочину. Під час проведення перевірки свідків застосування фізичної сили відносно ОСОБА_1 колишнім начальником Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_2 не встановлено. ОСОБА_2 категорично заперечує застосування фізичної сили відносно ОСОБА_1 Згідно висновку експерта №285 від 30.05.2011 року тілесні ушкодження ОСОБА_1 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які виникли за 7-10 діб до медичного огляду проведеного 04 вересня 2008 року, тобто їх виникнення можливо 26 серпня 2008 року (як це зафіксовано під час медичного огляду проведеного 04.08.2008 року). Зазначене також підтверджується поясненнями лікаря ОСОБА_3, який пояснив, що під час медичного огляду ОСОБА_1 сам особисто вказав дату отримання тілесних ушкоджень - 26.08.2008 року.

В своєї заяві ОСОБА_1 посилався на громадяниина ОСОБА_4 як на особу, яка могла підтвердити відсутність в ньої тілесних ушкоджень перед прибуттям працівників міліції та на матеріали відтворення обстановки та обставин події з застосуванням відеоз'йомки від 29.08.2008 року, які б могли підтвердити наявність в нього тілесних ушкоджень.

Опитаний ОСОБА_4 пояснив, що бачив ОСОБА_1 безпосередньо перед прибуттям працівників міліції, тобто 29 серпня 2008 року, але не міг бачити ніяких тілесних ушкоджень, так як ОСОБА_1 був одягнутим у футболку та шорти. Матеріали відтворення обстановки та обставин події, також могли б підтвердити наявність у ОСОБА_1. тілесних ушкоджень, але під час прийняття рішення по зазначеному матеріалу, зазначені доводи ОСОБА_1 не беруться до уваги у звязку з тим, що зафіксовані тілесні ушкодження могли би виникнути і 26 серпня 2008 року з наведених вище причин, а тому не носять ніякого доказової значення щодо отримання тілесних ушкоджень безпосередньо від ОСОБА_2 29 серпня 2008 року.

Таким чином, слідчий Вознесенської міжрайонної прокуратур приймаючи рішення про відмову в порушенні кримінальної справ постановою від 10.11.2011 року, вказав, що факти викладені в зая ОСОБА_1 щодо його побиття начальником Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_2 29 серпня 2008 року внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження, які були зафіксовані лише під час доставки ОСОБА_1. до СІЗО міста Миколаєва 04 вересня 2008 року, викликають сумнів.

На думку суду, слідчим Вознесенської міжрайонної прокуратури звернуто увагу на те, що за поясненнями самого ОСОБА_1 фактичного силового його затримання працівниками міліції - 29 серпня 2008 року не відбувалося. Саме 29 серпня 2008 року ОСОБА_1 добровіль- за пропозицією працівників міліції прибув до приміщення Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, для складайння документів, необхідних для розшуку його сестри та матері. За пояснення ОСОБА_1 на той час у нього були відсутні будь-які синці кровоотіки на тілі. Саме в приміщенні Олександрівської селищної ради, письмовими поясненнями засудженого ОСОБА_1, колишній начальник Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_2 спричинив йому легкі тілесні ушкодження, та змусив його зізнатися у скоєнні умисного вбивсатва рідної сестри та матері.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Білий проти України в матеріальному аспекті ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод /щодо поганого поводження заявником/ держава має надати розумне пояснення стосовно походження тілесних ушкоджень у особи, коли вона повністю перебуває під контролем держави, і навести докази на підтверджена фактів, які б ставили під сумнів - скаргу будь-якого заявника з цього приводу.

З урахуванням наведеного, суд вважає незаконним та необгрунтованим рішення з приводу відмови в порушенні кримінальної справи щодо неправомірних дій з боку колишнього начальника Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_2 - за ознаками злочину, передбаченого ст.365 КК України.

Основний довід заявника ОСОБА_1 про наявність у нього тілесних ушкоджень, зафіксованих під час досудового слідства, належним чином не перевірений. Розумного пояснення стосовно походження тілесних ушкоджень у ОСОБА_1, тобто у особи, коли вона повністю перебуває під контролем держави, слідчим Вознесенської міжрайонної прокуратури не надано, і не наведено доказів на підтвердженя фактів, які б ставили під сумнів скаргу заявника ОСОБА_1 з цього приводу.

Таким чином, слідчим Вознесенської міжрайонної прокуратури неналежно виконані вимоги ст.99 КПК України при винесенні постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.11.2011 року в частині прийняття рішення відносно колишнього начальника Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_2. Тому в цій частині скарги доводи заявника засудженого ОСОБА_1 є обгрунтованими.

За таких обставин постанова Вознесенської міжрайонної прокуратури від 10.11.2011 року в частині відмови в порушенні кримінальної справи щодо неправомірних дій з боку працівників міліції, а саме відносно колишнього начальника Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ст.365 КК України підлягає скасуванню.

Дане рішення прийнято на суперечливих даних.

Зокрема опитаний під час проведення перевірки начальник ІТТ Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_5 пояснив, що на усний запит провів документальну перевірку перебування громадянина ОСОБА_1 в ІТТ Вознесенського МВ УМВС. Згідно записів в журналах 29 серпня 2008 року до ІТТ в 22 години 30 хвилин доставлено затриманого у порядку ст. 115 КПК України ОСОБА_1 за підозрою в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 115 КК. Під час проведення особистого огляду в останнього постовим міліціонером ОСОБА_6 ніяких тілесних ушкоджень не виявлено, скарг, зауважень останній не висловлював. 01 вересня 2008 року ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 04 вересня 2008 року ОСОБА_1 був етапований до СІЗО міста Миколаєва. За час перебування в ІТТ Вознесенського МВ УМВС ніяких претензій, скарг до працівників Вознесенського МВ УМВС не мав, про що є відповідні написи виконанні ним власноруч у відповідних журналах.

Опитаний з даного приводу постовий міліціонер ІТТ Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_6 пояснив, що 29 серпня 2008 року перебував на чергуванні в ІТТ Вознесенського МВ УМВС. До ІТТ в 22 години 30 хвилин доставлено затриманого у порядку ст.115 КПК України ОСОБА_1 за підозрою в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.115 КК України. Під час особистого огляду зазначеного громадянина він ніяких тілесних ушкоджень затриманого громадянина ОСОБА_1 не виявив, скарг, зауважень заяв ОСОБА_1 не висловлював, про що є відповідні записи у журналі реєстрації медичної допомоги особам, які утримуються в ІТТ Вознесенськського МВ УМВС №511. Далі під час його наступного чергування, тобто 01 вересня 2009 року ОСОБА_1 був доставлений до суду для обрання запобіжного заходу в виді взяття під варту.

До матеріалів перевірки приєднані копії журналів ІТТ Вознесенсько МВ УМВС з яких вбачається, що у ОСОБА_1 не виявлено ніяк тілесних ушкоджень на час затримання, та відсутні скарги на дії працівнш міліції.

Отримані та досліджені слідчим Вознесенської міжрайонної прокуратури ці дані, суперечать поясненням самого ОСОБА_1, лікаря СІЗО міста Миколаєва ОСОБА_3 /а.с.78-79/, данім акту судово-медичного дослідження /обстеження/ №285 від 30.05.2011 року /а.с.53-54/.

Як вбачається із матеріалів про відмову в порушенні кримінальї справи, перевірка фактів, викладених в заяві ОСОБА_1 проводилась поверхньо, без повного та всебічного дослідження данних по справі.

Слідчий Вознесенської міжрайонної прокуратури, при винесенні постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 11 листопада 2011 року, всупереч ст.ст. 94, 98 КПК України прийняв необґрунтоане рішення, без врахування всіх обставин справи. Інформація скаржника ОСОБА_1 за фактом отримання ним тілесних ушкоджень, перевірена формально, в порушення вимог ст.22 КПК України, без всебічного повного та об'єктивного дослідження обставин, що встановлено в судовому засіданні. Так слідчим Вознесенської міжрайонної прокуратури не встановле об'єктивної істини, та в зв'язку з цим прийняте незаконне рішення про відмову в порушенні кримінальної справи. Всебічність дослідження означває висунення та перевірку всіх можливих версій загального характеру щодо події, на яку вказується заявником ОСОБА_1, окремих версій щодо мотиву та мети вчинення незаконних дій у відношенні ОСОБА_1 Слідчим Вознесенської міжрайонної прокуратури при прийнятті рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за постановою від 11 листопада 2011 року не вірно визначається предмет доказування за заявою скаржника ОСОБА_1, ігнорується системна оцінка отриманих даних за заявою ОСОБА_1, що є основою прийняття незаконного та необґрунтоваь рішення про відмову в порушенні кримінальної справи в частині відмови в порушенні кримінальної справи щодо неправомірних дій з боку працівників міліції, а саме відносно колишнього начальника Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ст.365 КК України.

Слідчим Вознесенської міжрайонної прокуратури при прийнятті рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за постановою від 10 листопада 2011 року об'єктивно не досліджується та ретельно не аналізується аспект обставин викладених заявником ОСОБА_1, відсутнє співставлення різних точок зору та припущень, відсутнє прагнення зібрання, перевірки та оцінки даних неупереджено, з однаковим ставленням пояснень як самого ОСОБА_1 так і колишнього начальника Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_2.

Інші вимоги скаржника ОСОБА_1, які ініційовані ним по скарзі, поданій до суду, зокрема щодо відводу слідчого Вознесенської міжрайонної прокуратури - ОСОБА_7, щодо порушення кримінальної справи та проведенні окремих слідчих дій, не є предметом судового розгляду в цьому провадженнію Вимоги скаржника ОСОБА_1 за скаргою, в частині того. що він просить суд вирішити питання щодо відводу слідчого Вознесенської міжрайонної прокуратури - ОСОБА_7, порушити кримінальну справу за фактом неправомірних дій з боку працівників міліції, а саме відносно колишнього начальника Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ст.365 КК України, та проведенні окремих слідчих дій не підлягають задоволенню, поскільки виходять за межі компетенції та повноважень суду при розгляді скарг на постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відповідно до 236-2 КПК України.

Щодо присутності скаржника ОСОБА_1 при розгляді скарги в судовому засіданні, то відповідно до вимог ч.2 ст.236-2 КПК України, суд заслуховує пояснення особи, яка подала скаргу, лише у разі необхідності. Такої необхідності суд не вбачає.

Відповідно до вимог ч.3 ст.236-2 КПК України, розглянувши скаргу, суддя залежно від того, чи були при відмові в порушенні справи виконані вимоги ст.99 КПК України скасовує постанову про відмову в порушенні кримінальної справи і повертає матеріали для проведення додаткової перевірки, або залишає скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.236-2 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вознесенської міжрайонної прокуратури від 10 листопада 2011 року в частині відмови в порушенні кримінальної справи відносно колишнього начальника Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_2, за ознаками лочину, передбаченого ст.365 КК України - скасувати.

В задоволенні інших вимог скаржника ОСОБА_1 - відмовити.

Повернути ВМ №86пр-2010 Вознесенському міжрайонному прокурору для проведення додаткової перевірки.

Копії постанови суду направити начальнику Вінницької установи №1 виконання покарань УДДУПВП України у Вінницькій області, для ознайомлення засудженого ОСОБА_1, а також Вознесенському міжрайонному прокурору.

На постанову суду прокурором, особою, яка подала скаргу, протягом семи діб з дня оголошення даної постанови, а особою, яка подала скаргу протягом семи діб з дня ознайомлення з постановою суду, може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд.

Суддя О.Е. Дробинський