Єдин. унік. № 243/8703/17
Провадження № 1-кп/243/741/2017
В И Р О К
Іменем України
02 листопада 2017 року
м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0002074 від 10.08.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23.12.2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт, які відпрацьовано 06.04.2017 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

В С Т А Н О В И В:
17.07.2017 року в денний час доби, більш точного часу встановити не вдалось, перебуваючи на законних підставах на території домоволодіння АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він побачив у сараї алюмінієві карнизи різної довжини, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зберігала їх за місцем мешкання матері ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій єдиний протиправний умисел, 17.07.2017 року в денний час доби, ОСОБА_5 перебуваючи у дворі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та навколо немає сторонніх осіб, які могли б запобігти довести його злочинні дії до кінця, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, викрав сім алюмінієвих карнизів різної довжини:

-1295 мм 100,00 гривень;

-1495 мм 100,00 гривень;

-1400 мм 100,00 гривень;

-1500 мм 100,00 гривень;

-2190 мм 130,00 гривень;

-1795 мм 75,00 гривень;

-1400 мм 100,00 гривень;

Після чого ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 705,00 гривень.

Потерпіла ОСОБА_4 повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду вказаного кримінального провадження в судовому засіданні підтвердила обставини вказані в обвинувальному акті, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Міру покарання призначити на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю за ч. 2 ст. 185 КК України, не заперечував, що при зазначених у обвинувальному акту обставинах скоїв дане кримінальне правопорушення та суду пояснив, що 17.07.2017 року в денний час доби, перебуваючи у дворі домоволодіння за адресою: домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому він за згодою власника мешкав, викрав сім алюмінієвих карнизів, якими розпорядився на власний розсуд, щиро покаявся, просив суворо не карати, завдану шкоду відшкодована шляхом повернення майна.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- Витягом з кримінального провадження № 0002074 від 10.08.2017 року про внесення до ЄРДР кримінального правопорушення відносно ОСОБА_5 за ст. 185 ч.2 КК України (а.с.90);

- З протоколу огляду місця події з фототаблицею від 05.08.2017 року вбачається, що місцем огляду є домоволодіння АДРЕСА_2 , вхід до вищезазначеного домоволодіння здійснюється через металеві ворота, у подвір`ї розташований одноповерховий цегловий будинок, за будинком розташований сарай, вхід до сараю здійснюється вільним доступом, що підтверджує показання обвинуваченого та потерпілої про місце та спосіб вчинення злочину (а.с.60-61);

- З протоколу огляду з фототаблицею від 12.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_8 добровільно надано для огляду майно, а саме елементи карнизів, виготовлені з металу срібного кольору, загальна кількість 7 шт.(а.с.64-65) ;

- Згідно висновку товарознавчої експертизи від 11.09.2017 року ринкова вартість металевих карнизів: 1295 мм; 1495 мм; 1400 мм; 1500 мм; 2190 мм; 1795 мм; 1400 мм, на момент вчинення злочину, склала 705 грн. 00 коп., чим підтверджено розмір завданої злочином матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 (а.с.71-76);

- З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.2017 року (з фототаблицею) вбачається, що свідок ОСОБА_9 в присутності понятих впізнав на фотознімку № 3 ОСОБА_5 як особу, яка здала йому металеві карнизи (а.с.66-68)

- Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №1114 від 22.09.2017 року ОСОБА_5 . Є психічно здоровим та осудним. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.99-103);

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого повністю доведена.

Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року (із змінами та доповненнями), суди, вирішуючи питання про вид і розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у скоєнні злочину, зобов`язані дотримуватися загальних принципів призначення покарання, через які реалізуються принципи законності,

справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, брати до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, дані щодо винної особи та обставини справи, які обтяжують або пом`якшують покарання.

Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засуджених так і іншими особами.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 раніше судимий, відповідно до вироку від 23.12.2016 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 160 годин громадських робіт, які відпрацьовано 06.04.2017 року, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, є працездатним, але не працює, посередньо характеризується за місцем мешкання, перебуває на обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, є осудним, а також те, що потерпіла не наполягали на суворій мірі покарання для обвинуваченого, вартість та предмет викраденого майна (сім алюмінієвих карнизів повернуті потерпілій).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ту обставину, що останній щиро покаявся. Судом враховується також досудова доповідь органу пробації від 06.10.2017 року, відповідно до якої оскільки обвинувачений раніше судимий, ризик вчинення повторного злочину високий, орган пробації вважає неможливим перевиховання ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 неможливе без ізоляції від суспільства і тому визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.2 с. 185 КК України у вигляді арешту.

В судовому засіданні прокурор та захисник обвинуваченого заявили клопотання про застосування до ОСОБА_5 п. г) ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році» та просили звільнити його від відбування покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом відповідно до довідки Донецького обласного центру з профілактики та боротьби із СНІД ОСОБА_5 знаходиться на диспансерному обліку, ВІЛ інфекція ІІІ кл. стадії.

Потерпіла не заперечувала з вказаного клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання про застосування до нього п. г) ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році» та просив звільнити його від покарання, оскільки на день набрання чинності цим Законом дійсно знаходиться на диспансерному обліку, ВІЛ інфекція ІІІ кл. стадії, надав суду відповідну заяву.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набув законної сили Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 1 п. г) Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнанні винними у вчинені умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким злочином відповідно до статті 12 КК України, яких на день на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої та третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу, онкологічні захворювання, СНІД (ІІІ, ІV клінічної стадії за класифікацією ВООЗ).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до довідки Донецького обласного центру з профілактики та боротьби із СНІД знаходиться на диспансерному обліку, ВІЛ інфекція ІІІ кл.стадії (а.с.104). Ці дані підтверджені довідкою вивченою у судовому засіданні.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ч.4 ст.86 КК України, ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Наслідки застосування амністії обвинуваченому роз`яснені, але він наполягав на її застосуванні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Стороною обвинувачення надані докази про понесені процесуальні витрати у розмірі 1 188,00 грн. за проведення судової експертизи № 1313 від 11.09.2017 року, які відповідно до ст. 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_5 .

Речові докази по справі відповідно до ст. 100 КПК України слід залишити у власності потерпілої.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею Кримінального Закону у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

На підставі ст.1 п. г) Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного за цим вироком покарання у зв`язку з амністією.

Заходи забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України, стосовно ОСОБА_5 не обиралися та не застосовувалися.

Речові докази: сім алюмінієвих карнизів, які зберігається у потерпілої ОСОБА_4 залишити у власника ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи № 1313 від 11.09.2017 року у сумі 1188,00 гривень.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_10