Дата документу Справа № 336/6295/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/1335/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/6295/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали кримінального провадження №0004243 відомості про яке внесені до ЄРДР 05.11.2017 року за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2017 року, якою
відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
встановила:
ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2017 року, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що в порушення вимог КПК України, клопотання слідчого не містить викладу обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України та обґрунтування неможливості запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також слідчий суддя послався на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , яке відносить до злочинів середньої тяжкості за яке передбачено альтернативне покарання, окрім позбавлення волі, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, а також ту обставину, що на даний час потерпілий ОСОБА_10 вже допитаний. Крім того, посилання слідчого на відсутність постійного джерела доходів у підозрюваного, на думку слідчого судді, є не достатнім для застосування виняткового запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Прокурор вважає, що слідчий суддя в порушення вимог кримінального процесуального закону, не надав оцінки доказам сторони обвинувачення при розгляді клопотання. Крім того відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого, судом не враховано ті обставини, що підозрюваний раніше неодноразово судимий за злочин проти власності, що на думку прокурора, свідчить про відсутність виправлення підозрюваного, відносно якого 08.09.2017 року ухвалено вирок Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, 71 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 2 місяці.

Прокурор просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого задовольнити і застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та вважала, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, вважали ухвалу слідчого суддя законною та обґрунтованою; перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 КПК України.

В оскаржуваній ухвалі, слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п 4 ч.1 ст. 184 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на потерпілих чи свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити нове правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя врахувала вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя, погоджуючись з обґрунтованістю підозри дійшла висновку що клопотання слідчого не містило викладу обставини які вказували на існування заявлених ризиків, та у ньому не було зазначено обґрунтування, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомості наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчинені ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, тяжкості покарання що загрожує, міцності соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, стан здоров`я, його репутацію, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, слідчий суддя дійшла висновку про недоцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внаслідок чого відмовила у задоволенні клопотання.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , слідчий суддя прийшла до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінила всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивувала своє рішення, вказавши в ухвалі про наявність ризиків, зазначених в клопотанні.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Заявлені ризики носять в більшій мірі вірогідний характер. З огляду на наявність відомостей про особу підозрюваного, колегія суддів лише може частково погодитись із існуванням заявленого ризику щодо вчинення нового кримінального правопорушення. Однак вважає, що для запобігання цьому ризику достатньо було застосувати більш м`який запобіжний захід. При цьому колегія суддів не вправі застосовувати інший запобіжний захід, оскільки в апеляційній скарзі прокурор про це не просив, а відповідно до ст.337 КПК України суд не вправі виходити за межі апеляційних вимог (окрім як за умови поліпшення становища підозрюваного/обвинуваченого).

Крім того, колегія суддів зауважує, що вказівка прокурора в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_8 вчинив злочин є некоректною, з огляду на ту обставину, що на теперішній стадії процесу останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, і зазначена вказівка суперечить засадам кримінального провадження. До того ж прокурор допустився помилки вказавши що ОСОБА_8 вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, хоча останній підозрюється у вчиненні крадіжки.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4