Провадження № 1-КП/522/1198/17
У Х В А Л А
14 березня 2018 року
Колегія місцевого Приморського районного суду м. Одеси в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7 .
В С Т А Н О В И Л А :
13 червня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_8 в скоєнні вищезазначених кримінальних правопорушень щодо якого міра запобіжного заходу обрана у вигляді тримання під вартою.
В той же день, тобто 13 травня 2017 року по зазначеному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 20 вересня 2017 року кримінальне провадження призначене до судового розгляду.
На момент винесення даної ухвали судове провадження не завершено, по ньому триває судовий розгляд, однак термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 спливає.
У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного і виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не буде завершене до його спливу.
В судовому засіданні при розгляді питання доцільності продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою прокурор, що підтримував обвинувачення по даному провадженню, вважав за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 термін тримання під вартою, мотивуючи тим, що раніше встановлені йому при обрані міри запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.
Захисник та його підзахисний ОСОБА_8 заперечували проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що висунута підозра та ризики, передбачені ст. 177 КПК України є необґрунтованими та в свою чергу просили змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу на непов`язану з триманням під вартою.
Заслухавши сторони, колегія суддів з урахування вищенаведеного, а також тієї обставини, що термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого спливає, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому кримінального правопорушення, наявних ризиків, зазначених при обранні міри запобіжного заходу, які не відпали та дають суду достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, вважає доцільним продовжити останньому міру запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою до двох місяців.
При цьому, колегія суддів виходить з того, що за визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд також враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).
Обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування обвинуваченому ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.
На підставі викладеного, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, керуючись ст.ст. 331 ч.3, 177, 178 КПК України, -
Запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_8 під вартою продовжити до 60 /шістдесяти/ діб.
В кримінальному провадженні по справі за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України оголосити перерву, до 12 квітня 2018 року об 11 год. 30 хв.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3