АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 621/227/17-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1800/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційні скарги захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Солоницівка Дергачівського району Харківської області, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , судимий вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.12.2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки,
визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.12.2013 року, та остаточно призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Вироком встановлено, що 28 червня 2015 року в період часу з 21:00 до 24:00 години в м. Змієві Харківської області ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , у відношенні яких матеріали були виділені в окреме провадження та ухвалено обвинувальний вирок Зміївського районного суду Харківської області від 24.10.2016 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до цеху, розташованого по АДРЕСА_3 , шляхом віджиму металевої ставні віконного отвору проник до приміщення вказаного цеху, звідки повторно таємно викрав належне ОСОБА_11 майно: електричну дриль "ТЕМП ДЭ-450", вартістю 437 грн. 03 коп.; набір ключів "INTERTOOL ET-6094 1/2" & 1/4", 94 од., вартістю 341 грн. 45 коп.; чотири автомобільні покришки зимові "HANKOOK HPW 401, 155 R13", б/в, вартістю по 530 грн. 00 коп.; чотири автомобільні покришки всесезонні "BF GOODRICH ALL-TERRAIN T/A KO" (245/70 R16 113S), б/в, вартістю по 2901 грн. 00 коп.; чотири автомобільні покришки "Dunlop Grandtrek 245/70/R16", б/в, вартістю по 2022 грн. 00 коп.; чотири автомобільні зимові покришки "Белшина" (185 R14C), вартістю по 424 грн. 00 коп.; дві автомобільні зимові покришки "Goodyear" 185 R14C, б/в, вартістю по 668 грн. 00 коп., чим потерпілому ОСОБА_11 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 25622 грн. 48 коп.
Крім того, 05 січня 2016 року близько 17:00 години в м. Зміїв Харківської області ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_9 , у відношенні якого матеріали були виділені в окреме провадження та ухвалено обвинувальний вирок Зміївського районного суду Харківської області від 24.10.2016 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник до належного ОСОБА_12 житлового будинку АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрав лом міді, загальною вагою 48 кг, вартістю по 70 грн. 00 коп. за 1 кг, чим потерпілій ОСОБА_12 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 3360 грн. 00 коп.
Не погодившись з рішенням районного суду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 подали на нього апеляційні скарги в яких просять вирок Зміївського районного суду Харківської області від 25.04.2017 року змінити в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок яким призначити ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України мінімальне покарання. В обгрунтування вимог посилаються на те, що суд не в повній мірі врахував пом`якшуючі покарання обставини: щире каяття, сприяння в розкриті злочину, визнання цивільного позову, наявність захворювання туберкульоз відкритої форми, яке потребує лікування та спеціального харчування, а також перебування на утриманні трьох дітей. Вказують і на те, що судом першої інстанції не було застосовано норми ч.5 ст. 72 КК України, до часу перебування під вартою з 22 вересня 2012 року по 02 грудня 2013 року за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.12.2013 року.
Вислухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали свої апеляційні скарги; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляцій; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягють, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме. Врахував тяжкість скоєного злочину; особу обвинуваченого, який не працює, характеризується посередньо, раніше судимий за скоєння корисливого злочину і скоїв новий корисливий злочин в період іспитового строку за попереднім вироком ; наявність обставини що пом`якшує покарання у виді щирого каяття; наявність обставини, що обтяжує покарання у виді скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, і визначив покарання яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та запобігання скоєння ними нових злочинів.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги в частині наявності на утриманні обвинуваченого дітей , колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 неодружений і матеріали кримінального провадження відповідних документальних доказів не містять.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 , раніше судимий за грабіж, відповідних висновків для себе не зробив і вчинив новий корисливий тяжкий злочин. При цьому колегія суддів враховує велику кількість та вартість викраденого обвинуваченим майна , яка свідчить не про намагання обвинуваченого забезпечити своє існування в зв`язку з скрутним матеріальним становищем , а намір особистого збагачення шляхом скоєння злочину.

Щодо посилання обвинуваченого на незарахування йому в строк відбуття покарання часу перебування під вартою з 22 вересня 2012 року по 02 грудня 2013 року за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.12.2013 року, то ці доводи також є необґрунтованими , оскільки відповідно до ч.5 ст. 72 КК України в ред. 26.11.2015р. , зарахування судом строку попереднього ув`язнення, здійснюється в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
Тому колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 не можна вважати таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через суворість.

Таким чином колегія суддів, в межах та з врахуванням суті викладених доводів апеляційної скарги, підстав для скасування або зміни вироку суду першої інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст.405,407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а вирок Зміївського районного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в ред.26.11.2015р. зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року строк попереднього ув`язнення з 26 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді -