Справа № 487/3461/17
Провадження № 1-кп/487/372/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.11.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

21.05.2017 року в ранковий час ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, знаходячись вказаний час у вказаному місці ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 по раптово виниклому умислу, направленому на таємне викрадення чужого майна, таємно з квартири АДРЕСА_3 викрали майно ОСОБА_8 , а саме: грошові кошти в сумі 30000 грн. купюрами по 200 грн. та 500 грн., золоту печатку 7 гр. вартістю 4277 грн., металевий сейф, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє та банківську карту «Ощадбанк», яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну сум 34277 грн.

Таким чином,ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Встановлені судом обставини підтверджуються показами обвинувачених наданих в судовому засіданні:
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі, цивільний позов потерпілого визнав.
Надаючи суду покази зазначив, що він товаришує з ОСОБА_5 та приблизно рік знайомі з донькою потерпілого ОСОБА_8 . Донька потерпілого запросила його та ОСОБА_5 до неї додому в гості, на що вони погодилися та прийшли до неї додому по АДРЕСА_4 , 21.05.2017 року приблизно о 08-00 год., дівчина впустила їх до квартири, вдома вона була одна. Вони усі разом поїли та через деякий час дівчина заснула. До цього дівчина їм розповідала, що її батька в сейфі зберігає свої гроші. Після того, як дівчина заснула, вони пішли до кімнати потерпілого, знайшли металевий сейф, забрали його та пішли з квартири. Після чого, пішли на пустир, де зламали сейф, у сейфі вони виявили грошові кошти в сумі 200 тис. грн.., золоті вироби та банківську карту «Ощадбанк», гроші та золото забрали собі, сейф викинули. Після чого поїхали на вул. Соборну, де зняли собі квартиру. Потім повернулися до квартири потерпілого, собі вони залишили 30000 грн., а залишок грошей та золото залишили в квартирі потерпілого, після чого пішли, донька потерпілого не бачила, як вони повертали гроші.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаявся.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі, цивільний позов потерпілого визнав, підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті та підтвердив покази надані в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 .
У вчиненому ОСОБА_5 щиро розкаявся.

Разом з тим, органом досудового розслідування ОСОБА_4 інкримінується кваліфікуюча ознака - повторність.
За змістом ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони:
1) передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК;
2) передбачені різними статтями Особливої частини КК і в статті, за якою кваліфікується наступний злочин, вчинення попереднього злочину зазначено як кваліфікуюча ознака.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 7 Постанови від 4 червня 2010 року № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» передбачене у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК України вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину. Тому, якщо за вчинення попереднього злочину (кількох попередніх злочинів) особу не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність, має бути предметом самостійної кримінально-правової оцінки.
В розумінні положень статті 185 КК України, крадіжка це таємне викрадення чужого майна.
Частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що кваліфікуючими ознаками крадіжки є: повторність та вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб.
Повторність крадіжки відповідно до примітки 1 до ст. 185 КК України має місце як тоді, коли крадіжка вчинена після крадіжки, так і тоді, коли вона вчинена після злочинів, передбачених статтями186,189-191 КК або статтями187,262 КК України.
Проте стороною обвинувачення не надано доказів вчинення ОСОБА_4 двох або більше злочинів. Посилання на передачу до суду обвинувального акту за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, відповідних доказів прокурором не надано.
За наведених обставин кваліфікуюча ознака повторність підлягає виключенню з обвинувачення ОСОБА_4 .
За наведених підстав суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України, залишивши кваліфікуючу ознаку, вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю та кваліфікує їхні дії за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_4 і ОСОБА_5 суд враховує роль та ступень участі кожного у вчиненні злочину те, що вчинений ними злочини, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання судом, відповідно до ст. 66 КК України, є щиро каяття обвинувачених, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не виявлено.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд також враховує данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку в ОНД і МОПЛ №1 не перебуває.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_5 суд також враховує данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку в ОНД і МОПЛ №1 не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Між тим, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_4 і ОСОБА_5 злочину, який законом відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретних обставин його вчинення, ступені кожного у вчиненні злочину, наслідків вчиненого, даних про їх особу, які раніше не судимі, а також враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 і ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення з обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в рахунок матеріальної шкоди 34277 грн. суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, відповідно до ст. 1166 ЦК України, Також, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. суд вважає обґрунтованими і таким, що підлягає задоволенню частково у розмірі 2000 грн., відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, що відповідає характеру та обсягу душевних страждань яких зазнав потерпілий, з урахуванням вимог розумності та справедливості.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення експертиз №667 від 12.06.2017 року у розмірі 1237 грн. покласти на обвинувачених.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначить йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання і роботи, періодично з`являтись в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначить йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання і роботи, періодично з`являтись в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_8 в рахунок матеріальної шкоди 34277 грн. та 2000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь Миколаївського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру по 618,50 грн. з кожного.

Речовий доказ - відкопійовані на відрізки прозорої клейкої стрічки сліди папілярних узорів - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1