УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2017 року Місто Одеса
В ході досудового розслідування було встановлено, що 08.06.2017 близько 06.55 год. водій ОСОБА_5 , допустила порушення вимог п. 2.3 б), п. 8.7.3 е), п. 11.4, п. 12.4 та розділу 34, розмітка 1.12 (стоп-лінія) Правил дорожнього руху України, а саме:
п.2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п.8.7.3. Сигнали світлофора мають такі значення:
е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
п.11.4. На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.
п.12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
Розділ 34. «Дорожня розмітка:
1.12 (стоп-лінія) вказує місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух».
Порушення виразилось в тому, що в зазначений день та час водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Honda CR-V», р/н НОМЕР_1 , в світлий час доби, здійснюючи рух по сухому асфальтобетонному покриттю проїжджої частини вул. Канатна в Приморському районі м. Одеси, де організований двосторонній рух і протилежні половини проїзної частини поділені одинарною білою суцільною лінією дорожньої розмітки, збоку вул. Пантелеймонівська в напрямку вул. В.Арнаутська зі швидкістю не менше 74 км/год. (згідно висновку судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 17-2750/2817/2450 від 20.07.2017), уважною не була, за дорожньою обстановкою та її зміною постійно не слідкувала і здійснюючи рух по зустрічній для неї смузі руху та наближаючись до регульованого перехрестя із вулицею М.Арнаутська, водій ОСОБА_5 побачила, як на світлофорі їй увімкнувся червоний сигнал, який забороняв рух, проте, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжила, проігнорувала вимоги сигналу світлофору та дорожньої розмітки 1.12. «стоп-лінія», перед якою вона зобов`язана була зупинитися на заборонений сигнал, рухаючись із перевищенням допустимої в населеному пункті швидкості та створюючи небезпеку для інших учасників дорожнього руху, продовжила рух прямолінійно, намагаючись «проскочити» через перехрестя, ненедала перевагу в русі та скоїла зіткнення з автомобілем «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , яка здійснюючи рух в середній смузі проїжджої частини вул. М.Арнаутська, на якій організований односторонній трьохрядний рух, збоку вул. Лейтенанта Шмідта в напрямку вул. Бєлінського та здійснювала проїзд вказаного перехрестя на зелений для неї сигнал світлофора. Внаслідок зіткнення обидва транспортні засоби відкинуло на лівий по ходу руху автомобіля «Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 тротуар, де він скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Chevrolet Aveo», р/н НОМЕР_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримали ТЯЖКІ тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1481 від 29.06.2017, гр. ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку середнього ступеню, крововилив у потиличний ріг правого бічного шлуночка, синці тімяно-скроневої області справа, лобної області зліва; закритий перелом поперечного відростка 5 поперекового хребця справа; закритий вертикальний перелом бічної маси крижі справа, закриті переломи тіл, верхніх та нижніх гілок лонних кісток з обох боків, гілок сідничних кісток з обох боків, які супроводжувалися крововиливом у порожнину малого тазу, синці лівого плеча, правого стегна, області правого колінного суглобу з переходом на гомілку та синець лівої стопи. У гр. ОСОБА_6 розвилися ускладнення закритої черепно-мозкової травми в формі забою головного мозку середнього ступеню, що супроводжувалася крововиливом у потиличний ріг правого бічного шлуночка з ураженням стовбура III пари черепно-мозкового нерву справа, що у свою чергу викликало: параліч окорухового нерва та відповідно до цього паралітичну косоокість; параліч м`яза, що піднімає верхню повіку, через що виникло опущення верхньої повіки правого ока, яка повністю закриває очну щілину (птоз); параліч конвергенції - неможливість повернути очне яблуко до середини й до гори, також на фоні означеної травми у потерпілої виникли вегетативні симптоми ураження центральної нервової системи у вигляді: підвищення сухожилкових рефлексів, згладженості лівої носогубної складки, які у подальшому також потребують експертної оцінки.
Чисельні переломі кісток тазу у поєднанні із черепно-мозковою травмою викликають шок тяжкого ступеня та згідно п. 2.1.2, п. 2.1.3 «о» та п. 4.11 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1573 від 28.09.2017, гр. ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма в формі забою головного мозку легкого ступеню, перелом правої скроневої кістки із розповсюдженням на основу середньої черепної ямки, крововилив під м`які мозкові оболонки лівої тім`яної області, садна лобно-тім`яних областей з обох боків; закритий скалковий перелом стернального кінця правої ключиці, закритий компресійний перелом тіла 10 грудного хребця, закриті переломи ребер: 9-12 правих та 6-12 лівих, закриті переломи поперечних відростків, 8-11 грудних хребців зліва, 11 грудного хребця справа, 1-3 поперекових хребців з обох боків, 4 поперекового хребця зліва, які супроводжувалися потраплянням повітря у ліву плевральну порожнину; закритий перелом крила правої здухвинної кістки.
Описані ушкодження, згідно п. 2.1.3 «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Тим самим встановлена достатність доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілим тяжкі тілесні ушкодження.
У вчинені кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м. Одеси, громадянка України, з вищою освітою, яка перебуває на соціальному забезпеченні, раніше не судима, зареєстрована та яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Паспорт НОМЕР_3 , виданий 02.09.1996 Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , якій 03.10.2017 року повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілим тяжкі тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.06.2017, схемою та фото-таблицею до нього; показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , висновками автотехнічних експертиз № 17-2751 та 17-2752, висновком автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 17- 2750/2817/2540, висновком судово-медичної експертизи № 1481 від 29.06.2017, висновком судово-медичної експертизи № 1573 від 28.09.2017, висновком автотехнічної експертизи за обставинами дорожньо-транспортної пригоди № 17-3164 від 24.07.2017, відеозаписами обставин ДТП та іншими доказами в їх сукупності.
В ході досудового розслідування, в порядку ст. 128 КПК України, потерпілою у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та її представником адвокатом ОСОБА_12 , було заявлено цивільний позов до підозрюваної ОСОБА_5 про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 1 344 925 гривень.
Також в цивільному позові потерпіла ОСОБА_6 клопоче про вжиття заходів щодо забезпечення цивільного позову.
Згідно інформаційної довідки № 98836842 від 28.09.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 належить домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 8657805, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 31.07.2006.
Окрім цього, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , у власності ОСОБА_5 знаходиться автомобіль «Honda CR-V», р/н НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_6 , 2003 р.в., синього кольору.
Враховуючи викладене, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:
- домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 8657805, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 31.07.2006, із забороною розпорядження та відчуження майна.
- автомобіль Honda CR-V», р/н НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_6 , 2003 р.в., синього кольору із забороною розпорядження та відчуження майна.
Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.
Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши думку слідчого, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до ч. 1 ст. 98 КПК України: «Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення».
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що необхідно накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:
- домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 8657805, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 31.07.2006, із забороною розпорядження та відчуження майна.
- автомобіль Honda CR-V», р/н НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_6 , 2003 р.в., синього кольору із забороною розпорядження та відчуження майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:
- домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 8657805, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 31.07.2006, із забороною розпорядження та відчуження майна.
- автомобіль Honda CR-V», р/н НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_6 , 2003 р.в., синього кольору із забороною розпорядження та відчуження майна.
Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Копію ухвали про арешт майна направити слідчому та прокурору.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1