Справа № 338/1392/16-к
Провадження № 11-кп/779/116/2018
Категорія ч.1 ст.122 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_12 на вирок Богородчанського районного суду від 09 лютого 2018 року щодо ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, освіта вища, не працюючого, інваліда 3-ої групи, одруженого, раніше не судимого, громадянина України, обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Богородчанського районного суду від 09 лютого 2018 року ОСОБА_12 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі п."в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" звільнено ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 2500 грн. матеріальної шкоди, 15000 грн. моральної шкоди, 8400 грн. понесених витрат з надання правової допомоги.

Зміст апеляційної скарги.

Обвинувачений на вирок суду подав апеляційну скаргу, в якій вважає його таким, що базується на однобічних доводах сторонни обвинувачення та неповноті досудового та судового слідства, невідповіністю висновків суду фактичним обставинам провадження, істотним порушенням норм кримінального процессуального закону.

Зазначає, що суд залишив поза увагою пояснення свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які підтвердили доводи про те, що наявні тілесні ушкодження у потерпілої спричинені їй внаслідок не його дій. А показання самої потерпілої суд взяв безпідставно до уваги, оскільки вони є суперечливими та мають суттєві розбіжності між даними, які містяться в матеріалах провадження.

Крім того, щодо суми стягнення матеріальної та моральної шкоди на користь потерпілої не надано жодного доказу спричинення ним таких збитків. Судом не взято до уваги того , що він є інвалідом 3 групи, невраховано його матеріальний та фізичний стан, а також те, що він ніде не працює та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Просить скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, на підставі ч.3ст. 284 КПК України його виправдати у звязку з недоведеністю вчинення ним злочину.

Обставини у кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції.

Обвинувачений ОСОБА_12 15 серпня 2016 року, на ґрунті неприязних стосунків, в с. Підгір`я Богородчанського району Івано-Франківської області, умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, вчинивши злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України.

А саме: 15 серпня 2016 року біля 09 год. на земельній ділянці в урочищі "Гора", що в с. Підгір`я Богородчанського району Івано-Франківської області, під час конфлікту, який виник на ґрунті неприязних стосунків, обвинувачений ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи довести їх до кінця, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс кулаками та дерев`яною палицею своїй родичці ОСОБА_10 удари в ділянку голови, обличчя, тулуба, верхні та нижні кінцівки.

Від нанесених ударів обвинуваченим потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді: травма лівої кисті з закритим переломом головки 2-ї п`ясної кістки з невеликим зміщенням відломків та забоєм м`яких тканин з травматичним набряком і синцем в цій ділянці, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя; травма носа з переломом кісток спинки носа та забоєм м`яких тканин з травматичним набряком і синцем в цій ділянці, закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я; забій м`яких тканин з травматичним набряком, синцем на верхніх і нижніх повіках, крововиливом під кон`юктиву очного яблука в ділянці правого ока, забій м`яких тканин з травматичним набряком синцем на верхніх і нижніх повіках в ділянці лівого ока, синець в ділянці правої вушної раковини, синець в ділянці верхньої губи, синець в ділянці правого стегна, садно в ділянці правої гомілки, синець в ділянці лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В суді першої інстанції ОСОБА_12 свою вину не визнав.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції, обвинувачений та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги та просили ухвалити новий вирок, яким виправдати останнього за недоведеністю вини.

Прокурор, потерпіла та її представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просили вирок суду залишити без змін.

Обставини у кримінальному провадженні, встановлені апеляційним судом.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_12 своєї вини у пред`явленому обвинуваченні його винуватість у вчиненні злочину повністю доведена зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

А саме: показами потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила, що близько 09 год. 15 серпня 2016 року погнала пасти корову за населений пункт с. Підгір`я в урочище "Гора", зустріла свого двоюрідного брата ОСОБА_12 , який також ішов з худобою. Корова вирвала з руки шнурок та побігла на земельну ділянку ОСОБА_16 , в зв`язку з чим ОСОБА_12 вчинив конфлікт, він підбіг до неї та наніс удар ногою в область стегна, в подальшому кулаком в область потилиці, від чого вона впала на землю. Після того як вона впала, обвинувачений ще двічі наніс їй удар кулаком в область голови та палицею, яку приніс із собою, наніс кілька ударів в область голови та рук, якими вона прикривала голову. В подальшому лікарями було зафіксовано перелом. Після цього ОСОБА_14 та ОСОБА_17 розповіла про те, що її побив ОСОБА_12 . Коли ОСОБА_14 та ОСОБА_17 пішли по дорозі вверх, обвинувачений знову підійшов та наніс ще декілька ударів по обличчю та один удар ногою в область гомілки. Прийшовши додому, вона розповіла дочці про те, що сталось, та попросила викликати машину "швидкої допомоги". Коли прибула машина "швидкої допомоги" повідомила, що її побив брат. Працівників поліції про її побиття ОСОБА_12 повідомили працівники лікарні.

Крім того, згідно показань свідка ОСОБА_18 , яка повідомила, що близько 10 год. 15 серпня 2016 року перебувала вдома. До будинку забігла дочка потерпілої, яка розповіла, що її маму ОСОБА_10 сильно побив ОСОБА_12 . Коли вона зайшла до потерпілої, побачила її в крові, побитою, яка скаржилась на біль в голові та погане самопочуття. Викликала машину "швидкої допомоги". Наступного дня бачила потерпілу в лікарні, яка була сильно побита, мала синяки на обличчі та гіпсову пов`язка на руці.

Аналогічні показання надала свідок ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_20 пояснила, що ОСОБА_10 , близько 09 год. 15 серпня 2016 року погнала випасати корову і жодних тілесних ушкоджень на її тілі не було. Приблизно через 30 хв., мати, яка була сильно побитою, обличчя та одяг були у крові, повернулась додому, повідомивши її про те, що її побив ОСОБА_12 . Разом з ОСОБА_18 надали потерпілій першу медичну допомогу та викликали машину "швидкої допомоги".

Крім того, свідок ОСОБА_21 повідомила, що 15 серпня 2016 року прибула на виклик до потерпілої, як фельдшер Богородчанського відділення швидкої допомоги. При огляді по місцю її проживання побачила наявні у ОСОБА_10 множинні тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, спинки носа. В потерпілої був гіпертензивний криз, тошнота, головокружіння. Перебувала у стані сильного стресу, не могла підвестися з ліжка. У зв`язку з виявленими тілесними ушкодженнями прийняли рішення про госпіталізацію до Богородчанської ЦРЛ. Зі слів хворої, дані тілесні ушкодження вона отримала внаслідок побиття родичем через земельний конфлікт.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що зранку 15 серпня 2016 року бачив ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які між собою сварились. Про причини конфлікту не відомо. Від жителів села дізналися, що ОСОБА_12 побив ОСОБА_10 . Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_17 .

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_15 підтвердили, що обвинувачений та потерпіла зранку 15 серпня 2016 року мали конфлікт в с. Підгір`я Богородчанського району на земельній ділянці.

Вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, також підтверджується письмовими матеріалами провадження, які суд визнав належними і допустимими доказами у справі, а саме: висновками експертів № 502 від 17 листопада 2016 року та № 677/502-Д від 03 листопада 2017 року (а.с. 143-145, 188-190), у відповідності з якими потерпіла отримала

тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя; травма носа з переломом кісток спинки носа та забоєм м`яких тканин з травматичним набряком і синцем в цій ділянці, закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я; забій м`яких тканин з травматичним набряком, синцем на верхніх і нижніх повіках, крововиливом під кон`юктиву очного яблука в ділянці правого ока, забій м`яких тканин з травматичним набряком синцем на верхніх і нижніх повіках в ділянці лівого ока, синець в ділянці правої вушної раковини, синець в ділянці верхньої губи, синець в ділянці правого стегна, садно в ділянці правої гомілки, синець в ділянці лівої гомілки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

А також, протоколом проведення слідчого експерименту від 12 грудня 2016 року та фото таблиць до нього, з участю потерпілої, з яких вбачається, що обвинувачений 15 серпня 2016 року, під час конфлікту в с. Підгір`я Богородчанського району, умисно заподіяв ОСОБА_10 тілесні ушкодження, наносячи удари кулаками, ногою та дерев`яною палицею у ділянку голови, обличчя, тулуба, у верхні та нижні кінцівки (а.с. 147-157).

Таким чином, на думку колегії суддів, вина обвинуваченого доведена в повному об`ємі, оскільки він своїми умисними діями вчинив, на грунті неприязних стосунків, умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, та його дії вірно кваліфіковано за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і така кваліфікація підтверджується наведеними вище доказами.

Мотиви апеляційного суду.

За таких обставин покази обвинуваченого про те, що у вказаний день та час він випасав свою худобу на земельній ділянці ОСОБА_16 , що в урочищі "Гора" в с. Підгір`я Богородчанського району Івано-Франківської області. В цей час у польовому масиві його двоюрідна сестра ОСОБА_10 також випасала худобу на відстані 50-60 метрів від нього. Коли худоба пішла на земельну ділянку ОСОБА_10 , він одразу пішов за нею. В той час потерпіла почала його ображати та обзивати нецензурною лайкою, нанесла йому два удари по голові кріслом. Під час даного конфлікту із ОСОБА_10 він не наносив їй ніяких ударів. В той час при собі мав дерев`яну палицю, але нею теж не наносив ударів. На голові, тілі, обличчі потерпілої ні тілесних ушкоджень, ні крові не бачив. Тілесні ушкодження потерпіла могла отримати від падіння на землю та від волочіння її по землі коровою. Стверджує про те, що потерпіла заподіяла йому тілесні ушкодження.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_12 .

Пояснення та твердження обвинуваченого суд розцінив як обраний ним засіб свого захисту та такі пояснення спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Обираючи покарання ОСОБА_12 суд, на думку колегії суддів, вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його відношення до і після вчинення злочину, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, є інвалідом 3-ої групи, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, майновий стан.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

На підставі зібраних доказів вбачається, що потерпіла витратила на лікування 2500 грн., які підлягають стягнення з обвинуваченого.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Визначаючи розмір моральної шкоди відповідно, до ст. 1167 ЦК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами та доповненнями, суд керувався засадами розумності, виваженості та справедливості і визначав адекватну суму на відшкодування тривалих моральних страждань потерпілої. При цьому, апеляційні покликання на надто великий розмір відшкодування лише з мотивів наявності у обвинуваченого дітей та факту непрацевлаштованості останнього не є такими, що тягнуть за собою зменшення розміру збитків, заподіяних злочинними умисними діями. Дані про матеріальний стан обвинуваченого були предметом дослідження в суді першої інстанції та при частковому задоволенні цивільного позову належним чином враховані.

Також підлягали стягненню з ОСОБА_12 в користь ОСОБА_10 понесені нею витрати на правову допомогу, які підтверджуються квитанцією до прибуткового ордеру та актом розрахунку та приймання виконаних юридичних послуг від 08 лютого 2018 року.

Колегія суддів при перегляді прийнятого рішення судом першої інстанції у даному кримінальному провадженні не виявила допущених істотних порушень КПК України чи неправильного застосування кримінального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну вироку суду.

Щодо результатів розгляду апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області вважає, що суд дослідив у справі всі ті обставини, які могли мати значення для прийняття правильного рішення у справі, а тому наведені апелянтом у апеляційній скарзі доводи про незаконність вироку суду першої інстанції є необгрунтованими.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим, підстав для його скасування чи зміни немає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с та н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_12 - залишити без задоволення.

Вирок Богородчанського районного суду від 09 лютого 2018 року щодо ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3