АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/784/18 Справа № 185/119/18 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2018 року про повернення обвинувального акта по кримінальному провадженню № 0002995, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002995 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 191 КК України повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, потерпілий та обвинувачений наполягали на необхідності призначення провадження до судового розгляду, вважаючи, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України, справа підсудна Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області та підстав для закриття кримінального провадження не має.

Суд, приймаючи рішення про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, в своїй ухвалі від 23 лютого 2018 року зазначив про те, що вказаний акт не відповідає вимогам статті 291 КПК України, зокрема виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення містять посилання на докази, які є в розпорядженні органу досудового розслідування, а саме на висновок експерта, яким встановлено ступень тяжкості спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, причина смерті, тощо, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 291 КПК України. Крім того, всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення, зазначена у обвинувальному акті за ч. 1 ст. 119 КК України, не відповідає викладу встановлених слідчим та прокурором обставинам кримінального правопорушення та суперечить формулюванню висунутого обвинувачення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх доводів прокурор посилається на те, що висновки суду є необґрунтованими, оскільки в п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті зазначаються виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими і зазначення фактичних обставин є обов`язком прокурора. В свою чергу посилання, а точніше зазначення в обвинувальному акті про тілесні ушкодження, спричиненні потерпілому, ступінь їх тяжкості, а також про причину смерті та висновок експерта є саме тими фактичними обставинами, які прокурор вважає встановленими. Також прокурор зазначив, що фактичні обставини кримінального правопорушення, які були встановлені за результатами досудового розслідування, стороною обвинувачення на виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України були зазначені в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 , дії якого в частині нанесення ударів ногою в область розташування печінки та правої нирки, мали умисний характер проте даний умисел не був спрямований саме на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, в результаті яких настала смерть останнього тобто ті суспільно-небезпечні наслідки, можливість настання яких даному випадку ОСОБА_7 не передбачав, хоча повинен був і міг передбачити, тому в цій частині дії останнього й були розцінені як злочинна недбалість.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити обвинувальний акт на новий розгляд в суд першої інстанції, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши надані матеріали провадження в межах поданої прокурором апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Судове рішення, згідно зі ст. 370 КПК, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У підготовчому судовому засіданні, у відповідності до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, суд першої інстанції має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акта, за умови його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.

Законодавець чітко встановив вимоги до змісту обвинувального акта та підстави для повернення його судом першої інстанції прокурору.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Вимогами ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на закон і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Як вбачається з обвинувального акта, вказані вимоги закону органом досудового розслідування були дотримані в повному обсязі.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, через допущені досудовим слідством порушення, а саме не відповідність правової кваліфікації викладу встановлених слідчим та прокурором обставинам кримінального правопорушення та суперечність формулюванню висунутого обвинувачення.

Відповідно до ст. 291 КПК України, о бвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Колегія суддів, погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції в даній частині при проведенні підготовчого судового засідання вийшов за межи питань, що розглядаються в підготовчому судовому засіданні, при тому, що вказані обставини мають бути досліджені під час судового слідства, з вивченням зібраних досудовим слідством доказів та в подальшому надання їм оцінки у нарадчій кімнаті.

Відповідно до ст. 339 КПК України з метою висунення додаткового обвинувачення правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право доповнити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувчення особі не висувалось, згідно ст.338 КПК України - змінити обвинувчення в суді.

Правова кваліфікація дій обвинувачених та наявність чи відсутність кваліфікуючих ознак підлягають встановленню лише у ході судового розгляду кримінального провадження по суті, і в разі відсутності їх зазначення в обвинувальному акті, суд першої інстанції проводить судовий розгляд та приймає рішення в обсязі, зазначеному у обвинувальному акті, в а разі наявності розбіжностей в пред`явленому обвинуваченні приймає рішення відповідно до ст. 62 Конституції України.

Підстави, на які послався суд першої інстанції при постановленні ухвали про повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків, колегія суддів вважає такими, що не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду та розгляду по суті.

За таких обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акта не ґрунтується на даних, які в ньому містяться. Тому ухвала підлягає безумовному скасуванню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2018 року про повернення обвинувального акта по кримінальному провадженню № 0002995 щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4