УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.08.2017, на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить йому на праві власності, а саме частки у статутному капіталі наступних юридичних осіб:
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Федкомінвест-Україна» () в розмірі 542 000,00 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-руда» () в розмірі 29 332 551,00 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-міндобрива» () в розмірі 51 875 049,00 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-контейнерний термінал» () в розмірі 47 534 282,46 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-вугілля» () в розмірі 65 425 590,55 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Атіс» () в розмірі 5428, 00 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-15 причал» () в розмірі 549 439,30 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс14 причал» () в розмірі 655 417,90 гривень.
Клопотання обґрунтовується тим, що в межах кримінального провадження № 000166 від 09 березня 2017 року був накладений арешт на зазначене майно, яке належать на праві власності ОСОБА_6 .
ОСОБА_5 вважає, що висновки про необхідність накладення арешту на грошові кошти не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на положеннях КПК України та усталеній практиці Європейського суду з прав людини.
Посилається на те, що в цьому кримінальному провадженні йому не було вручено повідомлення про підозру в порядку, передбаченому КПК України.
Разом з тим, про таке вручення помилково зазначено в ухвалі про накладення арешту, також при розгляді клопотання стороною обвинувачення не надано доказів вручення йому такої підозри в процесуальний спосіб, не зазначено які заходи вжито детективами НАБ України чи прокурором для вручення йому підозри.
На думку заявника, факт складення повідомлення про підозру, без належного її вручення, свідчить про те, що він не набув статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні.
Пояснено, що єдиним підтвердженням належного вручення повідомлення про підозру особі, яка постійно проживає за кордоном, можуть бути лише матеріали виконаного міжнародного правового запиту, надісланого за місцем його проживання.
Так, зазначено, що 07 лютого 2017 року НАБ України в межах кримінального провадження № 0000215 від 23 грудня 2014 року було надіслано до Генеральної прокуратури Князівства Монако запит про надання правової допомоги. У цьому запиті НАБ України просить вручити ОСОБА_6 підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та направити підтвердження про вручення до НАБ України.
Заявник вказав, що детектив звернувся з клопотання про арешт майна в межах кримінального провадження № 000166 від 09 березня 2017 року, використовуючи при цьому докази, що були здобуті в рамках кримінального провадження № 0000215 від 23 грудня 2014 року.
Заявник стверджує, що стороною обвинувачення не надано належних доказів того, що відповідь ОСОБА_7 на запит про міжнародну правову допомогу в іншому кримінальному провадження можна використовувати в цьому кримінальному провадженні. Крім того, НАБ України не отримало відповіді про вручення або причини невручення повідомлення про підозру.
У своєму клопотанні заявник посилається на те, що у відповіді від 31 травня 2017 року на виконання запиту №10-145/4580 від 07.02.2017 щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 до НАБУ надійшло повідомлення від слідчого судді Суду першої інстанції Королівства Монако ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_9 відмовляється від отримання будь-яких документів.
Зазначено, що відповідно до інформації директора Міністерства юстиції Князівства Монако Філіпа Нарміно від 07 червня 2017 року зазначене відомство звернулось до НАБ України з проханням надати додаткову інформацію про юридичну основу повноважень НАБ України на подання звернень про міжнародну правову підтримку з кримінальних питань. У зв`язку з цим виконання міжнародного судового доручення відкладено до отримання запрошеної інформації.
Заявник вказав, що детективом НАБ України не здійснено всіх необхідних заходів для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 , він не набув статусу підозрюваного, тому відсутні підстави для накладення арешту на його майно.
У судовому засіданні адвокати підтримали подане клопотання та просили його задовольнити з наведених у ньому підстав.
Детектив НАБ України ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про розгляд клопотання, однак, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання у його відсутність.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.08.2017 було накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме частки у статутному капіталі наступних юридичних осіб:
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Федкомінвест-Україна» () в розмірі 542 000,00 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-руда» () в розмірі 29 332 551,00 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-міндобрива» () в розмірі 51 875 049,00 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-контейнерний термінал» () в розмірі 47 534 282,46 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-вугілля» () в розмірі 65 425 590,55 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Атіс» () в розмірі 5428, 00 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-15 причал» () в розмірі 549 439,30 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс14 причал» () в розмірі 655 417,90 гривень.
Як на підставу для накладення арешту на частки у статутному капіталі юридичних осіб детектив НАБ України у своєму клопотанні про накладення арешту посилався на те, що за п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України майно ОСОБА_5 підлягає арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання.
Зі змісту ч. 1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає можливій конфіскації як виду покарання.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_9 є підозрюваним у кримінальному провадження і в подальшому до нього може бути застосовані конфіскація як вид покарання.
Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
У ч. 1 ст. 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Частина 3 ст. 111 КПК України визначає, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
У главі 11, зокрема, в ч. 1 ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
У частині 7 цієї статті передбачено, що повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.
З матеріалів справи вбачається та не оспорювалось учасниками судового розгляду, що місцезнаходження ОСОБА_5 відомо та він проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
З метою вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру НАБ України був направлений запит про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Князівства Монако.
На день накладення арешту на майно та на день розгляду клопотання про скасування арешту майна від Компетентних органів князівства Монако будь-яка відповідь про вручення повідомлення про підозру чи про неможливість її вручення не надходила.
З наведеного вбачається, що в такому випадку ОСОБА_5 у порядку передбаченому статтями 276-279 КПК України, не повідомлено про підозру в спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42, . 1 ст. 278 КПК України).
В матеріалах справи міститься відповідь від Управління судових справ Князівства Монако про те, що зазначений уповноважений орган звернувся до НАБ України за додатковою інформацією про юридичну основу повноважень НАБ України на подання звернень про міжнародну правову підтримку з кримінальних питань. У зв`язку з цим виконання міжнародного судового доручення відкладено до отримання запрошеної інформації.
З наведеного вбачається, що запит про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Князівства Монако з метою вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру перебуває в стадії виконання.
Разом з тим, слід зазначити, що органом досудового розслідування вжиті дії щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 , проте доказів, що така процесуальна дія завершена не надано.
У зв`язку з вищенаведеним вбачається, що ОСОБА_9 не набув статусу підозрюваного в кримінальному провадженні № 000166 від 09 березня 2017 року. Посилання на те, що його майно підлягає арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є передчасним, тому арешт на майно (частки у статутному капіталі юридичних осіб) накладено необґрунтовано та передчасно.
З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов висновку про обгрунтованість клопотання про скасування арешту, та вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.08.2017, на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить йому на праві власності, а саме частки у статутному капіталі наступних юридичних осіб:
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Федкомінвест-Україна» () в розмірі 542 000,00 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-руда» () в розмірі 29 332 551,00 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-міндобрива» () в розмірі 51 875 049,00 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-контейнерний термінал» () в розмірі 47 534 282,46 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-вугілля» () в розмірі 65 425 590,55 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Атіс» () в розмірі 5428, 00 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-15 причал» () в розмірі 549 439,30 гривень;
- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс14 причал» () в розмірі 655 417,90 гривень.
Керуючись статтями 42, 111, 131, 132, 135, 136, 167, 278, 170-173, 174, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.08.2017 на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке належить йому на праві власності, а саме частки у статутному капіталі наступних юридичних осіб:
товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-руда» () в розмірі 29 332 551,00 гривень;

- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-міндобрива» () в розмірі 51 875 049,00 гривень;

- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-контейнерний термінал» () в розмірі 47 534 282,46 гривень;

- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-вугілля» () в розмірі 65 425 590,55 гривень;

- товаристві з обмеженою відповідальністю «Атіс» () в розмірі 5428, 00 гривень;

- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс-15 причал» () в розмірі 549 439,30 гривень;

- товаристві з обмеженою відповідальністю «Тіс14 причал» () в розмірі 655 417,90 гривень.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1