Справа № 273/1186/17
Провадження № 1-кп/273/182/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 16.09.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Тальківка, Новоград-Волинського району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , розлученого, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, на утриманні є неповнолітня дитина, в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 у невстановлений слідством день та час в 2010 році маючи тоді дозвіл на зберігання, користування мисливською гладкоствольною зброєю придбав в магазині в м. Житомир вибухову речовину метальної дії - нітроцелюлозний порох, яку в подальшому перевіз до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

В подальшому, в 2011 році, точної дати в ході розслідування не встановлено, ОСОБА_4 продав мисливську рушницю, а дозвіл на зберігання, використання мисливської гладкоствольної зброї не продовжував.

При цьому усвідомлюючи, що залишки придбаного ним пороху є вибуховою речовиною, придбання, носіння і зберігання якої без передбаченого Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, який видається органами внутрішніх справ, заборонено, та у встановленому законом порядку не здав, а залишив на зберігання та зберігав без визначеної мети за місцем свого проживання.

15.09.2017 в ході огляду будинку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено 37,533 г. вибухової речовини метальної дії - нітроцелюлозного пороху, яку останній зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в зберіганні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінваному йому злочині визнав та підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті по даному кримінальному провадженні. Просив волі не позбавляти та призначити покарання у виді штрафу. На запитання головуючого, відповів, що єдиним джерелом доходів є заробітки закордоном, відповідно до зароблених коштів утримує своїх дітей.

На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд, прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив дійсно своїми умисними діяннями, які виразились в зберіганні вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Вирішуючи питання про визначення міри покарання, що може бути призначена обвинуваченому та потреби у його відбуванні, суд керується загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, висновок органу пробації, а також відомості про особу винного.

Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину із тяжким ступенем тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. При цьому, суд, на підставі ч. 2 ст. 66 КК України, визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 ще й: визнання вини; має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відносно неї не позбавлений батьківських прав.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України - не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_4 складену Баранівським районним сектором з питань пробації, одночасно із зазначенням, що ризик вчинення нового злочину є середнім, що середнім є ризик небезпеки його для суспільства.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 « Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи в сукупності наведені дані про особу обвинуваченого, те що він має на утримані двох дітей, одна з них неповнолітня, єдиним джерелом доходів є заробіток закордоном, раніше в силу ст..89 КК України не судимий, приймаючи до уваги наявність 3 обставини, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне, призначаючи покарання ОСОБА_4 , застосувати до останнього ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 263 КК України, а саме штрафу, яке буде достатнім для його виправлення та перевиховання.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні становлять 989.60 грн. за проведення судової вибухо-технічної експертизи.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази у вигляді спец-пакету №0723878, в якому 37.533 г. вибуховуї речовини метальної дії нітроцелюлозного пороху, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ГУНП в Житомирській області знищити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний під час досудового розслідування у вигляді особистого зобов`язання продовжити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

До набрання вироком законної сили у відношенні ОСОБА_4 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази у вигляді спец-пакету №0723878, в якому 37.533 г. вибухової речовини метальної дії нітроцелюлозного пороху, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів ГУНП в Житомирській області знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави вартість проведених судової експертизи в розмірі 989.60 грн.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Барановський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1