н/п 1-кп/490/979/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2018 року м. Миколаїв
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,
Сторони кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
28.11.2012 року ОСОБА_3 на добровільній основі уклав контракт на три роки про проходження військової служби у Військово-Морських Силах Збройних Сил України, яку згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №146 від 28.11.2012 ( по стройовій частині) став проходити у цій військовій частині ( АДРЕСА_2 ) на посаді електрика у військовому званні матрос. Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №72 від 29.05.2013 року матрос ОСОБА_3 разом із іншими військовослужбовцями, був прикомандирований з 29.05.2013 року до ВЧ НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою : АДРЕСА_3 . На початку березня 2014 року, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою взагалі незаконно ухилитися від неї, став на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних обов`язків, а також ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, вирішивши самовільно залишити ВЧ НОМЕР_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , 06.03.2014 року біля 18 год. 00 хв. самовільно без дозволу командування залишив ВЧ НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) і направився до місця свого проживання за адресою : АДРЕСА_1 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуюючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у вказану військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього. 28.09.2017 року біля 10 год. 00 хв., ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Криворізького гарнізону і заявив про себе.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в тому, що самовільно без дозволу командування залишив військову частину з метою ухилитись від військової служби за вище викладених обставин. У вчиненому щиро кається.
Дослідивши обставини справи, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у дезертирстві, тобто самовільному залишенні військової частини з метою ухилитися від військової служби, і кваліфікує його дії за ч.1 ст.408 КК України. При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проходження військової служби посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий. Як обставини справи, що пом`якшують покарання, суд враховує, явку з повинною, щире каяття обвинуваченого. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції ч. 1 ст. 408 КК України, оскільки саме таке покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Одночасно, зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільнити ОСОБА_3 в порядку ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Судові витрати та речові докази по справі відсутні. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373 - 374 КПК України, суд, - УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1