Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/752/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.11.2017 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000240 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2017 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хмельове, Маловисківського району, Кіровоградської області, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , громадянин України, з повною загальною середньою освітою, не працюючий, не одружений, утриманців не має, раніше судимий:
- 20.04.2016 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.289 КК України, засуджений до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, 24.04.2017 року звільненого від відбування покарання умовно-достроково на 2 роки 6 місяців 26днів;
засуджений за ч. 2 ст. 289 КК Українидо покарання у виді позбавлення волі строком на 5 ( п`ять) років 6 (шість) місяців, без конфіскації майна.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання 2 роки 6 місяців 26 днів за вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2015 року та остаточно призначено покарання у виді у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2971 ( дві тисячі дев`ятсот сімдесят одна) гривня 20 копійок.
Вирішено питання про речові докази у кримінальному провадженні,

Цим же вироком засуджений ОСОБА_9 , стосовно якого апеляційні скарги не подавались і вирок ніким не оскаржується.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, за таких обставин.
ОСОБА_8 разом із своїм знайомим ОСОБА_9 28 квітня 2017 року близько 02 години 20 хвилин перебували в с. Олександрівка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, в цей час у них виник спільний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2101 синього кольору державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на території подвір`я ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_2 та належить останньому.
Реалізовуючи свій злочинний умисел та діючи за попередньою змовою ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 28 квітня 2017 року, близько 02 год. 30 хв., вільно пройшли на територію домоволодіння за зазначеною адресою, скориставшись тим, що сторонніх осіб та потерпілого на території подвір`я не було. ОСОБА_8 проник до салону автомобіля ВАЗ 2101 державний реєстраційний знак НОМЕР_1 на водійське сидіння, а ОСОБА_11 на переднє пасажирське сидіння.
В подальшому ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, умисно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, завів двигун автомобіля та розпочав рух заднім ходом виїжджаючи із території домоволодіння на АДРЕСА_2 .
Під час того, як автомобіль виїжджав із території подвір`я вибіг потерпілий ОСОБА_10 , який намагався припинити кримінальне правопорушення, однак автомобіль продовжив рух та зник у невідомому напрямку.
Своїми незаконними діями ОСОБА_11 та ОСОБА_8 реалізували спільний умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки ВАЗ 2101, кузов синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпорядившись ним на власний розсуд.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати вирок районного суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що на позицію сторони захисту суд першої інстанції помилково призначив ОСОБА_8 покарання, яке не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення з причин жорсткості.
Сторона захисту вважає, що описані судом першої інстанції докази, які суд прийняв до уваги для визнання її підзахисного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення можуть констатувати факт події кримінального правопорушення, однак ці докази у своїй сукупності ніяким чином ні прямими не похідними доказами не доводять причетність ОСОБА_8 до події кримінального правопорушення, яке ставиться йому в провину.
Також, суд першої інстанції послався на письмові докази, які носять виключно інформаційний характер, а саме витяг із кримінально провадження № 0000240 про внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, який є лише доказом зареєстрованого кримінального провадження.
Аналізуючи протоколи огляду місця події, на які посилається районний суд, вони не містять зафіксовану інформацію про причетність її підзахисного до вчиненого злочину.
Вважає, що суд не провів повного встановлення всіх обставин справи, з метою встановлення достеменної істини в кримінальному проваджені, а лише на підставі формальних, неналежних та критичних доказів прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_8 у інкримінованому йому злочині.
Заслухавши доповідача, ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора , який заперечував проти її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скаргу захисника слід задовольнити частково, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 289 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає. Враховуючи, що вирок відносно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 289 КК України жодним учасником не колегія суддів відповідно до вимог ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції також обґрунтовано визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції належними та допустимими доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та навів у вироку.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 289 КК України не визнав та надав показання, що 26 квітня 2017 року близько 12 годині 00 хвилин він та ОСОБА_9 перебували разом із його братом ОСОБА_12 у останнього на роботі в селі П`ятихатки, Маловисківського району, Кіровоградської області де сиділи та відпочивали у вагончику, вживаючи спиртні напої.

В цей час, ОСОБА_9 хтось зателефонував та він спілкувався по телефону близько 15 хвилин на вулиці. А він із своїм братом ОСОБА_12 залишився у вагончику та вживали спиртні напої.

ОСОБА_9 після розмови по телефону повернувся до них та попросив велосипед.

Близько 01 години ночі, ОСОБА_9 на велосипеді поїхав у невідомому напрямку та його не було близько години.

Приблизно о 02.00 години ночі 27 квітня 2017 року ОСОБА_9 приїхав до кафе на синіх «жигулях», однак про обставини появи автомобіля останній не повідомляв. Інших осіб у автомобілі не було.

Він запропонував ОСОБА_9 заправити автомобіль та поїхати у с. Суботці, Знам`янського району, Кіровоградської області до його дівчини, на що ОСОБА_9 погодився. Заправивши автомобіль, вони поїхали у с. Суботці, Знам`янського району, Кіровоградської області до його дівчини ОСОБА_13 , автомобілем кермував ОСОБА_9 ..

Близько 04 години 20 хвилин 27 квітня 2017 року, вони під`їхали до домоволодіння його дівчини ОСОБА_14 , яка вийшла до них у халаті та тапках. Поспілкувавшись із дівчиною, вони автомобілем поїхали у сторону м. Черкас, яким продовжував керувати ОСОБА_9 , а він сидів з боку.

Не доїжджаючи до села Цибулево, Черкаської області у зв`язку із різким поворотом керма, автомобіль перекинувся. Вибравшись із перекинутого автомобіля, вони залишили його та пішли пішки де вони були виявлені працівниками поліції.

Зазначив, що за кермо синіх «жигулів» він не сідав, інших осіб у автомобілі не перебувало. Крім того у неприязних відносинах із потерпілим не перебуває.

Підтвердив, що дійсно потерпілий ОСОБА_10 був його вчителем історії Олександрівської ЗОШ, коли він навчався у 8 класі, а тому потерпілий його знає. Також підтвердив, що у ОСОБА_9 у автомобілі була наявна синя кепка із надписом "Київстар", а також те що він вміє керувати автомобілем.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю, однак в порядку ст. 63 Конституції України, показання в судовому засіданні надавати відмовився.
Допитаний під час судового розгляду в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що працює вчителем історії Олександрівської ЗОШ І-ІІІ ступенів.
28 квітня 2017 року, близько 2 години 30 хвилин він перебував за місцем фактичного проживання за адресою АДРЕСА_2 та спав у будинку. Прокинувся від шуму двигуна автомобіля. Спочатку подумав, що в його подвір`я заїхав п`яний водій, однак в подальшому зрозумів, що заведений його автомобіль у зв`язку із чим відразу вибіг на подвір`я, увімкнувши там світло.
Вибігши на подвір`я побачив, що його автомобіль ВАЗ 2101 синього кольору із вимкненими фарами виїжджав заднім ходом із подвір`я. Виїжджаючи з його подвір`я зіткнувся з дерев`яним стовпчиком, який знаходився на подвір`ї.
Продовжуючи виїжджати із подвір`я водій після зіткнення із стовпчиком відразу здав уперед, щоб мати змогу продовжити виїзд із території подвір`я. У цей момент потерпілий наблизився із лівої сторони (зі сторони водійського сидіння) до переднього капоту автомобіля та чітко побачив, що за кермом автомобіля сидів його учень ОСОБА_8 , а на передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_9 , у якого на голові була синя кепка із надписом "Київстар".
Добігти до автомобіля, щоб запобігти його викраденню він не встиг, оскільки водій автомобіля здавши вперед відразу виїхав заднім ходом із подвір`я та розвернувшись поїхав у напрямку смт. Новоархангельськ.
Зазначив, що з впевненістю по статурі та обличчю впізнає особу, яка у ніч викрадення перебувала на передньому боковому кріслі автомобіля у синій кепці із надписом "Київстар", вказуючи на ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_13 в суді першої інстанції пояснила, що до неї 28 квітня 2017 року о 4.00 годині ранку приїхав ОСОБА_8 із ОСОБА_9 на синіх жигулях до її домоволодіння у с. Суботці, Знам`янського району, Кіровоградської області.
Коли приїхав автомобіль то за кермом перебував ОСОБА_9 .. ОСОБА_8 приїхавши запропонував із їхньою спільною дитиною жити разом, на що вона відмовилась. Близько 5.00-6.00 години ранку ОСОБА_15 із ОСОБА_9 поїхали від неї на автомобілі, при цьому за кермом перебував ОСОБА_9 .
Свідок ОСОБА_12 , суду першої інстанції пояснив, що є двоюрідним братом обвинуваченого ОСОБА_8 . Останній вийшовши із місць позбавлення волі проживав спільно із ним.

До ОСОБА_8 приїхав друг ОСОБА_9 , але точної дати коли він не пам`ятає.

Всі разом вони випивали за місцем його роботи у кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в с. П`ятихатки, Маловисківського району, Кіровоградської області.

Приблизно о 23 годині він пішов спати. До того як він лягав спати ОСОБА_9 поспілкувавшись по телефону відлучився на 1 годину приблизно з 21 по 22 годину.

Після цього ОСОБА_9 він дав 20 літрів бензину.

Зазначив, що будь-якого автомобіля на території кафе він не бачив. Будь-яких розмов ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про автомобіль він не чув.

Крім даних показань свідків та потерпілих, вина ОСОБА_8 підтверджується дослідженими в суді першої інстанції доказами, а саме:

Протоколом огляду місця події від 28.04.2017, яким в присутності понятих слідчим зафіксовано огляд домоволодіння, що належить ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_2 . Згідно протоколу огляду, предметом огляду був одноповерховий будинок огороджений дерев`яним парканом. Вхід до даного домоволодіння здійснюється через дерев`яні ворота, які на момент огляду відчинені. На дерев`яній опорі паркану з правої сторони при вході наявні механічні пошкодження та нашарування фарби синього кольору. При вході на дану територію з правого боку розташований житловий будинок, а з лівого наявні насадження фруктових дерев. По середині від будинку та насаджених дерев на земляній поверхні подвір`я наявні два витоптані паралельні сліди, схожі на тривалу дію коліс транспорту. Під час огляду речей та предметів злочину виявлено не було
(а.с. 149-152).
Протоколом огляду місця події від 28.04.2017, яким в присутності понятих слідчим зафіксовано огляд ділянки дороги м. Знам`янка - с. Цибулеве де знаходився у перевернутому стані автомобіль ВАЗ 2101 синього кольору д.н НОМЕР_1 з відчиненими дверцятами. З місця події із автомобіля вилучено: скляну пляшку об`ємом 0,5 літра з-під горілки, чохол з сидіння водія із чохлом підголівника, чохол переднього пасажирського сидіння з чохлом підголівника, резиновий шльопанець чорного кольору, кепка синього кольору, змив із керма автомобіля та контрольний змив, змив РБК із зовнішньої сторони водійських дверей та контрольний змив, антиперспирант «Rexona», п`ять карток приватбанку, сім-карта НОМЕР_2 , поліс №АЕ 5310315, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_10 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , автомобіль марки ВАЗ 2101 синього кольору д.н. НОМЕР_1 , чохол важеля перемикання передач
(а.с.188-189).
Протоколом огляду предметів від 23.05.2017, в присутності понятих, зафіксовано факт вилучення та упакування речових доказів за місцем події ДТП та місцем виявлення автомобіля ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 синього кольору
(а.с.153-154).
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 16.03.2016 з фототаблицями, в ході якого потерпілий ОСОБА_10 серед пред`явлених йому для впізнання головних уборів (кепок), впізнав другу (зліва направо), а саме головний убір (кепку) синього кольору із надписом "Київстар"
(а.с.171-173).
Протоколом огляду предметів від 23.05.2017, в присутності понятих та за участі обвинуваченого ОСОБА_9 в ході якого обвинувачений пояснив, що в кепці синього кольору із надписом "Київстар" та в шльопанцях він був одягнений під час незаконного заволодіння транспортним засобом, та які втратив під час ДТП, в яке він потрапив на автомобілі ВАЗ 2101 синього кольору, яким керував ОСОБА_8
(а.с.155).
Висновком судово-товарознавчої експертизи підтверджено, що ринкова вартість колісного транспортного засобу ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 станом на 28.04.2017 складає 12087 грн. 90 коп.; вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 станом на 16.05.2017 складає 45356 грн.90 коп.; вартість матеріального збитку завданого власникові колісного транспортного засобу ВАЗ 2101 д.н. НОМЕР_1 пошкодженого внаслідок протиправних дій третіх осіб станом на 28.04.2017 складає 12087 грн. 90 копійок
(а.с. 157-165).
Проаналізувавши зазначені докази та обставини вчинення злочинів, колегія суддів дійшла висновку, що вказані докази в сукупності беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а тому суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 , як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.
Доводи сторони захисту про недоведеність вини ОСОБА_8 вчинення кримінального правопорушення є необґрунтованими. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 чітко зазначив, що почув, як з двору виїжджає його автомобіль. Коли вибіг на подвір`я, щоб попередити незаконне заволодіння транспортним засобом побачив, що за кермом автомобіля перебуває ОСОБА_8 , а на пасажирському сидінні спереду ОСОБА_9 .. Вказаних осіб впізнав, як колишніх своїх учнів.Показання потерпілого повністю підтверджуються сукупністю раніше зазначених доказів, і на це правильно послався у своєму вироку суд першої інстанції.

Колегія суддів не враховує свідчення обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що злочин скоїв одноособово ОСОБА_9 , оскільки дані свідчення повністю спростовуються сукупністю доказів, які були належно дослідженні та оцінені судом першої інстанції. Дані свідчення колегія суддів розцінює, як намагання ухилитися підсудними таким чином від кримінальної відповідальності

Отже, апеляційній доводи сторони захисту стосовно того, що в матеріалах страви відсутні докази вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 є необґрунтованими, такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки потерпілий ОСОБА_10 бачив його за кермом свого автомобіля під час його незаконного заволодіння. При цьому, як зазначив ОСОБА_8 , що потерпілий ОСОБА_10 знає його, оскільки він був вчителем історії Олександрівської ЗОШ, коли він навчався у 8 класі.

Колегія суддів вважає, що районний суд помилково обґрунтовував свої висновки на оголошених в судовому засіданні витягах з кримінального провадження, які не несуть доказового значення та не є доказом відповідно до ст. 84 КПК України, тому вважає необхідним на підставі ст. 89 КПК України виключити з мотивувальної частини вищезазначеного вироку суду.
Крім того, статтею 415 КПК України встановлено чіткий перелік обставин, які можуть бути підставами для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, сторона захисту не навела будь-яких обґрунтованих підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, про що захисник наполягав в своїй апеляційній скарзі, а тому колегія суддів вважає, що і вимоги апеляції, в цій частині, слід залишити без задоволення.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку або перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, не встановлено. Також не встановленого упередженого ставлення суду до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 під час розгляду справи. Тому, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисниківз цього приводу є безпідставною.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що процесуальні права обвинувачених та їх реалізація в ході судового розгляду справи були забезпечені та дотримані, і їх істотних порушень, не встановлено.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів прийшла до висновку, що процесуальні права обвинувачених та їх реалізація в ході судового розгляду справи були забезпечені та дотримані, і їх істотних порушень, не встановлено, а тому відсутні підстави для призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

При призначенні покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України суд першої інстанції вірно врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини вчинення та участь кожного обвинувачення у його вчинення, розмір та наслідки заподіяної шкоди, особи обвинувачених. Зокрема, ОСОБА_9 по місцю проживання характеризується посередньо, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, молодий вік, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.Обвинувачений ОСОБА_8 заподіяв потерпілому значної матеріальної шкоди у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу, яким заволодів, по місцю проживання характеризується посередньо, молодий вік, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Враховано наявність обставини у обвинуваченого ОСОБА_9 , що пом`якшують покарання та відсутність у обвинуваченого ОСОБА_8 обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених.

Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, а також обставини справи, вік, особу та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , врахувавши обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого та відношення обвинуваченого до вчиненого, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не вбачається, оскільки за спрямованістю поведінки він не бажає стати на шлях виправлення і як особа, представляє суспільну небезпеку для оточуючих.

За таких підстав, призначене йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті кримінального закону, відповідає тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого ОСОБА_8 ,. та буде обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, та відповідати меті покарання, визначеній ст. 50 КК України.

Відповідно до п 4 ч. 1 ст. 308 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.
Таким чином колегія суддів визнає за необхідне апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити частково, а вирок суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 408 КПК України змінити виключивши з мотивувальної частини вироку посилання, як на докази, а саме: витяг із кримінального провадження №0000240.
На підставі викладеного та керуючись ст. 376, 405, 407, 408, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів.

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2017 року змінити, - виключити з мотивувальної частини вироку посилання, як на докази, а саме: витяг із кримінального провадження №0000240.
В решті вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 серпня 2017 року, щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4