Справа № 191/5803/16-к
Провадження № 1-в/191/1103/17
У Х В А Л А
іменем України
31 жовтня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області клопотання начальника Синельниківського міськрайонного відділу з питань пробації Південно- Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про застосування п.Г ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року до засудженого
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Олександрополь, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, інваліда 3-ї групи, розведеного, має неповнолітню дитину : доньку: ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 12.05.2017 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.249 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Синельниківського міськрайонного відділу з питань пробації Південно- Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із застосуванням п.Г ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, посилаючись на те, що ОСОБА_4 засуджений вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.05.2017 року за ч.1 ст.249 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» визнаний інвалідом 3-ої групи (посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 10.11.2004 року), протягом 2007-2017 років амністія до нього не застосовувалась.

До початку судового засідання від начальника Синельниківського МРВ ПП Південно- Східного МРУ ПВКПП надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника установи.

Засуджений надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти застосування до нього амністії не заперечує, юридичні наслідки застосування амністії йому роз`яснені.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити дане клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

У відповідності до п.Г ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань,які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений за злочин невеликої тяжкості, на час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року визнаний інвалідом 3-ої групи (посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 10.11.2004 року), протягом 2007-2017 років амністія до нього не застосовувалась, підстав, передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, які перешкоджають застосуванню амністії до засудженого, судом не встановлено, а тому він підлягає звільненню від подальшого відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію».

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, п.Г ст..1, ст.9-11 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року , суд ,-

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Синельниківського міськрайонного відділу з питань пробації Південно- Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації задовольнити.

На підставі п.Г ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року звільнити від подальшого відбування покарання ОСОБА_4 , засудженого вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.05.2017 року за ч.1 ст.249 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1