Провадження № 1-кп/520/567/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 05.05.2014 р.н., за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, офіційно не працюючої, моючої на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_9 скоїла кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту за наступних обставин.

Так, 04.05.2014, близько 17 години 30 хвилин на 163 км. + 20 м. автодороги Київ Одеса, обвинувачена ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «TOYOTA COROLLA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку м. Одеса порушуючи вимоги п.п. 2.3.б), в); 12.1; 12.6.б); 12.9.б) Правил дорожнього руху України (редакція від 06.03.2013), була не уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну, не переконалась в тому, що пасажири, які перебували в керованому нею автомобілі пристегнуті пасками пасивної безпеки, не вибрала безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, маючи стаж керування до 2 х років, рухалась зі швидкістю більше 70 км/год., чим перевищила максимальну швидкість, в результаті чого здійснила з`їзд з проїзної частини на ліве узбіччя по ходу свого руху та в подальшому з`їхала на праве узбіччя, де здійснила наїзд на металеве однобічне огородження та в подальшому керований нею автомобіль здійснив з`їзд в правий кювет, де перекинувся.
Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «TOYOTA COROLLA», реєстраційний номер НОМЕР_1 потерпіла ОСОБА_10 , отримала тілесні у вигляді сполучної травми тіла, що ускладнилась розвитком травматичного шоку, що стоїть в причинному зв`язку зі смертю, потерпіла ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: «розриву селезінки», що ускладнився розвитком внутрішньочеревної кровотечі до 1500 мл., які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
У дорожній обстановці дії водія автомобіля «TOYOTA COROLLA», ОСОБА_9 з технічної точки зору не відповідали вимогам п.п. 2.3.б), в); 12.1; 12.6.б); 12.9.б) Правил дорожнього руху України.
Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «TOYOTA COROLLA», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,обвинуваченою ОСОБА_9 , а саме вимог п.п. 2.3.б), в); 12.1; 12.6.б); 12.9.б) Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_10 та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .
Своїми умисними діями, які виразились порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло тяжке тілесне ушкодження, обвинувачена ОСОБА_9 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, визнала у повному обсязі, у вчинені злочину розкаялась та просила застосувати до неї ЗУ « Про амністію у 2016».

Окрім визнання обвинуваченою ОСОБА_9 винуватості у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, винуватість останньої доведена: свідченнями потерпілих та письмовими доказами, що містяться у кримінальному провадженні, якими підтверджуються місце та обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме:

-Показами потерпілого ОСОБА_4 , який пояснив, що 04.05.2014 року він з обвинуваченою та їхніми доньками ОСОБА_5 та ОСОБА_10 їхали з республіки Білорусь в м. Одесу зі швидкістю приблизно 100 км/год., Технічний стан машини перед поїздкою був справним. Він та обвинувачена були пристебнуті пасками безпеки. Потерпіла ОСОБА_11 сиділа позаду нього, а його донька ОСОБА_12 за водієм. Автомобіль належав обвинуваченій. Недалеко від м. Києва авто занесло у лівий бік, у відбійник та потрапило у кювет. Його донька ОСОБА_12 внаслідок ДТП отримала травми, від яких загинула на місці. На його думку ДТП сталось через технічну неполадку. Він не пам`ятає чи обганяли їх машину інші автівки. На момент події він з обвинуваченою жити однією родиною. На ділянці дороги, де сталось ДТП був односторонній рух у чотири ряди, кювет був огороджений . Можливо дорога була не зовсім сухою, у обвинуваченої був стаж водія приблизно півтора року. Перед тим, як вони потрапили в кювет авто рухалось рівно, у дорозі обвинувачена перебувала шість годин, за цей час вони відпочивали два рази. Під час руху обвинувачена була зосереджена на дорозі. Покарання просить призначити на розсуд суду.

-Показами потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що перед ДТП вона сиділа на задньому сидінні авто, яким керувала обвинувачена, з ОСОБА_12 , яка загинула внаслідок ДТП, а вона отримала тяжкі тілесні ушкодження;

-Витягом з кримінального провадження № 0000201;

-Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.05.2014 року з планом схемою та таблицею зображень;

-Протоколом огляду транспорту від 04.05.2014 року автомобілля марки Toyota Corollа, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить обвинуваченій ОСОБА_9 ;

-Актом обстеження місця скоєння ДТП до протоколу огляду місця події від 04.05.2014 року;

-Лікарським свідоцтвом про смерть № 207 від 05.05.2014 року, згідно якого дата смерті ОСОБА_10 , 1997 р. н. 04.05.2014 рік;

-Висновком експерта №207 від 05.05.2014 року, з якого вбачається, що на трупі ОСОБА_10 виявлено ушкодження у вигляді сполучної травми тіла ( черепно- мозкової травма), садна обличчя, синець правої вушної раковини, крововили в м`які покрови лівої та правої тім`яно скроневих ділянок голови, закрита тупа травма грудної клітини та живота ( обширні переривчасті садна грудної клітки та живота, перелом лівої ключиці, множинні переломи ребер справа та зліва, забої обох легенів, лівобічний гемоторакс 800 мл, розмізчення селезінки, розриви печінки, гемоперитонеум 800 мл); закрита тупа травма за очеревинного простору( обширний крововилив в за очеревинний простір, розриви правох нирки), множинні садна лівої руки, відкритий перелом лівої плечової кістки, множинні садна нижніх кінцівок).Сполучна травма тіла у ОСОБА_10 виникла від дії тупого твердого предмету, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя та стоїть в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_10 настала від отриманої нею травми тіла, що ускладнилось розвитком травматичного шоку. Між сполучною травмою тіла, що ускладнилось розвитком травматичного шоку і смертю ОСОБА_10 є причинний зв`язок.

-Постановою про визнання речових доказів від 05.05.2014 року, з якої вбачається, що автомобіль «TOYOTA COROLLA», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом;

-Висновком експерта № 501 від 06.06.2014 року, з якої вбачається, що у ОСОБА_5 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: розриву селезінки, що ускладнився розвитком внутрішньочеревної кровотечі. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_5 утворились від дії тупого твердого предмету та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження могли виникнути під час ДТП 04.05.2014 р.;

-Довідкою про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000201, згідно якої витрати на проведення експертизи № 501 від 06.06.2014 року становлять 983, 84 грн.

-Висновком експерта № 4/263 від 09.07.2014 року з фототаблицею, згідно якого до пригоди деталі регульованого керування, робочої гальмівної системи та ходової частини автомобіля TOYOTA COROLLA», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані;

-Актом № 11531/16-52/580/581/17-52/300-303/16 здачі приймання висновку експертів 11531/16-52/580/581/17-52/300-303/16, згідно якого вартість висновку складає 14880 грн.;

-Висновком експертів за результатами проведення комплексної судової транспортно трасологічної автотехнічної та медичної експертизи від 12.04.2017 року з фототаблицею, № 11531/16-52/580/581/17-52/300-303/16, з якої вбачається, що : у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Тойота» ОСОБА_9 для забезпечення безпеки дорожнього руху з технічної точки зору мала виконувати обсяг вимог п.п.2.3.б),в), 12.1, 12.6.6), 12.9.6) ПДР.

У даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій автомобіля Тойота ОСОБА_9 мала технічну можливість уникнути зіткнення із бар`єрним однобічним металевим огородженням шляхом виконання обсягу вимог п.п.2.3.б), 12.1, 12.6.6), 12.9.6) ПДР. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля Тойота ОСОБА_9 з технічної точки зору не відповідали вимогам п.п. 2.3б)12.6.6), 12.9.6) ПДР. У даній дорожній обстановці з технічної точки зору причиною виникнення ДТП є рух автомобіля Тойота з виїздом на центральну розділювальну смугу , тобто невідповідність дій водія автомобіля Тойота ОСОБА_9 вимогам п.п.2.3.б), 12.1, 12.6.6), 12.9.6) ПДР. А відтак, саме її дії знаходяться (перебувають) в причинному зв`язку з виникненням та розвитком аварійної дорожньо - транспортної ситуації, яка створила реальні умови для виникнення даної ДТП.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує її дії за ч.2 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_9 покарання у відповідності до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_9 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання провини, щире каяття у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючі сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченої ОСОБА_9 , беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_9 скоїла кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, суд вважає, що її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і їй слід обрати покарання, пов`язане з позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень.
Також, суд вважає необхідним позбавити обвинувачену ОСОБА_9 права керувати транспортними засобами.
В той же час суд зазначає, що 07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VІІІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно ( ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році».
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 заявила клопотання про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 року», звільнивши її від відбування покарання, оскільки вона має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила кримінальне правопорушення з необережності, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування Закону України « Про амністію у 2016 році » її ознайомлено.
Прокурор в судовому засіданні залишила питання про можливість застосування до обвинуваченої ОСОБА_9 ЗУ « Про амністію у 2016 році» на розсуд суду.
Статтею 3 ЗУ «Про застосування амністії в України» взазначено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п. "в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році », який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за вчинення необережного злочину , який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
З матеріалів кримінального провадження: вбачається, що обвинувачена ОСОБА_9 на момент вчинення злочину мала і має на утриманні одну неповнолітню дитину, а саме: доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , вперше вчинила кримінальне необережне правопорушення, яке не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення вона вчинила 04.05.2014 року, тобто до дня набрання чинності (07.09.2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, обвинувачена ОСОБА_9 визнала повністю, щиро кається у вчиненому.
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_9 амністії, передбачених ст. 4 «Про застосування амністії в України» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, Закон України «Про амністію» до обвинуваченої раніше не застосовувався.
За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_9 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченій ОСОБА_9 наслідки застосування Закону України «Про амністію у 2016 році», а саме: застосування Закону України «Про амністію» в подальшому протягом останніх десяти років до неї не може бути застосована.
Заперечення на клопотання про застосування до обвинуваченої ОСОБА_9 ЗУ « Про амністію у 2016 році» представника потерпілої ОСОБА_8 на підставі того, що відповідно до п. «г» ст.9 ЗУ « Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які мають дітей, яким не виповнилось 18 років, і вчинили злочини, що посягають на життя, здоров`я, честь, гідність чи інші охоронювані законом права та інтереси цих дітей суд до уваги не приймає та вважає неслушними, оскільки обвинувачена ОСОБА_13 вчинила злочин з необережності, посягань на життя та здоров`я своєї доньки ОСОБА_14 в неї не було, її дії не були навмисно спрямовані проти життя та здоров`я доньки.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.85, 86 КК України, ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в України », п."в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» » від 22 грудня 2016 р. №1810-VІІІ, ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_9 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Звільнити ОСОБА_9 на підставі п."в" ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року від призначеного покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати за висновок експерта № 11531/16-52/580/581/17-52/300-303/16 у сумі 14880 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят грн.)

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення експертизи № 501 в сумі 983, 84 ( дев`ятсот вісімдесят три грн. 84 коп.)

Речовий доказ автомобіль «TOYOTA COROLLA», реєстраційний номер НОМЕР_1 вважати повернутим за належністю власнику.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1