Провадження № 11-кп/792/197/18
Справа № 675/1642/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.03.2018 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізяславського районного суду від 26 грудня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Ізяславського районного суду від 26 грудня 2017 року в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 , про застосування до нього ч. 1 ст. 93 КВК України і переведення його з Державної установи «Замкова виправна колонія (№58) до установи виконання покарань, яка найбільш наближена до місця проживання родини засудженого, відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд мотивував своє рішення тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення доступу до правосуддя осіб, які утримуються в установах попереднього ув`язнення та виконання покарань» № 1491-VIII від 7 вересня 2016 року, який набрав чинності 08 жовтня 2016 року, у ст. ст. 537 та 539 КПК України внесені зміни, зокрема, ч. 1 ст. 537 КПК України доповнена п. 13-1: про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань, а ст. 539 ч. 9: розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.
Не погоджуючись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ізяславського районного суду від 26 грудня 2017 року та задоволити його клопотання про переведення його в іншу колонію. Вказує, що його незаконно відправили за 1047 кілометрів від дому, чим порушили ст. 93 КВК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду АР Крим від 30 листопада 2004 року за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 1, 2 ,4, 6, 12, 187 ч. 4, 263 ч. 1, 70 ч. 2 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Вказаний вирок набрав законної сили 28 квітня 2005 року. Рішенням регіональної комісії УДДУПВП у АР Крим з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі, із слідчого ізолятора до установ виконання покарань ОСОБА_7 визначено колонію максимального рівня безпеки з відбуттям покарання у приміщеннях камерного типу відповідно до протоколу № 43 від 17 червня 2005 року. З 13 листопада 2005 року ОСОБА_7 відбуває покарання у Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)».
Враховуючи вказані обставини, колегія суддів приходить до переконання про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про переведення його з Державної установи «Замкова виправна колонія»(№58) до установи виконання покарань, яка найбільш наближена до місця проживання родини засудженого, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення доступу до правосуддя осіб, які утримуються в установах попереднього ув`язнення та виконання покарань» № 1491-VIII від 7 вересня 2016 року, який набрав чинності 08 жовтня 2016 року, у ст. ст. 537 та 539 КПК України внесені зміни, зокрема, ч. 1 ст. 537 КПК України доповнена п. 13-1: про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань, а ст. 539 ч. 9: розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.
Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 про те, що його незаконно відправили за 1047 кілометрів від дому, чим порушили ст.. 93 КВК України, не дають підстав колегії суддів для задоволення заяви.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість вимог апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , оскільки підстави для задоволення його заяви відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам ст.370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 слід відмовити, а ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419,537 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Ізяславського районного суду від 26 грудня 2017 року щодо відмови у задоволені заяви засудженого ОСОБА_7 , про застосування до нього ч. 1 ст. 93 КВК України і переведення його з Державної установи «Замкова виправна колонія (№58) до установи виконання покарань, яка найбільш наближена до місця проживання родини засудженого- залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2