У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1322/18

№ 1-кс/183/154/18

13 березня 2018 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 01.02.2018 року до ЄРДР за № 0000244, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України, з вищою освітою, не одруженому, офіційно не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

-30.10.2012 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-03.06.2014 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 1700 гривень;

-27.01.2015 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбутий строк 1 місяць, 03.11.2017 року звільнено по відбуттю строку покарання;

-25.01.2018 року до Новомосковського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003747 за ч. 2 ст. 186 КК України,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
Згідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 01 лютого 2018 року приблизно о 09.00 годині ОСОБА_7 знаходився поблизу сміттєзвалища, яке розташоване навпроти вул. Польова м. Новомосковська Дніпропетровської області, де знайшов на землі споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на придбання та носіння вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 01 лютого 2018 року приблизно о 09.10 годині ОСОБА_7 , знаходячись на вищезазначеному сміттєзвалищі, достовірно знаючи, що знайдений ним предмет являється спорядженим корпусом ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, а також розуміючи, що в нього немає передбаченого законом дозволу на поводження з вибуховими речовинами, поклав до своєї кишені споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, тим самим придбав його, після чого зберігав без передбаченого законом дозволу. Після чого ОСОБА_7 , зберігаючи при собі без передбаченого законом дозволу споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, переніс його на вул. Волгоградську м. Новомосковська Дніпропетровської області.

01 лютого 2018 року до Новомосковського ВП надійшло повідомлення про те, що 01 лютого 2018 року приблизно о 14.00 годині за адресою: АДРЕСА_2 , на автобусній зупинці чоловік демонстрував предмет, зовні схожий на гранату. Після чого на вказане місце було направлено слідчо-оперативну групу Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, де співробітники поліції підійшли до ОСОБА_7 та запитали про наявність при собі у ОСОБА_7 заборонених предметів, на що останній в присутності двох понятих надав слідчому споряджений корпус ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, що відноситься до категорії вибухових речовин, який останній придбав, та носив без передбаченого законом дозволу.

Вказаний факт 01.02.2018 року слідчим Новомосковського ВП був внесений до ЄРДР за № 0000244 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

28.02.2018 року ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000244 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме носіння та придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжкого, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 7 років. Також ОСОБА_7 , після вчинення кримінального правопорушення не повідомив органи Національної поліції та інші правоохоронні органи про це. У результаті чого останній, розуміючи, що підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою запобігання реальному позбавленню волі за скоєння ним вказаного кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 «напередодні» вчинив злочин за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на шлях виправлення не став та знову, повторно, вчинив інший тяжкий злочин. Таким чином, у органів досудового розслідування є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні залишив питання щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_6 вважає, що відносно його підзахисного ОСОБА_7 можливо обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, виходячи з наявних доказів, а саме: протоколу огляду місця події; протоколом огляду предмета; протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; висновку експертизи від 16.02.2018 року № 33/5.2/45; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 .

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими, тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, обґрунтованою. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявний. Так, про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, маючи незняту та не погашену у порядку, передбаченому законом, судимість, знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, за яке передбачено покарання лише у виді позбавлення волі. Крім того, кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_7 направлено до Новомосковського міськрайонного суду за ч. 2 ст. 186 КК України, по якому на даний час рішення не прийнято. Тому слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні іншого кримінального правопорушення та може продовжити вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, що підтверджується наявними вагомими доказами, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, віднесено законом до категорії тяжких; підозрюваний має постійне місце мешкання, проживає разом з матір`ю. Зі слів підозрюваного, він має неповнолітніх дітей, але останні не зареєстровані юридично, як його діти. Тому слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки. Також слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

У відповідності з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Все, наведене раніше, на думку слідчого судді, неодмінно свідчить про наявність підстав для застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину, віднесеного законом до категорії тяжких; останній раніше судимий; однак слідчим у клопотанні не доведено факту переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджання ОСОБА_7 кримінальному провадженню; прокурор під час судового розгляду слідчому судді таких обставин також не навів.

На підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме те, що у відношенні ОСОБА_7 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення та наявні достатні підстави вважати, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Однак прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Тому слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_7 повинний бути застосований інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків. Слідчий суддя також враховує обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , те, що останній ніде не працює, тому вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 повинний бути застосований цілодобового.

Крім того, слідчий суддя вважає, що на ОСОБА_7 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянину України застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 26 квітня 2018 року включно.

Покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурора Новомосковської місцевої прокуратури та суду за першою вимогою;

- не відлучатися цілодобово з місця фактичного проживання, тобто: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_10 , який перебуває під домашнім арештом, покласти на слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1