Справа № 522/3638/16-к
У Х В А Л А
04 грудня 2017 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого слідчої групи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого слідчої групи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню за № 0003700, від 02.05.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 294, ч. 1,2 ст. 296, ст.341, ч.3 ст.345, ч.1 ст.115, ч.2 ст.194, ст.293 КК України про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
04 грудня 2017 року слідчий слідчої групи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням погодженим із прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно.
Як вбачається з клопотання слідчого,
Слідчими управління Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003700, від 02.05.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 294, ч. 1, 2 ст. 296, ст. 341, ч. 3 ст. 345, ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ст. 293 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.05.2014, приблизно о 14:00, особи, матеріали щодо яких виділені в окремі провадження, а також невстановлені особи організували масові заворушення, що супроводжувалися насильством над особами, знищенням майна, опором представникам влади із застосуванням зброї та інших предметів, які використовувалися як зброя, що призвели до загибелі 48 осіб, шестеро з числа яких загинули від вогнепальних поранень, отриманих на вул. Грецькій, а саме: член Одеського відділу «Правий сектор»: ОСОБА_5 , прихильники «Антимайдану»: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , стороння особа: ОСОБА_10 ; та 42 особи - внаслідок пожежі, яка виникла у Будинку Профспілок, з яких 32 - за даними ГУ МНС в Одеській області, від отруєння чадним газом, ще 10 в результаті падіння з висоти.
Також, внаслідок вчиненого злочину тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості отримали понад 200 осіб, з яких госпіталізовано 124, у важкому стані 25, у тому числі 29 співробітників ОВС.
Крім того, 04.05.2014, приблизно о 16:50, невстановлені слідством особи у кількості понад 400 осіб, перекривши вулицю Преображенську з вулицею Жуковського до вулиці Буніна у місті Одеса, захопили будівлю ОМУ ГУМВС України в Одеській області, яка розташована по вул. Преображенській, 44 з метою визволення осіб, затриманих 02.05.2014 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, чим завадили нормальному функціонуванні вищевказаній державній установі.
У зазначеному кримінальному провадженні досліджуються обставини вчиненого злочину, проводяться заходи з метою встановлення та перевірки версій вчиненого злочину, встановлюється коло учасників подій, та проводиться перевірка наданих у кримінальному провадженні показів.
Зазначене кримінальне провадження є резонансним та особливо складним, результати розслідування якого мають виняткове значення для суспільства.
У ході розслідування виникає необхідність у отриманні в операторів телекомунікацій інформації про з`єднання абонентів, термін зберігання якої обмежений і у більшості випадків не зберігається операторами понад три роки.
Розслідування вищезазначеного кримінального провадження це постійно триваючий процес, пов`язаний із проведенням великої кількості слідчих (розшукових) дій спрямованих на отримання (збирання) доказів, перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні.
При цьому, інформація про з`єднання абонентів за період з 01.01.2014 по 01.06.2014, якою володіють оператори телекомунікацій, має важливе значення для встановлення осіб, причетних до вчинення конкретних кримінальних правопорушень, свідків та інших обставин, які сприяють розкриттю злочинів.
Зокрема, перевірка показань свідків, перевірка осіб на причетність до вчинення кримінального правопорушення, зумовлює необхідність отримання в операторів телекомунікацій інформації про з`єднання абонента, після опрацювання якої, встановивши коло спілкування, можна встановити нових свідків подій, свідків вчинення кримінальних правопорушень, а також осіб причетних до вчинення кримінальних правопорушень.
Таким чином, на даний час орган досудового розслідування з об`єктивних причин не може визначитися із конкретним колом осіб, інформація про телефонні з`єднання яких буде мати значення для розслідування.
Враховуючи зазначене, виникла обґрунтована необхідність в збереженні у первісному вигляді інформації за період з 01.01.2014 по 01.06.2014, яка знаходиться у володінні ПрАТ «ВФ Україна» на різного роду носіях інформації (жорсткі диски, сервера, тощо), а саме: про вхідні і вихідні з`єднання всіх абонентських номерів на території України із зазначенням дати та часу таких з`єднань, тривалості, абонентських номерів, з якими вони відбулись, а також серійного номеру мобільного пристрою (IMEI міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання), з яким використовувались зазначені абонентські номери; про відправлені і отримані текстові та інші повідомлення (SMS-повідомлення, MMS-повідомлення) з цих номерів із зазначенням дати та часу відправлення, одержання, абонентських номерів, з яких вони надійшли чи на які направлялись; про місця знаходження абонентських номерів із зазначенням адрес базових станцій (споруд зв`язку), азимуту та дистанцій до них під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень.
Оператором телекомунікацій згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» є суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж.
Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про телекомунікації» оператори, провайдери телекомунікацій повинні забезпечувати і нести відповідальність за схоронність відомостей щодо споживача, отриманих при укладенні договору, наданих телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх
тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.
У той же час, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікацій зобов`язані зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.
Частиною 1 статті 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Однак, слідством встановлено, що вищезазначена інформація за період з 01.01.2014 по 01.06.2014 до цього часу зберігається оператором телекомунікацій ПрАТ «ВФ Україна», що розташована за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизська,15, однак в будь-який час може бути знищена.
Знищення вказаної інформації, яка може бути використана як докази, зашкодить досудовому розслідуванню у кримінальному провадженні та подальшому судовому розгляду, а також може призвести до непередбачуваних негативних наслідків.
Зазначені вище обставини мають суттєве значення для кримінального провадження. Без їх отримання неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, встановити всіх осіб, причетних до вчинення вищевказаних злочинів, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним з таких заходів забезпечення, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, серед іншого, доказом злочину.
Другим абзацом зазначеної частини статті передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Доказами у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Частиною 2 вказаної статті передбачено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, серед іншого, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, всі носії інформації (жорсткі диски, сервера, тощо), які знаходяться у володінні ПрАТ «ВФ Україна», та на яких міститься інформація за період з 01.01.2014 по 01.06.2014 про вхідні і вихідні з`єднання всіх абонентських номерів на території України із зазначенням дати та часу таких з`єднань, тривалості, абонентських номерів, з якими вони відбулись, а також серійного номеру мобільного пристрою (IMEI міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання), з яким використовувались зазначені абонентські номери, про відправлені і отримані текстові та інші повідомлення (SMS-повідомлення, MMS-повідомлення) з цих номерів із зазначенням дати та часу відправлення, одержання, абонентських номерів, з яких вони надійшли чи на які направлялись, про місця знаходження абонентських номерів із зазначенням адрес базових станцій (споруд зв`язку), азимуту та дистанцій до них під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень, є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Крім того, згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Таким чином, на даний час беззаперечно встановлено, що в будь-який момент вищезазначена інформація може бути знищена.
Посилаючись на вищевикладене, враховуючи викладене, з метою швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також забезпечення його проведення у розумні строки, слідчий просив накласти арешт, тобто заборонити будь-яким службовим та посадовим особам ПрАТ «ВФ Україна», що розташована за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизська,15, або будь-якій іншій особі, розпоряджатися всіма носіями інформації (жорсткі диски, сервера, тощо) в частині знищення, пошкодження, зміни, перетворення інформації за період з 01.01.2014 по 01.06.2014, а саме:
про вхідні і вихідні з`єднання всіх абонентських номерів на території України із зазначенням дати та часу таких з`єднань, тривалості, абонентських номерів, з якими вони відбулись, а також серійного номеру мобільного пристрою (IMEI міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання), з яким використовувались зазначені абонентські номери;
про відправлені і отримані текстові та інші повідомлення (SMS-повідомлення, MMS-повідомлення) з цих номерів із зазначенням дати та часу відправлення, одержання, абонентських номерів, з яких вони надійшли чи на які направлялись;
про місця знаходження абонентських номерів із зазначенням адрес базових станцій (споруд зв`язку), азимуту та дистанцій до них під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень.
При цьому, просив розглянути клопотання без представників у володінні яких знаходиться вказана в клопотанні інформація (майно).
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно та просив його задовольнити в повному обсязі з наведених підстав.
Представник ПрАТ «ВФ Україна» в судове засідання не викликався у зв`язку з заявленим слідчим клопотанням.
Розглянувши клопотання, вивчивши надані матеріали, заслухавши слідчого, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Аналіз наданих матеріалів дозволяє суду у відповідності до вимог ст. 173 КПК України зробити висновок про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
За таких обставин, суд вважає, що слідчим доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Таким чином, існують всі передбачені Законом підстави для арешту зазначеного майна.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого слідчої групи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 - задовольнити.
Накласти арешт, тобто заборонити будь-яким службовим та посадовим особам ПрАТ «ВФ Україна», що розташована за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизська,15, або будь-якій іншій особі, розпоряджатися всіма носіями інформації (жорсткі диски, сервера, тощо) в частині знищення, пошкодження, зміни, перетворення інформації за період з 01.01.2014 по 01.06.2014, а саме:
про вхідні і вихідні з`єднання всіх абонентських номерів на території України із зазначенням дати та часу таких з`єднань, тривалості, абонентських номерів, з якими вони відбулись, а також серійного номеру мобільного пристрою (IMEI міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання), з яким використовувались зазначені абонентські номери;
про відправлені і отримані текстові та інші повідомлення (SMS-повідомлення, MMS-повідомлення) з цих номерів із зазначенням дати та часу відправлення, одержання, абонентських номерів, з яких вони надійшли чи на які направлялись;
про місця знаходження абонентських номерів із зазначенням адрес базових станцій (споруд зв`язку), азимуту та дистанцій до них під час телефонних з`єднань та одержання, відправлення повідомлень.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1