Справа № 347/2210/17
Провадження № 1-кп/347/46/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" січня 2018 р. м.Косів
Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Космач, Косівського району, Івано-Франківської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, депутатом не являється, не працюючого, раніше не судимого,
за ч.1 ст. 122 КК України
Кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин.
09.08.2017 року приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_5 , перебував у приміщенні магазину «Продукти», який знаходиться в с. Вижній Березів, Косівського району, Івано-Франківської області. У цей час у приміщення згадано магазину зайшов ОСОБА_6 , 1987 р.н., житель с. Вижній Березів, Косівського району, Івано-Франківської області. Після нетривалого спілкування, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почали розпивати алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення потерпілому умисних тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно наніс йому декілька ударів кулаками рук в обличчя. Від отриманих ударів, нанесених руками, потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритого внутрішньо-суглобового перелому суглобового відростка нижньої щелепи зліва, що викликало необхідність проведення оперативного втручання (накладання на верхню та нижню щелепи шин Васильєва), садна лівої вушної раковини, синця в ділянці правого плеча. Тілесні ушкодження у вигляді закритого внутрішньо-суглобового перелому суглобового відростка нижньої щелепи зліва, відповідно до висновку судово медичного експерта, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент їх спричинення, а тілесні ушкодження у вигляді садна лівої вушної раковини та синець в ділянці правого плеча відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю і підтвердив всі обставини, що викладені в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження. В скоєному щиросердечно розкаюється. Звернувся до суду з заявою, в якій просить звільнити його від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 , визнав себе винним, він та інші учасники судового провадження не оспорюють докази щодо обставин справи, суд, з"ясувавши, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів у даному провадженні. А тому, розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 , у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених статтею 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 122 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те, що до кримінальної відповідальності обвинувачений притягається вперше, а також враховує думку потерпілого про відсутність у нього до обвинуваченого претензій матеріального і морального характеру та небажання йому суворої кари.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, як в ході досудового, так і судового слідства не встановлено.
Наявність вищенаведених обставин у сукупності, дають суду підстави призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті.
Обвинувачений звернувся до суду з заявою про звільнення його від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст.85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно ч.2 ст. 86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вищевказаного Закону встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акту амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VІІІ, підлягають звільненню від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, зокрема, особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Як встановлено в судовому засіданні та видно з копій свідоцтв про народження, ОСОБА_5 має двоє неповнолітніх дітей, а саме: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст.4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась, ОСОБА_5 роз`яснено наслідки застосування амністії, а саме, що у разі застосування амністії в подальшому, протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Враховуючи викладене, заяву ОСОБА_5 про звільнення його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягає задоволенню.
На підставі наведеного та п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VІІІ, ст.ст. 85, 86 КК України, та керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ч.2 ст. 86 КК України, п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 повністю звільнити від відбування призначеного покарання.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
В іншій частині вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1