В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року Рівненський міський суд

Рівненської області

в особі головуючого

судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Рівне кримінальне провадження на підставі угоди про визнання винуватості, укладеної 27 жовтня 2017 року під час досудового розслідування між прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004122 від 20.06.2017 р., відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працює, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про обвинувачення його у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
20 червня 2017 року в період з 12 до 21 год. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання у кімнаті АДРЕСА_2 , незаконно, тобто в порушення вимог Закону України від 15 лютого 1995 року №60/95-ВР Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори (в редакції Закону України від 04 липня 2013 року №406-VII), а також Закону України від 15 лютого 1995 року №62/95-ВР Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними (в редакції Закону України від 04 липня 2013 року №406-VII), виготовив шляхом рафінування та екстракції з медичного препарату Солпадеїн особливо небезпечний наркотичний засіб - дезоморфін масою 0,2895 г. (в перерахунку на амін-основу), що згідно Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу (Таблиця 1), затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року №188, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2000 року за №512/4733, є великим розміром (від 0,1 до 1,0 г.) цього наркотичного засобу, який містився в медичному шприці ємністю 5 мл. у вигляді мутної рідини коричневого кольору.

Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_4 поклав до своєї постільної білизни та зберігав за місцем проживання для власного вживання без мети збуту, коли о 21 год. 20 червня 2017 року під час проведення працівниками поліції санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в кімнаті ОСОБА_4 серед його особистих речей було виявлено та вилучено медичний шприц ємністю 5 мл. з мутною рідиною коричневого кольору, що містить в собі дезоморфін, який згідно списку №1 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, належить до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердивши суду такі встановлені під час досудового розслідування фактичні обставини як час, місце, спосіб і наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Підписану ним з прокурором угоду про визнання винуватості підтримав, просить вказану угоду затвердити.

Так, під час досудового розслідування сторона обвинувачення - прокурор, сторона захисту - підозрюваний та його захисник досягли угоди про визнання винуватості, у зв`язку з чим просять суд укладену між ними угоду затвердити.

Заслухавши учасників судового провадження, вибірково дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004122 від 20.06.2017 р., роз`яснивши сторонам наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, перевіривши укладену угоду на відповідність вимогам статті 472 КПК України, виконавши вимоги частин четвертої, шостої, сьомої статті 474 КПК України, суд приходить до висновку, що угоду слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від відбування цього покарання з випробуванням.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.309 КК України як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості, як це вбачається з положень ст.12 і санкції ч.2 ст.309 КК України, особу ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується негативно (а.п.52), однак раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався (а.п.39), а також обставини, що пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину під час досудового розслідування, щире каяття під час судового провадження, обставини, що обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди, яка в розглядуваному кримінальному провадженні укладена щодо злочину середньої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, що відповідає положенням частини четвертої статті 469 КПК України.

Як вбачається зі змісту угоди про визнання винуватості від 27 жовтня 2017 року, узгоджені сторонами угоди вид та розмір покарання у виді позбавлення волі відповідають загальним засадам призначення покарання, встановленим частинами першою, другою статті 65 КК України, а також санкції частини другої статті 309 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відтак, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та вищенаведені обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень частини дев`ятої статті 100 КПК України, а саме - визнаний у кримінальному провадженні під час здійснення досудового розслідування речовим доказом медичний шприц з наркотичним засобом дезоморфін масою 0,2895 г. (в перерахунку на амін-основу), поміщений в спец. пакет №3952976 із пояснювальним текстом та підписом судового експерта, а також відтисками круглої печатки Рівненський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України. Для висновків №6, - слід знищити як майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, а також таке, що не має ніякої цінності і не може бути використане.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Виходячи з наведеного, понесені Рівненським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України на підставі постанови слідчого про призначення експертизи процесуальні витрати в розмірі 989 грн. 60 коп., пов`язані із залученням судового експерта, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ч.2, п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.368, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 жовтня 2017 року, укладену під час досудового розслідування між прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004122 від 20.06.2017 р.

ОСОБА_4 визнати винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: медичний шприц з наркотичним засобом дезоморфін масою 0,2895 г. (в перерахунку на амін-основу), поміщений в спец. пакет №3952976 із пояснювальним текстом та підписом судового експерта, а також відтисками круглої печатки Рівненський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр МВС України. Для висновків №6, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати в розмірі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 60 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389-1 Кримінального кодексу України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: