Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1350/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" вересня 2017 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин угоду про примирення укладену між обвинуваченим та потерпілою від 23 серпня 2017 року, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000225 від 18 серпня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, тимчасово непрацюючого, раніше судимого: 14.05.2014 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст. 263 ч.1 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 , 18 серпня 2017 року, приблизно о 09 год. 00 хв. шляхом вільного доступу зайшов на подвір`я домогосподарства, що знаходиться в АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_4 та реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, зайшов у будинок вказаного домогосподарства, де шляхом вільного доступу, умисно, таємно, викрав із пакету, який висів на ручці вхідних дверей у будинок, жіночий шкіряний гаманець в якому знаходились грошові кошти в сумі 302 гривні 30 копійок та належить потерпілій ОСОБА_4 , після чого із викраденим майном покинув місце вчинення злочину.
Внаслідок крадіжки ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 302 гривні 30 копійок.
Таким чином, своїми діями він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Його дії за цією статтею кваліфіковані вірно.
ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю. Крім повного визнання своєї винуватості ОСОБА_5 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він погодився в підготовчому судовому засіданні.
В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України 23 серпня 2017 року уклали угоду про примирення на тих умовах, що ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На момент підписання угоди про примирення потерпіла ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2 КПК України) та в касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Підозрюваний ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1 КПК України, а потерпіла ОСОБА_4 погодилася з тим, що буде позбавлена права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 розуміє, що в разі невиконання ним угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпіла ОСОБА_4 має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав в повному обсязі свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України згідно сформульованого обвинувачення, а також з потерпілою ОСОБА_4 підтвердили факт примирення, просять затвердити укладену між ними угоду про примирення і призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім того, потерпіла вказала, що 302,30 гривень завданої їй шкоди ОСОБА_5 відшкодував в повному обсязі. Перетензій ні матеріального ні морального характеру до обвинуваченого вона не має.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .
За таких обставин, суд вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, думку прокурора, прийшов до висновку, що відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Також з`ясовано у потерпілої ОСОБА_4 , що вона розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачні в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 23 серпня 2017 року між ним та потерпілою ОСОБА_4 , і узгоджену сторонами міру покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1020 гривень. Вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої - щире каяття у вчиненому, відсутність негативних наслідків в результаті вчинення кримінального правопорушення, позитивної характеристики за місцем проживання.

Перевіривши угоду на відповідність чинному законодавству України, з`ясувавши питання, визначені в ч.5 ст. 474 КПК України, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 , суд вважає, що у суду відсутні підстави для відмови у її затвердженні.

Узгоджене сторонами покарання є таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин угоду необхідно затвердити, а ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Речові докази по кримінальному провадженню (постанова слідчого від 18.08.2017 р.): шкіряний жіночий гаманець коричневого кольору, купюру номіналом 200 гривень серії ЄИ 6925193, купюру номіналом 100 гривень серії МД 8862937, чотири монети номіналом 50 копійок, 2 монети номіналом 10 копійок та дві монети 5 копійок, візитну картку «Візи Польща», шматок листка із написом ручкою чорного кольору на ньому: « НОМЕР_1 ОСОБА_6 », які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити в розпорядженні власника ОСОБА_4 ..
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314 ч.3 п.1, 367-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 23 серпня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 23 серпня 2017 року покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень в дохід Держави.

Речові докази по кримінальному провадженню: шкіряний жіночий гаманець коричневого кольору, купюру номіналом 200 гривень серії ЄИ 6925193, купюру номіналом 100 гривень серії МД 8862937, чотири монети номіналом 50 копійок, 2 монети номіналом 10 копійок та дві монети 5 копійок, візитну картку «Візи Польща», шматок листка із написом ручкою чорного кольору на ньому: « НОМЕР_1 ОСОБА_6 », які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити в розпорядженні власника ОСОБА_4 .
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України; зокрема: обвинуваченою з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілою з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначеня покарання; не роз`яснення її наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в яком узгідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя-підпис
З оригіналом вірно
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1