18.09.2017 Справа № 756/4291/17
№ 756/4291/17
№ 1-кп/756/514/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за № 0001276 від 10.02.2017 року за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Камінськ-Шахтинський Ростовської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-16.09.2015 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
-04.12.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;
-15.01.2016 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та звільненого 24.11.2016 року згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 24.11.2016 року по відбуттю строку покарання,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
10.02.2017 року приблизно о 15 год. 10 хв. ОСОБА_3 перебував у приміщенні супермаркету «Велика Кишеня» (ТОВ «Фудмережа», ), який розташований за адресою: м Київ, пл. Оболонська, 6. У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме майна, яке належить ТОВ «Фудмережа».
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Велика Кишеня», що за адресою: м Київ, пл. Оболонська, 6, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, переконавшись в тому, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, скориставшись неуважністю працівників магазину, взяв з торгового стелажу майно, яке належить ТОВ «Фудмережа», а саме:
- каву «Лавацца Креме е Густо» мелену, 250 г, в кількості 4 пакетів, вартістю 90 грн. 20 коп. (без ПДВ) - за один пакет, загальною вартістю 360 грн. 80 коп. (без ПДВ).
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , переконавшись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, сховав вищевказане викрадене майно собі під верхній одяг, в який був одягнений та попрямував до виходу з магазина «Велика Кишеня», після чого, не розрахувавшись за вищевказане викрадене майно, пройшов повз лінію кас. Однак, ОСОБА_3 свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітником охорони магазину «Велика Кишеня» (ТОВ «Фудмережа»).
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 міг спричинити ТОВ «Фудмережа», , майнову шкоду на загальну суму 360 грн. 80 коп. (без ПДВ).
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив викладені вище обставини вчинення злочину. ОСОБА_3 пояснив, що після його затримання працівниками охорони магазину викрадений товар в нього був вилучений та повернутий власнику. Про вчинене ОСОБА_3 дуже шкодує, стверджує, що перебуваючи наразі в реабілітаційному центрі переоцінив своє попереднє життя та бажає бути правослухняною людиною.

Під час перебування даного кримінального провадження в суді на стадії підготовчого судового засідання 18 вересня 2017 року між представником потерпілого ТОВ «Фудмережа», , ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі статей 468-473 КПК України, без примусу, обману, погроз, насильства, і без надання сторонами цієї угоди не виконуваних обіцянок, було укладено угоду про примирення у даному кримінальному провадженні.

Згідно даної угоди представник потерпілої юридичної особи та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та щодо інших істотних обставин для даного кримінального провадження, а саме щодо наступного:

- що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає себе винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України;

- що претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого ТОВ «Фудмережа» до обвинуваченого ОСОБА_3 немає;

- що цивільний позов з боку потерпілого ТОВ «Фудмережа» у кримінальному провадженні не заявляється;

- що пом`якшуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставиною у кримінальному провадженні є його щире каяття;

- що обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_3 обставин у кримінальному провадженні не встановлено;

- що представник потерпілого ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 укладають цю угоду про примирення між ними на підставі статей 468-473 КПК України;

- що угода про примирення, укладена сторонами, є добровільною, без погроз, примусу, обману, без надання сторонами цієї угоди не виконуваних обіцянок.

Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинений ним злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки зі звільненням його від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 (три) роки. Про застосування положень ст. 76 КК України в угоді про примирення не зазначено, проте безпосередньо в судовому засіданні сторони просили покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, обвинуваченого чи підозрюваного у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом з`ясовано у представника потерпілого, що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального та Кримінального процесуального Кодексів України.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи думку прокурора, який підтримав ініціативу сторони захисту та представника потерпілого щодо укладення та затвердження угоди про примирення, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 18 вересня 2017 року між представником потерпілого ТОВ «Фудмережа» ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншого боку.

Речові докази судом не досліджувалися, а тому питання про їх долю судом не вирішується при постановленні остаточного рішення у кримінальному провадженні відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення від 18 вересня 2017 року, укладену між представником потерпілого ТОВ «Фудмережа», , ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншого боку.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1