Справа № 569/7387/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальне провадження № 0002180 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, працюючого в ТзОВ «Кромберг енд Шуберт Україна ЛУ», проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 24.03.2016 року за вчинення злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком - 2 роки; вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 02.04.2017 року за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Рівненського міського суду від 24 березня 2016 року, остаточне покарання визначено шляхом часткового складання призначених покарань - позбавлення волі на строк 4 ( чотири ) роки і 2 (два) місяці. Згідно статті 75 КК України звільненого від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 07.04.2016 року приблизно 21 годині. 00 хв., діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, перебуваючи неподалік супермаркету «Арсен», що по вул. Є. Коновальця, 20 в м. Рівне, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів належним останньому мобільним телефоном марки «Nokіа Х202», вартістю 300 грн., чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди у вказаному розмірі.

Тобто, ОСОБА_4 , визнається винним за ч. 2 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчиненим повторно.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе виним у вчиненні злочину, підтвердив обставини вчинення злочину. Пояснив, що 07.04.2016 року приблизно 21 годині. 00 хв., перебуваючи неподалік супермаркету «Арсен», що по вул. Є. Коновальця, 20 в м. Рівне, зустрів знайомого на ім`я ОСОБА_6 . Попросив у нього телефон, щоб зателефонувати і не повернув його. Мирослав дав телефон добровільно. У вчиненому розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 , 03.08.2017 року під час судового розгляду подав заяву в якій вказав, що обвинувачення підтримує повністю, обрання міри покарання обвинуваченому покладає на розсуд суду, просить кримінальне провадження розглядати без його участі.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого, характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше був неодноразово судимий, має задовільний стан здоров`я, на «Д» обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитків.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

По справі проведено експертизу за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, з урахуванням вироку Рівненського міського суду від 02 березня 2017 року, остаточне покарання ОСОБА_4 визначити шляхом часткового складання призначених покарань - позбавлення волі на строк 4 ( чотири ) роки і 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Речові докази по справі повернути потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 263,88 (двісті шістдесят три) гривні 88 копійок судових витрат.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1