Справа № 487/5242/17
Провадження № 1-кп/487/489/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.12.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не одруженого, з базовою вищою освітою, не працюючого, студента 3 курсу технолого-економічного коледжу Миколаївського національного аграрного університету, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України

ВСТАНОВИВ:

14.06.2017 року близько 12-55 год. в м. Миколаєві водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїжджій частині пр. Центральному, яка має три смуги руху в одному напрямку, від вул. Шосейної в напрямку вул. Бузника.

При наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться на проїжджій частині пр. Центрального в районі будинку №10 та позначений інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 розділу 33 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) та дорожньою розміткою 1.14.1 розділу 34 ПДР України, водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п. 2.3, 18.4 ПДР України, а саме: проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміни, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким в середній та правій смугах руху зупинилися транспортні засоби, надаючи перевагу у русі пішоходам, не вжив заходів до зниження аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода або небезпека, продовжив рух у обраному ним напрямку, внаслідок чого допустив наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину пр. Центрального в межах нерегульованого пішохідного переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, в результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, а дії ОСОБА_4 , з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.

Таким чином,ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Встановлені судом обставини підтверджуються показами обвинуваченого наданими в судовому засіданні:
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч.2 ст. 286 КК України визнав в повному обсязі та суду показав, що на момент вчинення злочин його стаж водія становив 4-5 місяців, раніше до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України не притягувався. 14.06.2017 року близько 13-00 год. він керував автомобілем «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить підприємству в якому він працював ТОВ «Ландтех» та рухався по проїжджій частині пр. Центральному в напрямку вул. Бузника, рухався у крайньої лівої смузі руху зі швидкістю приблизно 40-50 км/год, попереду нього рухався автомобіль, перед пішохідним переходом по пр.. Центральному, праворуч від його автомобіля зупинилися маршрутні таксі, тому оглядовість праворуч для нього була обмежена. Проте, боковим зором він помітив, що дорогу по пішохідному переходу перебігає хлопчик, він прийняв міри, щоб уникнути наїзд на хлопця, крутнув кермо в ліво, а уникнути наїзду не вдалось та його автомобіль вдарив правим боком хлопця, від чого останній впав. Він одразу ж вийшов з автомобіля, підбіг до потерпілого, побачивши, що останній без свідомості викликав швидку допомогу та поліцію.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаявся, шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 14.06.2017 року йому необхідно було поїхати до окуліста, він дійшов до зупинки громадського транспорту «Водопровідна» по пр. Центральному, після чого йому необхідно було перейти пр. Центральний на інший бік на зупинку громадського транспорту, що рухається в бік вул. Соборної. Після чого, коли автомобілі зупинилися, він почав перетинати проїжджу частину дороги по пішохідному переходу, після чого він вже нічого не пам`ятає, як йому стало відомо пізніше, він був збитий автомобілем, яким керував ОСОБА_4 .

В судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_6 суду показав, що обвинувачений в повному обсязі відшкодував шкоду, претензій матеріального характеру не мають.

Згідно висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи №422 від 10.07.2017 року, враховуючи наявні на автомобілі механічні пошкодження можна дійти висновку, що контактування відбулось наступним чином, під час первинного контактування автомобіль «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , розташовувався правою бічною частиною до пішохода, а саме крилом правого переднього колеса; в ході проведеного експертного дослідження, виходячи з викладених в схемі до протоколу огляду місця ДТП ознак та слідової інформації, а також в результаті огляду автомобіля на предмет пошкоджень, можна дійти висновку, що однозначно та об`єктивно визначити місце наїзду автомобіля«Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода неможливо, через недостатню кількість необхідних для цього вихідних даних, таких як слідові інформація, зображена на схемі до протоколу огляду ДТП,

Згідно висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи №423 від 05.07.2017 року, в ході дослідження встановлено, що ходова частина, робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебувають в працездатному стані та не мають технічних несправностей, що могли б виникнути до ДТП.

Згідно висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи №454 від 18.08.2017 року, належні дії водія автомобіля «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , регламентуються вимогами п. 12.4, 18. 4 Правил дорожнього руху України; в діях водія автомобіля «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачається невідповідність вимогам п. 18.4 ПДР України; водій автомобіля «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода; дії водія автомобіля «Volkswagen Polo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1281 від 31.08.2017 року, у ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, кінцівок, перелому лівої ключиці, перелому нижньої щелепи, забій головного мозку, субдурально-субарахноідального крововиливу та нижнього пара парезу; дані тілесні ушкодження могли утворитися від тупих твердих предметів в умовах ДТП (зіткнення пішохода з автомобілем), не виключено незадовго до звернення у лікарню 14.06.2017 року; по ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу; судово-медичних даних які б вказували, в якому положенні знаходився ОСОБА_5 в момент первинного контактування з автомобілем немає.

Згідно висновку повторної судово-медичної експертизи №116-к від 27.09.2017 року, у ОСОБА_5 мались тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, кінцівок, перелому лівої ключиці, перелому нижньої щелепи, забій головного мозку, субдурального крововиливу, субарахноідального крововиливу, які ускладнилися набряком головного мозку та нижнім пара парезом, за ступенем тяжкості дані ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, а кваліфікацію його дій вірною.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що вчинений ним злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання судом, відповідно до ст. 66 КК України, є щиро каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди в повному обсязі.

Обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не виявлено.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_4 ,суд також враховує данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання та навчання характеризується позитивно, на обліку в ОНД і МОПЛ №1 не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 є покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України.

Крім того, суд приходить до переконання, про необхідність призначення покарання без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами з урахуванням відношення ОСОБА_4 до вчиненого ним злочину, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік обвинуваченого, який до 14.06.2017 року не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, раніше працював та може знову працювати на роботі, яка пов`язана із керуванням транспортними засобам та зможе забезпечити його дохід.

Між тим, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, даних про його особу, а також враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування школи в повному обсязі, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення експертиз №454 від 18.08.2017 року, №422 від 10.07.2017 року, №423 від 05.07.2017 року у загальному розмірі 3759,76 грн. покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначить йому покарання у виді 4 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання і роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Миколаївського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру 3759,76 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1