ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1233/17
Провадження № 1-кп/483/13/2018
ВИРОК
Іменем України
25 січня 2018 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 від 28 червня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Джамбурі Казахстану, є громадянином України, неодруженим, має повну загальну середню освіту, працює електриком ПАТ «Миколаївтеплоенерго», судимості не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 27 червня 2017 року, приблизно о 20 год. 00 хв., маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , знаходячись в будинку, що розташований на території земельної ділянки АДРЕСА_2 , в ході виниклого конфлікту, на підґрунті неприязних відносин, умисно наніс не менше двох ударів (більш точну кількість ударів в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим) кулаком своєї правої руки в область обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців, саден, ранки слизової оболонки верхньої губи, обличчя.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, винним себе не визнав, заперечував, що ним були спричинені ОСОБА_4 тілесні ушкодження та пояснив, що 27 червня 2017 року саме його брат ОСОБА_4 затіяв сварку, схопив його за шию, придавив до стіни та тримав обома руками, дружина брата ОСОБА_7 схопила його за руки і вони вийшли на вулицю. Крім того, стверджував, що на обличчі потерпілого не було ніяких тілесних ушкоджень після конфлікту між ними, а навпаки у нього на шиї були синці, однак на час його звернення до судово-медичного експерта вони вже пройшли.
Разом із тим, незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених вище обставин, вона повністю підтверджується сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні, зокрема, показаннями потерпілого, свідків, а також письмовими документами провадження.
Так, потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні дав показання про те, що 27 червня 2017 року у вечірній час, коли він зайшов до кухні будинку АДРЕСА_2 , за місцем свого проживання, обвинувачений наніс йому кулаком правої руки, один за одним, шість ударів, перший удар був в переносицю, потім в око, щелепу, губу та два удари в область голови. Його дружина ОСОБА_7 стала між обвинуваченим і ним, тримала його за руки та просила покинути приміщення, після чого вони вийшли на подвір`я.
Викладені показання узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що обвинуваченим, приблизно після 20 години 27 червня 2017 року, під час конфлікту, були спричинені тілесні ушкодження на обличчі її чоловіку ОСОБА_4 , а також свідка ОСОБА_8 , який підтвердив наявність на обличчі потерпілого тілесних ушкоджень відразу після конфлікту з обвинуваченим.
Зазначені вище показання потерпілого в частині одержання ним тілесних ушкоджень та свідків об`єктивно підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 907 від 30 червня 2017 року, відповідно до якого під час огляду потерпілого ОСОБА_4 в останнього мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців, саден, ранки слизової оболонки верхньої губи, обличчя, відповідно до якого тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 , відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а. п. 189), а також довідкою Очаківської центральної районної лікарні № 486/02-05 від 08 листопада 2017 року про звернення потерпілого 28 червня 2017 року о 09 год. до приймального відділення для надання медичної допомоги (а. п. 152), де йому поставлено діагноз «забій м`яких тканин обличчя зліва, садна переносиці».
Характер і локалізація вказаних тілесних ушкоджень повністю відповідають механізму їх утворення, повідомленим потерпілим та свідками ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , що вказує на достовірність їх показань.
Зазначені вище докази узгоджуються між собою та підтверджують вину обвинуваченого у заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень. Суд вважає неправдиві показання обвинуваченого в цій частині, способом його захисту від пред`явленого йому обвинувачення і не бере їх до уваги.

Крім того, суд не може взяти до уваги показання свідка ОСОБА_9 в тій частині, що обвинувачений не наносив ударів потерпілому, оскільки, як встановлено в ході судового розгляду, між нею та потерпілим тривалий час існують неприязні стосунки, а тому ці показання суд розцінює як намагання сприяти уникненню обвинуваченим, з яким у свідка, навпаки, склались гарні стосунки, кримінальної відповідальності за скоєне.

Також суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_10 про відсутність тілесних пошкоджень на обличчі потерпілого саме після конфлікту 27 червня 2017 року, оскільки вони спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків працівників поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які пояснили суду, що 27 червня 2017 року їх було викликано на місце події, вони відбирали пояснення від обвинуваченого та потерпілого і при цьому обидва бачили синці, подряпини на обличчі потерпілого ОСОБА_4 .

Суд також приходить до переконання про недопустимість наданих стороною захисту в якості доказу фотокарток, що роздруковані з мобільного телефону (а. п. 138-139), де зображений потерпілий ОСОБА_4 , на підтвердження відсутності тілесних ушкоджень на його обличчі саме 27 червня 2017 року у проміжок часу з 20 до 22 години, оскільки суд позбавлений можливості ідентифікувати дату, місце та час фотозйомки.

Аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину і вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України враховує, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, його особу, а саме те, що він є раніше не судимим, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є особою передпенсійного віку, за місцем проживання характеризується позитивно, що також вбачається з наданої досудової доповіді органу пробації, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає достатнім та можливим призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.

Цивільний позов у провадженні не заявлено, судові витрати та речові докази відсутні, запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий: