В И Р О К
іменем України

Справа № 142/1195/17
Провадження№ 1-кп/142/20/18

06 березня 2018 року смт. Піщанка
Піщанський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156 від 15 серпня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шевченко Мангишлацької області, Республіка Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше судимого: вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2013 року за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 15 серпня 2017 року близько 15 години в смт. Піщанка Піщанського району Вінницької області, умисно, з метою викрадення чужого майна та власної наживи, з корисливих спонукань, маючи на меті умисел на таємне заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь, бажаючи протиправно збагатитися за рахунок чужої власності, усвідомлюючи, що вчиняє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, підійшов до приміщення магазину ПП « ОСОБА_5 », що розташований по АДРЕСА_2 , де із вітрини, якою являлись відчинені двері в приміщення магазину та на яких висів товар, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав належні ОСОБА_5 два рюкзаки для хлопчиків «KNIE», вартість яких згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 931 від 07 вересня 2017 року становить 253 (двісті п`ятдесят три) гривні 16 (шістнадцять) копійок за одиницю, на загальну суму 506 (п`ятсот шість) гривень 32 (тридцять дві) копійки, чим завдав майнової шкоди потерпілій на вказану суму.
Заволодівши викраденим , ОСОБА_4 відійшов від магазину та почав тікати. Однак його помітив ОСОБА_6 , який почав його наздоганяти. ОСОБА_4 , помітивши, що його переслідують, розуміючи, що його викрито у вчиненні крадіжки, викрадені рюкзаки викинув на землю та втік, таким чином виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не завершив злочин з причин, які не залежали від його волі.
20 грудня 2017 року між потерпілою у кримінальному провадженні № 0000156 від 15 серпня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою та жителькою АДРЕСА_3 , громадянкою України, з середньо освітою, заміжньою, приватним підприємцем, раніше не судимою, паспорт громадянки України НОМЕР_1 , виданий Піщанським РВ УМВС України у Вінницькій області від 23 травня 2011 року, з одного боку, та обвинуваченим (підозрюваним на час укладення угоди) в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Шевченко Мангишлацької області республіки Казахстан та жителем АДРЕСА_1 , громадянином України, розлученим, з середньою освітою, не працюючим, раніше судимим, паспорт НОМЕР_2 , виданий Піщанським РВ УМВС України у Вінницькій області від 03 жовтня 2011 року, з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України, не порушуючи права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, повністю розуміючи характер підозри, діючи добровільно, тобто без застосування насильства, примусу, погроз, розуміючи, що укладання угоди не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, уклали дану угоду про примирення, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

Відповідно до даної угоди, обвинувачений (підозрюваний на час укладення угоди) ОСОБА_4 беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри, а сторони підозрюваний та потерпіла дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України досягнуто угоди звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку терміном 2 роки; відповідно п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Підозрюваному при укладенні угоди роз`ясненні положення ст. 394, 424 КПК України щодо обмеження права оскарження вироку, а також ст. ст. 473, 474, 476 КПК України щодо наслідків укладення, затвердження та невиконання угоди, а також йому зрозуміло, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, та вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.ст. 473, 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені судом в ході судового засідання, надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, зазначивши, що угоду про примирення було укладено добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Потерпіла ОСОБА_5 просила суд затвердити, укладену між нею та обвинуваченим, угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання, а також зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.
Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України - замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжку), вчинену повторно.
При цьому судом, відповідно до вимог ч. 4 ст. 474 КПК України, з`ясовано, що обвинувачений беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри, а також цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому у суду не виникає необхідності витребувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам суспільства, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, зокрема узгоджена сторонами міра покарання встановлена в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України з урахуванням положень ст.15 ч.2 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, встановленій в загальній частині КК України та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, зважаючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину та усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, повністю примирився з потерпілою стороною, не є суспільно небезпечним, відсутні будь -які обставини, які вказували б на схильність чи можливість вчинення у майбутньому ним інших кримінальних правопорушень, а також враховуючи, що сторони обумовили призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене ним кримінальне правопорушення, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном 2 роки. Відповідно п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази в кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК та стягнути з обвинуваченого судові витрати.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 20 грудня 2017 року між потерпілою у кримінальному провадженні № 0000156 від 15 серпня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з одного боку, та обвинуваченим в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у (3) трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 2 (два) роки.
Відповідно п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: два рюкзаки для хлопчиків «KNIE» повернути потерпілій ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні в сумі 395,48 грн. згідно довідки до висновку експерта від 07 вересня 2017 року №931.
Роз`яснити сторонами, що відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Піщанський районний суд Вінницької області.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя :