Справа № 554/3795/17
Дата документу 26.12.2017
В И Р О К
Іменем України
26 грудня 2017 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження № 0003662 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта незакінчена вища, розлученої, не працюючої, в силу статті 89 КК України не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

8 вересня 2016 року, близько 03-ї год., обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи в салоні автомобіля DAF д. н. з. НОМЕР_1 , який знаходився на вул. Харківське Шосе, 4/25 в м. Полтаві, діючи умисно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_5 заснув, таємно викрала мобільний телефон «HUAWEI CUN-U29» вартістю 1957,50 грн., з чохлом накладкою для мобільного телефону вартістю 52,50 грн., флеш-картою Kingston Micro-SDHC 16 Gb вартістю 67 грн., картою оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» без вартості, на рахунку якої були кошти в сумі 50 грн., чим спричинила потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 2127 грн. Викраденим розпорядилась на власний розсуд.

Допитана в ході судового розгляду справи обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаялася у вчиненому та просила її суворо не карати.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують її покарання, суд не знаходить.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що впливають на призначення покарання.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_4 є особою не судимою, визнала свою вину у вчиненні злочину і щиро розкаялася у цьому, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, характеристику її особи, висновок органу пробації про можливість її виправлення без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для її виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

В судовому засіданні вона заявила клопотання про застосування щодо неї амністії, зазначивши, що має двох неповнолітніх дітей, щодо яких не позбавлена батьківських прав, та просила звільнити її від відбування покарання з цих підстав.

Прокурор також вважала, що обвинувачена підлягає звільненню від відбування покарання з мотивів, наведених нею, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році», так як вона на день набрання чинності цим Законом мала двох дітей, яким не виповнилося 18 років, щодо яких її не позбавлено батьківських прав.

Суд, заслухавши думку названих осіб та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченої від відбування покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію в 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, які не позбавлені батьківських прав.

Судом встановлено, що обвинувачена на час скоєння кримінального правопорушення мала двох неповнолітніх дітей, щодо яких не позбавлена батьківських прав.

Злочин, за яким вона засуджується до позбавлення волі, відповідно до статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Отже, судом встановлені наявні підстави для задоволення заявленого обвинуваченою клопотання про застосування щодо неї Закону, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність звільнення останньої від покарання та застосування щодо неї амністії.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі за цим вироком на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» від 22 грудня 2016 року в зв`язку з тим, що вона на день набрання чинності цим Законом мала двох дітей, яким не виповнилося 18 років та не позбавлена батьківських прав щодо них.

Стягнути з обвинуваченої на користь держави 703,68 грн. судових витрат.

Речові докази, які переадані на зберігання потерпілому, - повернути йому ж.

Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1