Ухвала
Іменем України

19 лютого 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-3896ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постановлені щодо ОСОБА_5 судові рішення.
Суть питання
До Верховного суду надійшла касаційна скарга потерпілого ОСОБА_4 в якій він посилаючись на невідповідність призначеного ОСОБА_5 покарання, тяжкості вчиненого ним злочину та його особі в наслідок суворості, просить постановлені щодо засудженого судові рішення скасувати, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнивши від його відбування на підставі ст. 75 КК.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_6 вказує, що судами обох інстанції при визначенні виду і розміру призначеного ОСОБА_5 покарання, яке на його думку є занадто суворим, неповною мірою враховано конкретні обставини справи, а саме, те, що він (потерпілий) був ініціатором конфлікту з ОСОБА_5 в ході якого своєю поведінкою спровокував останнього до вчинення злочину. Крім того, потерпілий зазначає, що судами залишено поза увагою те, що вході судових розглядів він неодноразово просив не обмежувати і не позбавляти волі ОСОБА_5 , наголошував, що ОСОБА_5 вибачився перед ним, повністю відшкодував матеріальну та моральну шкоду, між ними (засудженим і потерпілим) склалися хороші стосунки.
Встановлені обставини та мотиви Суду
Статтею 427 Кримінального процесуального Кодексу України встановлені вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.
Так, відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті в касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.
Пунктом 21 ч. 1 ст. 3 КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII набрав чинності 15 грудня 2017 року) визначено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Однак, ОСОБА_6 при зверненні до суду касаційної інстанції, свою касаційну скаргу адресував не Верховному Суду, а «Вищому спеціалізованому суду України з кримінальних справ».
Також відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
В порушення цих вимог КПК, потерпілий до поданої ним касаційної скарги не долучив копії оскаржуваних судових рішень.
Це не лише становить формальне порушення ч. 5 ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК та перевірити обґрунтованість його вказівок щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.
Крім того, згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Однак, як вбачається зі змісту касаційної скарги потерпілого, ним не наведено обґрунтування щодо явної несправедливості призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання із тяжкістю вчиненого ним злочину, обставинами його скоєння та даними про особу засудженого внаслідок суворості, з огляду на положення статей 413, 414 КПК та приписи статей 50, 65, КК у їх взаємозв`язку.
Крім того, викладені потерпілим у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції в частині скасування постановлених судових рішень та призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років із ст. 75 КК, не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, якою визначеного, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Також, слід зазначити й проте, що зміст касаційної скарги потерпілого містить суперечності, оскільки в мотивувальній її частині потерпілий посилається на суворість призначеного покарання ОСОБА_5 у виді обмеження волі, вказує на наявність підстав для його пом`якшення, в той же час просить призначити засудженому покарання у виді позбавлення волі, що є більш суворим покаранням.
Суд звертає увагу, що така вимога потерпілого про призначення засудженому касаційним судом більш суворого покаранням ніж те, що призначене судом, суперечить положенням ч. 1 ст. 437 КПК, згідно якої суд касаційної інстанції не має права застосовувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому недотримання особою, яка звертається з касаційною скаргою положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
З цих підстав Суд постановив:
Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3