печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8964/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0005536 від 03 листопада 2017 року прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В :
19 лютого 2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0005536 від 03 листопада 2017 року прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про арешт майна, а саме: дачного будинку, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Слідчий в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0005536, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи майном померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

З матеріалів клопотання вбачається, що під час огляду місця події, слідчим було виявлено та вилучено, зокрема, правовстановлюючі документи на дачний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході досудового розслідування з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що 23 жовтня 2017 року державний реєстратор філії Комунального підприємства Миропільської сільської ради «Результат» ОСОБА_5 перереєстрував право власності на об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_3 на мешканку м. Севастополь АРК Крим, громадянку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Відповідно до Реєстру, підставою для реєстрації права власності були наступні документи: свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 23 червня 1997 року; технічний паспорт, без зазначення серії, номеру та дати видачі; договір довічного утримання ВРТ 034560 від 08 червня 2012 року, видавник приватний нотаріус Київського нотаріального укругу ОСОБА_7 ; довідка № 725; квитанція, довіреність від 17 жовтня 2017 року, видавник АТ «Банк БОГУСЛАВ».

Крім того, органами досудового розслідування встановлено, що відкриття розділу реєстрації було вчинено державним реєстратором ОСОБА_5 17 жовтня 2017 року о 14 год. 23хв. 15 сек., а необхідні відомості було внесені 23 жовтня 2017 року о 18 год. 36 хв. 12 сек. Крім того, державним реєстратором, до самої державної реєстрації з моменту відкриття розділу тричі були внесені зміни (виправлення), щодо об`єкту та переліку документів, на підставі яких й відбулись зміни власника майна. Очевидним є те, що реєстратором були видалені наступні документи: довідка № 725 від 15 листопада 2002 року, видана Житлово-експлуатаційною організацією № 302; квитанція, довіреність від 17 жовтня 2017 року, видавник: АТ «Банк БОГУСЛАВ».

Прокурор наполягає на тому, що існують ризики здійснення нікчемних реєстраційних дій, щодо реєстрації/перереєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна за іншими підставними особами, а тому, з метою збереження об`єкта нерухомості, як речового доказу у справі, просить накласти арешт.

Постановою начальника слідчого відділення слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 від 06 листопада 2017 року, зокрема, дачний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вказане майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є об`єктом злочину.

Прокурором в клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання сторони кримінального провадження № 0005536 від 03 листопада 2017 року прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: дачний будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження та відчуження вказаного майна.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1