Справа № 336/5716/17
пр. № 1-в/336/193/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участі: заявника ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся з клопотанням в порядку виконання рішення суду у кримінальній справі, про зняття арешту, в якому просить скасувати арешт зі всього майна невизначеного майна ОСОБА_3 , накладеного на підставі постанови б/н, виданої 05.09.1997 року слідчим відділом УМВС України в м. Запоріжжя.
В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали, пояснивши, що арешт на майно був накладений у кримінальній справі, порушеній стосовно ОСОБА_3 , який звинувачувався у скоєнні злочинів, передбачених ст. 86-1, ст. 17 ч. 2 ст. 86-1, ст. 84 ч. 3, ст. 148-4 ч. 2, ст. 165 ч. 2, ст. 172 ч. 2, ст. 17 ч. 2 ст. 172 ч. 2 КК України 1960 року.
Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2003 року кримінальна справа закрита у зв`язку з закінченням строку притягнення особи до кримінальної відповідальності, а, одночасно, знятий арешт з певного майна ОСОБА_3 .
При вирішенні заяви суд виходить з такого.
Як встановлено, арешт на майно був накладений на підставі постанови слідчих органів в межах досудового розслідування кримінальної справи.
Усього у кримінальній справі №1-225/2003 наявні три постанови про накладення арешту на майно ОСОБА_3 , усі без номерів, - від 08.08.1997 року, 10.12.1997 року, 05.09.1997 року, якими накладено арешт на певне конкретне майно, доля якого вирішена постановою від 01.12.2003 року про закриття кримінальної справи.
Тобто, на час порушення справи та досудового розслідування було арештоване майно, яке належало ОСОБА_3 саме на той час.
Зокрема, був знятий арешт з квартири АДРЕСА_1 , з квартир АДРЕСА_2 .т. Гурзуф, АРК Крим.
За логікою заявника, він не може розпорядитися власністю, на яку накладено арешт, тобто певними об`єктами нерухомості, не визначаючи конкретно якими. Проте, майно згідно чинного законодавства чітко юридично визначене, це предмети матеріального миру, щодо яких можуть виникнути права та обов`язки, воно має родові та ідентифікуючи ознаки, а саме, - адресу, площу, тощо згідно з актом його державної реєстрації.
Заявником не конкретизовано, з якого саме майна він просить зняти арешт, термін «невизначене» виходить за межі питань, які суд вирішує в рамках провадження за ст. 611 КПК України (1960 року).
Заявник також не пояснив суду, з яких підстав по кримінальній справі, закінченій у 2003 році, арештована квартира у м. Ялта, право власності на яку зареєстроване у 2014 році.
Крім того, 09.10.2013 року був знятий арешт з квартири АДРЕСА_3 .
25.06.2014 року був знятий арешт зі всього майна ОСОБА_5 , накладеного постановою слідчого відділу УМВС України у м.Запоріжжі від 08.08.1997 року.
18.09.2017 року аналогічне клопотання ОСОБА_3 було залишено без задоволення.
Обтяження, що накладені на майно, власником якого ОСОБА_3 став після 1997 року, або після 2003 року, за умови, якщо інших постанов про накладення арештів не було, - не може бути предметом розгляду в заявленому порядку, є радше предметом певних позовів.
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.
Керуючись ст. ст.174, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення..
Суддя ОСОБА_1