Справа № 183/3042/16
№ 1-кп/183/597/18

У Х В А Л А
19 лютого 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину, передбаченого пунктом 13 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України,
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7 ,
01 лютого 2018 року до Новомосковського міськрайонного суду від Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого пунктом 13 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду у відкритому судовому засіданні, зазначивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження підсудне Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області, відсутні підстави для повернення обвинувального акту, закриття кримінального провадження, зупинення провадження. Судовий розгляд проводити судом колегіально, за участю прокурора, обвинуваченого, викликати свідків, зазначених в реєстрі та свідків захисту. Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину в період умовно-досторокового звільненя за останім вироком, на теперішній час не змінились ризики, які враховувались судом під час обрання вказаного запобіжного заходу, які передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, не містить посилання на мету та умисел обвинуваченого ОСОБА_5 на вчинення інкримінованого йому діяння, що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення. Окрім того, в обвинувальному акті викладені відомості стосовно особи обвинуваченого, які не передбачені статтею 291 КПК України, а саме відомості про наявність судимостей обвинуваченого, його працевлаштування, сімейний стан. В обвинувальному акті також, не зазначені анкетні дані потерпілого, що передбачено пунктом 3 частини 2 статті 291 КПК України та не зазначається жодних відомостей про те, чи подавали близькі, родичі чи члени сім`ї загиблого заяви про визнання їх потерпілими.
Крім того, захисник зазначив, що клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою безпідставне, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що ОСОБА_5 тривалий час перебуває під вартою, у відповідності до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, із спливом певного часу, лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою. На теперішній час не існує жодного з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, в зв`язку з чим, відсутні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника, заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду та продовження йому строку тримання під вартою, просив суд повернути обвинувальний акт прокурору та суд змінити запобіжний захід відносно нього на цілодобовий домашній арешт, в разі призначення судового розгляду, проводити розгляд кримінального провадження судом колегіально.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
У відповідності до ст. 338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
В зв`язку наведеним, відсутність в обвинувальному акті посилань на мету та умисел обвинуваченого на вчинення кримінального правопорушення та те що обвинувальний акт не містить анкетних даних загиблої особи не є підставою для повернення обвинувального акту, оскільки зазначені недоліки можуть бути усунуті під час судового розгляду.
Наявність в обвинувальному акті відомостей стосовно особи обвинуваченого та відсутність відомостей щодо подання заяв про визнання потерпілим (потерпілими) також не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Встановлено, що зазначене кримінальне провадження підсудне Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області, відсутні підстави для повернення обвинувального акту, закриття кримінального провадження, зупинення провадження, які передбачені п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, судовий розгляд проводити судом колегіально за участю прокурора, обвинуваченого та свідків, вказаних в реєстрі.
На підставі ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
В звязку з наведеним, під час підготовчого судового засідання може бути розглянуте клопотання прокурора про продовження раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу та клопотання захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш мякий.
Суд приходить до висновку, що прокурором не надано доказів наявності ризиків, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме намір та можливість обвинуваченого незаконно впливати на свідків.
Суд приймає до уваги, що обвинувачений має постійне місце роботи, одружений, має постійне місце проживання, в той же час, ОСОБА_5 неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину в період умовно-досторокового звільненя за останім вироком, в звязку з чим, суд приходить до переконання, що з огляду на тяжкість обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині, на теперішній час наявні ризики, які передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Стороною захисту не надані належні та переконливі докази на підтвердження того, що ризики та обставини, які враховувались судом при обранні запобіжного заходу, на сьогодні змінились.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність застосування до обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків, що узгоджується з правовими позиціями ЄСПЛ.
Таким чином, враховуючи вказані вище обставини, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу на даний час не зможе забезпечити належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, в звязку з чим, з метою об`єктивної можливості забезпечення розгляду кримінального провадження, необхідно відмовити в задоволенні клопотання захисту про зміну запобюіжного заходу, клопотання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 315, 316, 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Судовий розгляд проводити судом колегіально за участю прокурора, захисника, обвинуваченого.
В судове засідання викликати свідків обвинувачення, вказаних в реєстрі обвинувального акту.
В задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору та про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Дніпропетровськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченому у скоєнні злочину, передбаченого пунктом 13 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 06 квітня 2018 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3