Справа 688/1739/16-к
№ 1-кп/688/4/17
Вирок
Іменем України

01 листопада 2017 року м. Шепетівка
Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_11 ОСОБА_12 ,
представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_9 ОСОБА_13 ,
обвинуваченого ОСОБА_14 ,
захисника ОСОБА_15 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Шепетівка кримінальне провадження №0001345 по обвинуваченню
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Енергодар Запорізької області, громадянина України, з базовою вищою освітою, одруженого,на утриманні якого одна неповнолітня дитина, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця Служби безпеки України,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
встановив:
01 грудня 2015 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_14 , керуючи автомобілем марки «RenaultTrafik», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить його батькові ОСОБА_16 , рухаючись зі сторони м.Шепетівка у напрямку м.Хмельницький на відрізку автодороги Городище-Рівне-Старокостянтинів 264 км. + 750 м., неподалік с.Жилинці Шепетівського району Хмельницької області, в порушення вимог пунктів: 1.5, 2.3 «б», 10.1, 11.1, 11.3, 12.1, 12.3 та вимог дорожнього знаку 1.13 (з табличкою 7.12 «зона дії 600 м») Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної для руху швидкості, не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія ОСОБА_14 , водій автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правого надколінника, садна м`яких тканин правого колінного суглобу, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я; пасажир автомобіля «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 отримав тілесне ушкодження у вигляді: забійної рани в ділянці правої брови, яке відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я.
Невиконання водієм ОСОБА_14 вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.1, 11.1, 11.3, 12.1, 12.3 та вимог дорожнього знаку 1.13 (з табличкою 7.12 «зона дії 600 м») Правил дорожнього руху України, згідно яких:
п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3 б) «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;
п. 11.1. Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними;
п. 11.3. На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу;
п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
п.33 Дорожні знаки.
1. Попереджувальні знаки.
1.13 "Слизька дорога". Ділянка дороги з підвищеною слизькістю проїзної частини.
7. Таблички до дорожніх знаків.
7.12 "Ожеледиця". Означає, що дія знака поширюється на зимовий період часу, коли проїзна частина може бути слизькою.
7.2.1 "Зона дії". Вказує довжину небезпечної ділянки, позначеної попереджувальними знаками, або зону дії заборонних та інформаційно-вказівних знаків; - знаходиться в прямому причинному зв`язку зі вчиненням 01.12.2015 року дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Таким чином, ОСОБА_14 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У справі заявлені цивільні позови:
- прокурора Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Шепетівської районної державної адміністрації до ОСОБА_14 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 від злочину у сумі 6456,26 грн.;
- ОСОБА_9 до ОСОБА_14 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі ПрАТ «УПСК») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а саме: про відшкодування 11151,71 грн. матеріальної та 500 грн. моральної шкоди з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія»; 49500 грн. моральної шкоди та 9000 грн. процесуальних витрат, а всього 58500 грн. з ОСОБА_14 ;
- ОСОБА_11 до ОСОБА_14 , ПрАТ «УПСК» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а саме: про відшкодування 50000 грн. матеріальної та 500 грн. моральної шкоди з ПрАТ «УПСК », 5946,06 грн. матеріальної шкоди, 9500 грн. моральної шкоди, 20000 грн. упущеної вигоди та 19735 грн. процесуальних витрат, а всього 55181 грн. 06 коп. з ОСОБА_14 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав частково. Суду показав, що о 7 год. 01.12.2015 року виїхав із м.Нетішина, заїхавши у м.Славуту, попрамував до м.Хмельницького. В автомобілі із ним на передньому сидінні їхав його батько ОСОБА_16 , мати ОСОБА_17 сиділа позаду, за нею його дружина ОСОБА_18 та її подруга ОСОБА_19 . Дорога була слизькою, не посипана, засніжена, дорожня розмітка не проглядалась, було близько 1 градусу морозу, видимість була хорошою, рухався зі швидкістю 50-60 км/год. Коли проїхав м.Шепетівку, почався мокрий сніг, по трасі побачив автомобіль у кюветі, а тому збавив швидкість приблизно до 40 км/год. По ходу руху бачив знак «обмеження швидкості 50 км/год» та «слизька дорога». В поворот неподалік с.Жиленці входив зі швидкістю 30-35 км/год. За 100 м після повороту зловив яму, його автомобіль підкинуло і почало заносити зад автомобіля на зустрічну смугу руху. Згодом автомобіль повністю опинився на смузі зустрічного руху. Він не гальмував, а додав газу та почав викручувати руля вправо, щоб вирівняти машину. Побачив, що на зустріч з поворота за 100-150 м виїхав автомобіль Деу Ланос, що рухався зі швидкістю 70-80 км/год., продовжив вирівнювати автомобіль. Вирівнявши автомобіль, не встиг повернутись на свою смугу руху та на лівій смузі руху відбулось зіткнення. Стверджував, що водій автомобіля ОСОБА_20 не гальмував, тормозний шлях відсутній, взагалі не вживав жодних заходів для уникнення зіткнення, а тому зіткнення відбулось передніми лівими водійськими сторонами. Автомобілі зсунуло на обочину, а його автомобіль крім того, розвернуло на 180 градусів. Близько 08 год. 03 хв. зателефонував у поліцію, викликав швидку та про ДТП повідомив стахову компанію. Підійшли до автомобіля Деу Ланос та надали першу допомогу пасажиру ОСОБА_10 , у якого із брови йшла кров. Водій ОСОБА_9 ні на що не скаржився. Вийшов із автомобіля та сів ззаду на пасажирське сидіння. По приїзду швидкої допомоги, скаржився на біль у нозі, а тому його госпіталізували до лікарні. Вказав, що під час складання протоколу огляду місця події вказував на наявність вибої, проте його слова до уваги поліцейськими взяті не були. Підписуючи протокол огляду місця події, схему ДТП зауважень не мав, оскільки всі заміри проведено правильно, все відображено вірно. Вказав, що слідство проводилося однобічно, упереджено, йому не надавалася правова допомога. Після аварії придбав за власні кошти медичні препарати для проведення операції ОСОБА_9 , наддав дружині потерпілого ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 10750 грн., в тому числі за оренду транспортного засобу. Цивільні позови прокурора та потерпілих не визнав взагалі. На час розгляду справи в суді автомобіль майже відремонтований.
Незважаючи на показання обвинуваченого, часткове визнання ним вини, його винуватість у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження за встановлених обставин об`єктивно підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який суду показав, що користувався на праві оренди автомобілем червоного кольору марки «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_11 , підробляючи торговим агентом та водієм таксі. Вніч на 01.12.2015 року працював водієм таксі. 01.12.2015 року близько 07 год., отримав замовлення, завезти в м.Шепетівку пасажира із с.Чотирбоки. Близько 08 год. рухався по автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів в м.Шепетівку, віз пасажира ОСОБА_10 . Йшов мокрий сніг, дорожня розмітка не проглядалась, дорога була слизькою, засніженою, рухався зі швидкістю близько 50 км/год. Після с.Пашуки проїхав залізничний міст, на заокругленні дороги, повертаючи вправо входив в поворот. «Бус» білого кольору, яким керував обвинувачений, та який також ввійшов в поворот, рухався зі швидкістю 60-70 км/год. На відстані 30-40 м від себе побачив, що автомобіль обвинуваченого занесло, на його смугу руху занесло спочатку зад автомобіля обвинуваченого, а згодом весь автомобіль. З метою уникнення зіткнення автомобілів, відразу почав правою ногою натискати на гальма та повертати кермо вправо, з`їжджаючи на узбіччя, однак зіткнення не уникнув. Зіткнення відбулось через декілька секунд з моменту виїзду обвинуваченого на його смугу руху в бокову ліву сторону його автомобіля. Їх авто відкинуло на узбіччя, а авто ОСОБА_14 ще й розвернуло. Був тверезий, їхав із включеним світлом фар, по своїй смузі для руху. Був в шоковому стані, відчував сильний біль в правій нозі, якою тиснув на гальма. Запитав у пасажира чи з ним все добре, він розбив брову з правого боку. В автомобілі обвинуваченого на момент ДТП були пасажири. Двері його авто заклинило, батько обвинуваченого відчинив двері біля пасажира, якому допоміг вийти. Далі із автомобіля вийшов він, сів на заднє сидіння, відчував сильний біль в нозі. Внаслідок зіткнення отримав закритий перелом правого надколінника, садна м`яких тканин правого колінного суглобу. Тривалий час та неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні, терпів неприємні лікарські процедури, три рази був прооперований. Уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснивши, що через травму не міг працювати та утримувати сім`ю, потребував сторонньої допомоги, значно погіршився стан його здоров`я. Отримав від обвинуваченого на лікування 10750 грн.;
- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який суду показав, що о 7 год. 30 хв. 01.12.2015 року в с.Чотирбоки викликав таксі. Було слизько, йшов сніг. Їхав в м.Шепетівку на передньому сидінні в автомобілі «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_9 . В автомобілі більш нікого не було. Близько 08 год., проїхавши залізничний міст, їхали по своїй смузі для руху, неподалік с.Пиляї почали входити в поворот. На зустріч їхав автомобіль білого кольору Рено Трафік, яким керував обвинувачений. Бус ввійшов в поворот, його кинуло і почало заносити на їх смугу для руху, відразу сказав водієві: дивись, що робить, ОСОБА_9 гальмував та вивертав кермо вправо на узбіччя, щоб уникнути зіткнення, але не встиг. Через декілька секунд відбулось зіткнення автомобілів майже на узбіччі їхньої смуги для руху. Обвинувачений передньою частиною автомобіля вдарив їх автомобіль в передню частину, зі сторони водія. В результаті ДТП ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, скаржився на біль у нозі, а він вдарився головою об лобове скло, отримав забійну рану в ділянці правої брови. Після ДТП обвинувачений викликав швидку допомогу. В лікарні йому надали допомогу, та він повернувся додому, в подальшому їздив на перев`язки в лікарню, а потерпілий ОСОБА_9 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні. Претензій до обвинуваченого не має;
- показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який суду показав, що 01.12.2015 року був у відрядженні у м.Львів. Йому зателефонувала ОСОБА_21 - дружина потерпілого ОСОБА_9 , та повідомила, що сталась ДТП. Зателефонував до ОСОБА_9 , він повідомив, що автомобіль пошкоджено, він має травму ноги, у ДТП не винен. Автомобіль марки «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , який йому належить, за усною домовленістю здавав в оренду ОСОБА_9 з кінця 2014 року, за що щомісяця отримував 2000 грн. 06.02.2016 року, коли працівники поліції авто повернули, його оглянув обвинувачений з майстрами, обіцяв його поремонтувати, для чого автомобіль загнали на СТО. Особисто шукав запчастини, ФОП ОСОБА_22 почав його ремонтувати, зробив певні роботи, однак ОСОБА_14 вказані роботи не оплатив, їх оплату провів самостійно. Через розбите авто гроші ним не заробляв, погіршились стосунки з дружиною, постійно нервував, переживав, цивільний позов підтримав в повному обсязі;
- показаннями свідка ОСОБА_16 , який суду показав, що 01.12.2015 року близько 07 год. виїхали із м.Нетішин на його автомобілі «Рено Трафік» в м.Хмельницький. За кермом був син ОСОБА_23 , він сидів на передньому пасажирському сидінні, ззаду за сином сиділа його дружина, а за нею невістка з подругою. Близько 08 год. виїхали за м.Шепетівку. В цей час почавсямокрий сніг, дорога була слизькою, не посипаною, їхали з включеними фарами, рухались зі швидкістю близько 60-70 км/год. У кюветі по праву сторону побачили автомобіль, біля якого вже знаходились працівники поліції. Після цього син збавив швидкість приблизно до 40 км/год. По ходу руху бачив знак, який обмежував швидкість руху. Проїхавши приблизно 300-400 м. почалось заокруглення дороги в лівий бік. Син ще збавив швидкість приблизно до 30 км/год. Проїхавши близько 100 м. автомобіль трухнуло, почало заносити задню частину. Син почав вирівнювати автомобіль, крутячи рулем вправо, їх несло 15-20 м на зустрічну смугу руху. В цей час з повороту виїзджав автомобіль марки «Деу Ланос» червоного кольору. Відстань між автомобілями була близько 50 м. Автомобіль марки «Деу Ланос» рухався зі швидкістю близько 60 км/год. В цей час їх автомобіль знаходився на зустрічній смузі руху, внаслідок заносу. Водій автомобіля «Деу Ланос», побачивши їхавтомобіль, почав пригальмовувати та прижиматись вправо до узбіччя, інших автомобілів не було. Син намагався уникнути зіткнення, однак не встиг і передньою частиною їх автомобіль зіткнувся з зустрічним автомобілем марки «Деу Ланос» на зустрічній смузі руху майже біля узбіччя, автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Ніхто із них тілесних ушкоджень не отримали. В автомобілі «Деу Ланос`тілесні ушкодження внаслідок ДТП отримав водій, якого згодом забрали працівники швидкої допомоги,та пасажир даного автомобіля, у якого була розбита права брова, йому до приїзду швидкої допомоги надали першу медичну допомогу. Син викликав працівників швидкої допомоги та працівників поліції. Згодом працівники поліції провели огляд місця події та вилучили обидва автомобілі. Син був за кермом в тверезому стані, автомобіль був технічно справний;
- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка надала суду налогічні показання, додавши, що знаків не бачила, швидкості автомобіля не знає, їх автомобіль трухнуло та почало нести. Однак, особисто вибоїни на дорозі не бачила. Саме вона розраховувалась із дружиною ОСОБА_9 ОСОБА_24 , взагальному відшкодувала гроші в сумі 10750 грн.;
- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка надала суду налогічні показання, додавши, що по ходу руху їх автомобіля бачила знаки заокруглення дороги, обмеження швидкості руху 50 км/год, слизька дорога. Стверджувала, що дорога була слизькою, засніженою, розмітка не проглядалась, йшов мокрий сніг, автомобіль, яким керував її чоловік підкинуло, через декілька секунд занесло на смугу зустрічного руху та за 30 м відбулось зіткнення з автомобілем Деу Ланос.
- показаннями свідка ОСОБА_19 , яка надала суду налогічні показання, додавши, що за дорогою не слідкувала, користувалась мобільним телефоном, побачила, що автомобіль заносить на смугу зустрічного руху, через декілька секунд відчула як автомобіль з чимось зіткнувся.
- показаннями свідка ОСОБА_25 , яка суду показала, що їй зателефонували та повідомили про ДТП. Оскільки її чоловік ОСОБА_9 перебував на стаціонарному лікуванні 3 неділі, переніс оперативне втручання, в лікарні батьки обвинуваченого відшкодовували їй певні кошти, про що надавала письмові розписки. Згодом винаймала автомобіль для транспортування чоловіка до лікарні, так як він пересувався лише на милицях, не міг фізично працювати та їй допомагати, а вони мають на утриманні троє дітей;
- даними протоколу огляду місця події від 01.12.2015 року зі схемою місця ДТП та фототаблицями до нього, де зафіксовано, що на відрізку автодороги Р-05 Городище-Рівне-Старокостянтинів 264 км. + 750 м. з правої сторони в напрямку руху в м.Шепетівка знаходяться два пошкоджених транспортних засоби, а саме: на момент огляду автомобіль марки «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , червоного кольору розташований на узбіччі, передньою частиною в напрямку м.Шепетівка, поруч біля нього частково на узбіччі, а частково на дорозі розташований автомобіль марки «Renault Trafik», р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, передньою частиною в напрямку м.Шепетівка, які в подальшому були вилучені та поміщені на територію Шепетівського ВП, що свідчить про виїзд водія ОСОБА_14 на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення(а.п. 9-14);
- даними висновку судової експертизи обставин та механізму ДТП №56-А від 04.03.2016 року, з якого слідує, що в заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Renault Trafik», р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_14 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 11.1, 11.3., 12.1 та вимог дорожнього знаку 1.13 (з табличкою 7.12 «зона дії 600 м») Правил дорожнього руху України, а водій автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_9 - відповідно до вимог п.п. 11.1, 12.3. Правил дорожнього руху України. При заданих слідством обставинах пригоди водій автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_9 не мав технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення із зустрічним автомобілем «Renault Trafik», р.н. НОМЕР_3 шляхом своєчасного застосування гальмування керованого ним транспортного засобу, з моменту виникнення йому небезпеки для руху, вказаного у вихідних даних. При заданих слідством обставинах пригоди, з урахуванням вирішення попередніх запитань, з технічної точки зору причиною виникнення даної ДТП являється виїзд автомобіля «Renault Trafik», р.н. НОМЕР_3 на смугу руху автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , на такій заданій відстані від останнього, при якій водій ОСОБА_9 не мав технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення, з моменту виникнення небезпеки для його руху, вказаного у вихідних даних (а.п. 27-30);
- показаннями експерта ОСОБА_26 , який в судовому засіданні підтвердив наданий ним висновок судової експертизи обставин та механізму ДТП №56-А від 04.03.2016 року, вказавши при цьому, що ним у висновку допущено технічну помилку в частині зазначення реєстраційного номеру автомобіля марки «Renault Trafik», яким керував ОСОБА_14 та помилково вказано р.н. НОМЕР_3 , замість вірного р.н. НОМЕР_1 , що не впливає на зміст зробленого ним висновку. В заданій дорожній ситуації водій автомобіля марки «Renault Trafik», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_14 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 11.1, 11.3., 12.1 та вимог дорожнього знаку 1.13 (з табличкою 7.12 «зона дії 600 м») ПДР України, а водій автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_9 - відповідно до вимог п.п. 11.1, 12.3. ПДР України. ОСОБА_14 мав вибрати таку безпечну швидкість з урахуванням дорожньої обстановки, стану транспортного засобу, його завантаженості, щоб мати змогу контролювати керованість транспортним засобом. Оскільки дорожня розмітка не проглядалась, як задано в постанові слідчого, ОСОБА_14 повинен був дотримуватись 11.1., 11.3 ПДР, тобто повинен був враховувати ширину проїзної частини, габарити ТЗ, безпечні інтервали. Ініціатором небезпеки для руху був водій саме автомобіля «RenaultTrafik», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_14 , який виїхав на смугу зустрічного руху, оскільки водій автомобіля «DaewooLanos», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_9 перешкод нікому не створював, їхав по своїй смузі для руху. Отже, запитання слідчого чи мав технічну можливість водій автомобіля марки «RenaultTrafik», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_14 уникнути зіткнення з автомобілем «DaewooLanos», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 шляхом застосування екстреного гальмування та безпечного об`їзду перешкоди позбавлене технічного змісту. При заданих слідством обставинах пригоди водій автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 не мав технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення із зустрічним автомобілем «Renault Trafik», р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_14 , шляхом своєчасного застосування гальмування керованого ним транспортного засобу, з моменту виникнення йому небезпеки для руху, вказаного у вихідних даних. Питання щодо встановлення наявності технічної можливості у водія автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_9 уникнути зіткнення із зустрічним автомобілем «Renault Trafik», р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_14 , шляхом застосування маневру об`їзду не вирішувалось з мотивів того, що згідно п.1.10. ПДР при виникненні небезпеки для руху слід застосувати безальтернативний захід негайне екстрене гальмування. Можливість застосування маневру як заходу по уникненню ДТП відповідно до вимог ПДР не передбачається;
- даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №518-А від 02.02.2016 року, згідно якого на момент дослідження робоча гальмова система автомобіля «RenaultTrafik», р.н. НОМЕР_1 перебувала в працездатному стані, рульове керування перебувало в несправному стані. Несправності рульового керування носять аварійний характер та виникли в процесі розвитку ДТП. Ознак, які б свідчили про несправність рульового керування до моменту ДТП не встановлено (а.п. 35-38);
- даними протоколу огляду речових доказів з фототаблицями до нього від 06.02.2016 року, якими зафіксовані пошкодження:
1) автомобіля марки «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , кузов якого пофарбований у червоний колір та у якому деформовані підсилювач переднього бампера, передня панель, переднє ліве та праве крило з бризговиками та лонжеронами, деформовані ліва передня дверка та інші елементи конструкції, пошкоджено лобове, ліве переднє скло, кришка капоту, радіатор та моторне відділення;
2) автомобіля марки «Renault Trafik», р.н. НОМЕР_1 , кузов якого пофарбований у білий колір та у якому деформовані підсилювач переднього бампера, передня панель, переднє ліве крило з бризговиком та лонжероном та інші елементи конструкції. Перекошені пройоми моторного відсіку, лобового скла та передніх лівих дверей кузова (а.п. 40-42);
- даними висновку судово-медичного експерта №564 від 23.12.2015 року, з якого слідує, що у ОСОБА_10 виявлена забійна рана в ділянці правої брови. Дане тілесне ушкодження виникло від травмуючої дії тупого твердого предмету, могло виникнути в строк та при обставинах, вказаних в постанові та обстежуваним, а саме внаслідок ДТП при ударі об виступаючі частини салону автомобіля після зіткнення його з іншим легковим автомобілем, і відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричиняє короткочасний розлад здоровя (а.п. 51-52);
- даними висновку судово-медичного експерта №580 від 24.12.2015 року, з якого слідує, що у ОСОБА_9 виявлені такі тілесні ушкодження: закритий перелом правого надколінника, садна м`яких тканин правого колінного суглобу. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупих твердих предметів, могли виникнути в строк та при обставинах, вказаних в постанові та обстежуваним, могли виникнути внаслідок ДТП, а саме внаслідок удару об виступаючі частини салону автомобіля після зіткнення його з іншим легковим автомобілем, і відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як спричиняють тривалий розлад здоров`я (а.п. 65-66);
- показаннями експерта ОСОБА_27 , який в судовому засіданні підтвердив наданий ним висновок судової медичної експертизи №580 від 24.12.2015 року, вказавши при цьому, що експертиза проводилася на підставі, в тому числі, медичної документації потерпілого, ним у висновку допущено технічну помилку в частині зазначення дати проведення операції 08.11.2015 року, вірним слід вважати дату її проведення 08.12.2015 року, що не впливає на зміст зроблених ним підсумків. Тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому правого надколінника, отримане потерпілим ОСОБА_9 під час ДТП 01.12.2015 року відноситься до середнього ступеня тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.
- даними висновку комісійної судово-медичної експертизи №40 від 17.07.2017 року, з якого слідує, що у ОСОБА_9 станом на 01.12.2015-18.12.2015 рр. виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому правого надколінника, саден м`яких тканин правого надколінника. Дані тілесні ушкодження за своїм характером є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, могли утворитися в час та за обстави нвказаних в обвинувальному акті кримінального провадження №0001345, а саме 01.12.2015 року під час ДТП в якості водія легкового автомобіля. Вказані тілесні ушкодження перебувають в прямому причинному зв`язку з ДТП, що мала місце 01.12.2015 року. На момент проведення судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 виявлено помірне порушення функції правого колінного суглобу - обмеження згинання. Відсоток втрати загальної працездатності при травмі у вигляді перелому наколінника відповідає 10 %, при такій травмі відсоток постійної втрати загальної працездатності не визначається. Будь-якого причинного зв`язку з встановленою ІІІ групою інвалідності ОСОБА_9 та переломом правого надколінника, який заподіяний йому під час ДТП 01.12.2015 року не має і відповідно немає причинного зв`язку з відсотками втрати загальної працездатності. Причинно-наслідкового зв`язку з травмуванням ОСОБА_9 у 2013 році та проведенням оперативних втручань в 2015-2016 роках з приводу травми правого наколінника немає. Заподіяння травм ОСОБА_9 під час ДТП у 2015 році та проведенням йому оперативних втручань на правому наколлінику в 2015-2016 роках з приводу його травми має прямий причинний зв`язок. В представлених медичних документах на ім`я ОСОБА_9 будь-яких даних про ускладнений післяопераційний період та дотримання чи недотримання ним післяопераційного та реабілітаційного періодів після проведених оперативних втручань в 2015 р. немає. Але в представлених медичних документах наявні відомості про те, що ОСОБА_9 , перебуваючи на стаціонарному лікуванні в ортопедичному відділенні Хмельницької обласної лікарні в 2017 році, грубо порушував лікувальний режим, що в подальшому призвело до повторного оперативного втручання. Вказана у висновку експерта №580 від 24.12.2015 року судово-медичної експертизи ОСОБА_9 дата операції 08.11.2015 року являється механічною помилкою та правильною слід вважати дату 08.12.2015 року (а.п. 193-200 т.2);
- даними висновку №336/16 від 17.10.2016 року експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , в результаті його пошкодження при ДТП, враховуючи пошкодження зазначені в протоколі огляду від 10.02.2016 року станом на момент проведення даного дослідження складає 67183 грн. 96 коп., вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 55946 грн. 06 коп.
- показаннями експерта ОСОБА_28 , який у судовому засіданні підтвердив наданий ним висновок автотоварознавчого дослідження автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 .
Враховуючи те, що судові експертизи обставин та механізму ДТП, технічного стану транспортного засобу, судово-медичні експертизи проводились кваліфікованими фахівцями в цих галузях, предметом їх дослідження були усі наявні матеріали, в тому числі медична документація, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає. Такі висновки експертів узгоджуються із встановленими обставинами кримінального провадження.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисником суду не надано.
Щодо доводів сторони захисту про те, що безпідставно визнані потерпілими в даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 , якому спричинено ушкодження, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та ОСОБА_11 , якому завдано лише майнової шкоди, то вони судом не беруться до уваги з огляду на наступне.
Згідно ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Як встановлено судом, злочинними діями ОСОБА_14 , якому пред`явлено обвинувачення за ч.1 ст. 286 КК України, ОСОБА_10 заподіяно фізичної, а ОСОБА_11 майнової та моральної шкоди.
За таких обставин, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обґрунтовано визнані потерпілими особами зі всіма правами передбаченими ст.55 КПК України, зокрема і на пред`явлення цивільного позову до обвинуваченого.
Безпідставними є також посилання захисника ОСОБА_15 на те, що протокол огляду місця події, висновок судової експертизи обставин та механізму ДТП №56-А від 04.03.2016 року є недопустимими доказами, оскільки під час проведення ОМП понятим був дядько потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_29 , з огляду на те, що до, під час та після проведення дослідження вказаного письмового доказу судом, жоден із учасників судового провадження, в тому числі й захисник, із відповідними заявами до суду не зверталися, про це суду не повідомляли, об`єктивно нічим не підтверджені.
Також, відповідно до вимог ч. 7 ст. 223 КПК України участь понятих під час огляду місця події не є обов`язковою.
Крім того, вихідні дані для проведення експертизи обставин та механізму ДТП №56-А від 04.03.2016 року бралися з протоколу огляду місця події, схеми ДТП, які підписані в тому числі обвинуваченим, без жодних заяв та зауважень, протоколів огляду транспортних засобів, інших матеріалів кримінального провадження.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_14 не роз`яснені його права та обов`язки, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами кримінального провадження, крім того у судовому засіданні сам обвинувачений підтвердив, що про залучення захисника під час ОМП та проведення інших слідчих дій не клопотав, у його задоволенні слідчий йому не відмовляв. Відсутні в матеріалах кримінального провадження і відомості про те, що у задоволенні будь-яких інших клопотань обвинуваченого слідчим було відмовлено.
Суд відхиляє посилання обвинуваченого про те, що його вина відсутня, оскільки потерпілий ОСОБА_9 рухався зі швидкістю більше 60 км/год та не вживав жодних заходів для уникнення зіткнення, оскільки такі посилання є виключно його припущеннями, спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_16 , висновком судової експертизи та показаннями експерта ОСОБА_26 , згідно яких небезпека для руху ОСОБА_9 виникла в момент виїзду ОСОБА_14 на смугу зустрічного руху. Крім того, суд здійснює судове провадження в межах пред`явленого обвинувачення.
Інші доводи сторони захисту висновки суду не спростовують, а розцінюються як спосіб уникнути від кримінальної відповідальності.
Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_14 кваліфіковані правильно за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання, суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є необережним злочином середньої тяжкості, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_14 є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, працює, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив злочин з необережності, у вчиненому не розкаявся.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому є часткове відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
З огляду на викладене та враховуючи вік обвинуваченого, наслідки, що настали, а також характер допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень, відсутність щирого каяття, думку потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які обвинуваченого не пробачили, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_14 слід призначити покарання у виді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
При визначенні іспитового строку та строку позбавлення права керувати транспортними засобами суд враховує вищевикладені обставини, думку потерпілих щодо суворого покарання, а також законослухняну поведінку ОСОБА_14 до вчинення злочину, форму вини, те, що він в стані алкогольного спяніння не перебував.
Вирішуючи цивільний позов прокурора Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах Шепетівської районної державної адміністрації про стягнення втират на лікування потерпілого від злочину, суд виходить із наступного.
Прокурор та представник цивільного позивача, у письмовій заяві, позов підтримали.
Відповідач ОСОБА_14 позов прокурора не визнав.
Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого.Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
За змістом наведеної норми права відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на винного при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями.
Питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року.
Відповідно до п. 2 цього Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день.
Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарних хворих або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворих із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілих за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжкодня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Встановлено, що Шепетівська центральна районна лікарня є лікувально-профілактичним закладом, заснованим на спільній власності територіальної громади Шепетівського району.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 89 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з районних бюджетів належать видатки на охорону здоров`я, а саме: первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, а також дільничні лікарні, медичні амбулаторії, фельдшерсько-акушерські та фельдшерські пункти, центри первинної медичної (медико-санітарної) допомоги).
Згідно розрахунку вартості ліжко-дня перебування хворого у стаціонарі Шепетівської ЦРЛ №39 від 29.03.2016 року, ОСОБА_9 у зв`язку із заподіянням йому тілесного ушкодження середнього ступеню важкості внаслідок ДТП перебував у травматологічному відділенні з 01.12.2015 по 18.12.2015 року 17 л/днів, загальна сума витрат становить 6456 грн.26 коп.
Отже, цивільний позов, заявлений прокурором Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах Шепетівської районної державної адміністрації про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину підлягає задоволенню, а витрати за лікування потерпілого ОСОБА_9 в сумі 6456 грн. 26 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_14 , як з винної у вчиненні злочину особи, на користь Шепетівської районної державної адміністрації для зарахування в районний бюджет на рахунок перерахування комунальному закладу Шепетівської районної ради «Шепетівська центральна районна лікарня».
Також, потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов, вимоги якого в подальшому уточнив, до ПрАТ «УПСК» про стягнення майнової шкоди у виді витрат на лікування в сумі 11 151,71 грн. та моральної шкоди в сумі 500 грн. та до обвинуваченого ОСОБА_14 про стягнення моральної шкоди, завданої в результаті заподіяння йому тілесних ушкоджень, в сумі 49 500 грн.
Цивільний позивач ОСОБА_9 та його представник ОСОБА_13 позов підтримали в повному обсязі.
Представник цивільного відповідача ПрАТ «УПСК» у письмових запереченнях позовні вимоги не визнала, вважає їх незаконними, посилаючись на те, що відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 липня 2004 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства. В даному випадку правовідносини між потерпілим і ПрАТ «УПСК» є цивільно-правовими і не випливають із обвинувачення ОСОБА_14 за ч. 1 ст. 286 КК України. Позов потерпілого в кримінальному провадженні може стосуватися лише обвинуваченого ОСОБА_14 , вимоги до Страховика можуть розглядатись лише поза межами кримінального провадження, тобто в порядку цивільного судочинства В задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до ПрАТ «УПСК» просить відмовити у повному обсязі.
Цивільний відповідач ОСОБА_14 позов ОСОБА_9 не визнав в повному обсязі.
Суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_9 до ПрАТ «УПСК» про стягнення майнової шкоди у виді витрат на лікування в сумі 11 151,71 грн. та моральної шкоди в сумі 500 грн. та до обвинуваченого ОСОБА_14 про стягнення моральної шкоди, завданої в результаті заподіяння йому тілесних ушкоджень в сумі 49 500 грн. задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.6 Постанови № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній правовій підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Частиною 1 ст.1195 ЦК України визначено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року (далі Закон України №1961-IV від 01.07.2004 року), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України №1961-IV від 01.07.2004 року у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно п. 9.4. ст. 9 Закону України №1961-IV від 01.07.2004 року страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Згідно Полісу №АІ/1126660, строк дії якого з 24 лютого 2015 року по 23 лютого 2016 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ОСОБА_16 , яка пов`язана з заподіянням шкоди життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Renault Trafik», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УПСК». Ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складає 100000 грн., за шкоду заподіяну майну 50000 грн. (а.п. 19).
Судом встановлено, що обвинувачений на час виникнення спірних правовідносин володів транспортним засобом «Renault Trafik» реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію, переданого йому власником вказаного автомобіля ОСОБА_16 та посвідчення водія.
Оскільки ДТП, внаслідок якої настав страховий випадок, сталася в процесі експлуатації транспортного засобу, власник якого ОСОБА_16 застрахував свою цивільно-правову відповідальність, тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення майнової та моральної шкоди, в тому числі, з страхової компанії у відповідності з лімітами відповідальності, встановленими відповідно до ст. 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та в договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Внаслідок отриманих в результаті ДТП ушкоджень, потерпілий ОСОБА_9 проходив лікування у травматологічному відділенні Шепетівської ЦРЛ з 01.12.2015 року по 18.12.2015 року з діагнозом: закритий перелом правого надколінника, садна м`яких тканин правого колінного суглобу.
Згідно виписного епікризу Хмельницької обласної лікарні ОСОБА_9 знаходився на лікуванні в ортопедичному відділенні з 09.11.2016 року по 30.11.2016 року з діагнозом: хибний суглоб правого надколінника.
На лікування ОСОБА_9 витратив особисті кошти. Частину заподіяної майнової шкоди в сумі 10750 грн. відшкодовано добровільно обвинуваченим ОСОБА_14 відповідно до розписок від 03.12.2015 р., 06.12.2015 р., 08.12.2015 р., 26.12.2015 р., 09.01.2016р. З наданих суду доказів вбачається, що на лікування було витрачено 11151 грн. 71 коп., які не відшкодовано. Вказані витрати підтверджуються оригіналами документів на придбання ліків. Перелік ліків відповідає призначенням лікарів, були придбані потерпілим під час проходження лікування, в тому числі стаціонарного.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та епікризів потерпілого, ОСОБА_9 знаходився на стаціонарному лікуванні 3 рази, його реабілітація продовжувалась тривалий час і триває надалі, що потребувало значних сил для перенесення фізичного та душевного болю. За весь період тривалого лікування потерпілий неодноразово переніс ряд складних оперативних втручань, пов`язаних з переломом правового наколінника, отримав значну кількість медичних препаратів та ліків. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 зазнав фізичного болю та душевних страждань, переніс стрес, змушений був проходити курс лікування, терпів неприємні та болісні лікувальні процедури, тривалий час лікувався, потребував стороннього догляду, вимушено втратив соціальні зв`язки з оточуючими, переживає за своє здоров`я, що безумовно призвело до зміни його звичного способу життя та викликало додаткові витрати матеріального характеру.
Виходячи зі ступеня тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_14 , їх наслідків, тривалості лікування потерпілого, глибини фізичних та душевних страждань, принципів розумності та справедливості, з врахуванням того, що моральна шкода не є способом збагачення, на відшкодування моральної шкоди ОСОБА_9 суд знаходить стягнути з ПрАТ «УПСК» 500 грн. моральної шкоди, з обвинуваченого ОСОБА_14 49500 грн. моральної шкоди. Крім того, з ПрАТ «УПСК» на користь потерпілого ОСОБА_9 підлягає стягненню 11151 грн. 71 коп. матеріальної шкоди.
Також, потерпілим ОСОБА_11 заявлено цивільний позов, вимоги якого в подальшому уточнив, до ПрАТ «УПСК» про стягнення майнової шкоди в сумі 50000 грн. та моральної шкоди в сумі 500 грн. та до обвинуваченого ОСОБА_14 про стягнення 5946 грн. 06 коп. майнової шкоди, 9500 грн. моральної шкоди, 20000 грн. упущеної вигоди.
Цивільний позивач ОСОБА_11 та його представник ОСОБА_12 позов підтримали в повному обсязі.
Представник цивільного відповідача ПрАТ «УПСК» у письмових запереченнях позовні вимоги не визнала, вважає їх незаконними, посилаючись на те, що відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 липня 2004 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення. При виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства. В даному випадку правовідносини між потерпілим і ПрАТ «УПСК» є цивільно-правовими і не випливають із обвинувачення ОСОБА_14 за ч. 1 ст. 286 КК України. Позов потерпілого в кримінальному провадженні може стосуватися лише обвинуваченого ОСОБА_14 , вимоги до Страховика можуть розглядатись лише поза межами кримінального провадження, тобто в порядку цивільного судочинства В задоволенні позовних вимог ОСОБА_11 до ПрАТ «УПСК» просить відмовити у повному обсязі.
Цивільний відповідач ОСОБА_14 позов ОСОБА_11 не визнав в повному обсязі.
Внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача ОСОБА_14 , належному потерпілому ОСОБА_11 на праві власності автомобілю «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , завдано значних механічних пошкоджень. Відповідно до висновку №336/16 від 17.10.2016 року експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля складає 55946 грн. 06 коп., яка обвинуваченим на даний час не відшкодована.
Також, в зв`язку з пошкодженням автомобіля та відмовою обвинуваченого надати кошти на його відновлення або здійснити ремонт власним коштом, потерпілий ОСОБА_11 не отримав орендну плату за період з 01.12.2015 року по 01.10.2016 року в сумі 20000 грн., що вважає упущеною вигодою.
Крім того, вважає, що відповідач ОСОБА_14 спричинив йому моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, переживаннях в зв`язку з пошкодженням майна та неотриманням прибутку від здачі його в оренду, неможливістю забезпечення сім`ї та пошуку інших джерел для її утримання, погіршення відносин із рідними, яку оцінює в 10000 грн, 500 грн. з якої просить стягнути із страховика.
Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ОСОБА_16 , яка пов`язана з заподіянням шкоди життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме автомобіля «Renault Trafik», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким 01.12.2015 року керував ОСОБА_14 , на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УПСК», суд вважає необхідним позовні вимоги ОСОБА_11 до ПрАТ «УПСК» про відшкодування майнової шкоди в сумі 50000 грн. та моральної шкоди в сумі 500 грн. задовольнити повністю, оскільки такі заявлені в межах ліміту відповідальності страховика та підтверджені відповідними доказами.
Позовні вимоги до обвинуваченого ОСОБА_14 про відшкодування майнової та моральної шкоди слід задовольнити частково з наступних підстав.
Оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 55946 грн. 06 коп., із страховика стягнуто шкоди в межах ліміту відповідальності 50000 грн., отже з обвинуваченого ОСОБА_14 підлягає стягненню на користь потерпілого ОСОБА_11 сума майнової шкоди в розмірі 5946 грн. 06 коп.
Крім того, підлягає до часткового задоволення вимога про стягнення із ОСОБА_14 на користь потерпілого ОСОБА_11 моральної шкоди, з урахуванням глибини душевних страждань, принципів розумності та справедливості, з врахуванням того, що моральна шкода не є способом збагачення, яку суд вважає за необхідне стягнути із обвинуваченого в розмірі 4500 грн.
З огляду на надані потерпілим ОСОБА_11 докази, суд вважає необхідним відмовити у стягненні із обвинуваченого ОСОБА_14 20000 грн. упущеної вигоди, оскільки такі вимоги належним чином не обґрунтовані, не підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 120, ч. 1 ст. 124 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, а у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Як вбачається із наявного у матеріалах кримінального провадження договору та квитанції, 20.03.2016 року між адвокатом ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_9 укладений договір про надання останньому правової допомоги, за що згідно квитанції до прибуткового касового ордера №400 від 20.03.2016 року сплачено гонорар у розмірі 3000 грн. Виконуючи умови цієї угоди, адвокат надавав консультації, знайомився з матеріалами кримінального провадження, готував цивільний позов, заяву про уточнення позовних вимог, здійснював запити, представляв інтереси в судових засіданнях, а тому вимоги про стягнення з обвинуваченого 3000 грн. процесуальних витрат на правову допомогу підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно договору та квитанції, 25.01.2017 року між адвокатом ОСОБА_13 та потерпілим ОСОБА_9 укладений договір про надання останньому правової допомоги, за що згідно квитанції від 25.01.2017 року сплачено гонорар у розмірі 6000 грн. Виконуючи умови цієї угоди, адвокат надавав консультації, знайомився з матеріалами кримінального провадження, надавав запити, готував клопотання про призначення судово-медичної експертизи, представляв інтереси в судових засіданнях, а тому вимоги про стягнення з обвинуваченого 6000 грн. процесуальних витрат на правову допомогу підлягають задоволенню у повному обсязі.
Як вбачається із наявного у матеріалах кримінального провадження договору та квитанції, 15.04.2016 року між адвокатом ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_11 укладений договір про надання останньому правової допомоги, за що згідно квитанцій до прибуткового касового ордера №420 від 12.05.2016 року сплачено гонорар у розмірі 500 грн., № 555 від 15.05.2017 року у розмірі 3000 грн., №430 від 20.05.2016 року у розмірі 2000 грн., №11.01.2017 року 2500 грн., №101 від 09.02.2017 року у розмірі 7000 грн. Виконуючи умови цієї угоди, адвокат надавав консультації, знайомився з матеріалами кримінального провадження, готував клопотання про залучення до провадження в якості потерпілого, цивільний позов, заяву про уточнення позовних вимог, представляв інтереси в судових засіданнях, а тому, вимоги про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат на правову допомогу підлягають задоволенню частково в сумі 15000 грн., оскільки саме стільки згідно наданих квитанцій сплачено потерпілим ОСОБА_11 адвокату ОСОБА_12 .
Процесуальні витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого в порядку ст. 124 КПК України, питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
З огляду на визначене обвинуваченому покарання, суд не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.
Згідно зі ст. 75 КК України ОСОБА_14 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України (періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи).
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_14 не обирати.
Цивільний позов прокурора Шепетівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Шепетівської районної державної адміністрації до ОСОБА_14 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_14 на користь Шепетівської районної державної адміністрації для зарахування в районний бюджет на рахунок перерахування комунальному закладу Шепетівської районної ради «Шепетівська центральна районна лікарня» на р/р 7812 в ГУДКСУ в Хмельницькій області, МФО 815013, код 24060300 витрати на стаціонарне лікування в Шепетівській ЦРЛ потерпілого ОСОБА_9 від злочину в сумі 6456 грн. 26 коп.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_14 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_9 49500 (сорок девять тисяч пятсот) грн. моральної шкоди, 9000 грн. процесуальних витрат за надання правової допомоги.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_9 11151 (одинадцять тисяч сто п`ятдесят одну) грн. 71 коп. матеріальної шкоди, 500 (п`ятсот) грн. моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_14 , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_11 5946 (п`ять тисяч дев`ятсот сорок шість) грн. 06 коп. матеріальної шкоди, 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. моральної шкоди, та 15000 грн. процесуальних витрат за надання правової допомоги.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_11 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. матеріальної шкоди, 500 (п`ятсот) грн. моральної шкоди.
В решті позову відмовити.
Речові докази:
- автомобіль марки «Renault Trafik», р.н. НОМЕР_1 , переданий на зберігання згідно розписки ОСОБА_14 повернути власнику ОСОБА_16 ;
- автомобіль марки «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_2 , переданий на зберігання згідно розписки ОСОБА_9 повернути власнику ОСОБА_11 ;
Стягнути з ОСОБА_14 в дохід держави витрати за проведення експертизи обставин та механізму ДТП № 56-А від 04.03.2016 року в сумі 491 грн. 04 коп., експертизи технічного стану ТЗ №518-А від 02.02.2016 року в сумі 491 грн. 04 коп., а всього 982 грн. 08 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1