ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/7785/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2017 року Жовтневий районний суд
міста Дніпропетровська
у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 25 травня 2017 року у справі № 201/7479/17 (провадження № 1-кс/201/4853/2017), в межах кримінального провадження № 0001388 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,

встановив:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 подав клопотання, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року у справі № 201/7479/17 (провадження № 1-кс/202/4853/2017) в межах кримінального провадження № 0001388 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. Зобов`язати старшого слідчого відділу Соборного ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 передати потерпілому ОСОБА_4 на відповідальне зберігання речові докази вилучені в ході обшуку 24 травня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування доводів поданого клопотання про скасування арешту майна адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 вказує, що на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2017 року було проведено обшук, в ході якого було вилучено речі, зафіксовані в протоколі обшуку. У клопотанні вказується, що 25 травня 2017 року вилучене майно було постановою органу досудового розслідування визнано речовим доказом, а ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року у справі № 201/7478/17 (провадження № 1-кс/201/4853/2017) було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, в тому числі на легкий літальний апарат «Автожир» аматорської конструкції, який складається з комплектуючих, визначених у протоколі обшуку. У клопотанні звертається увага на те, що арешт має бути скасовано, оскільки було подано клопотання про повернення належних йому речей, які були вилучені в ході обшуку ОСОБА_4 , за наслідками розгляду якого слідчий виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання. Адвокат наголошує, що ОСОБА_4 є потерпілим у цьому провадженні, арештоване майно належить йому, а відтак арешт підлягає скасуванню.

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав заяву про розгляд клопотання про скасування арешту майна за його відсутністю, просив клопотання задовольнити у повному обсязі.

Прокурор та уповноважена особа Соборного ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області до суду не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що не є перешкодою для розгляду клопотання за їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалася.

Суд, дослідивши матеріали за клопотанням, співставивши доводи з вимогами закону приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року у справі № 201/7479/17 (провадження 1-кс/201/4853/2017) було накладено арешт на легкий літальний апарат «Автожир» аматорської конструкції, який складається з комплектуючих: несуща рама (металева), пневматичні два амортизатори, переднє сидіння з м`якої тканини жовтого кольору, крісло бак (пластикове) білого кольору, бензонасос з фільтром, чотири колеса, рульове керування (рульовий вал), шасі яке складається з чотирьох металевих труб, передня амартезійна вилка, педалі управління з тормозним циліндром, панель приборів з замком запалювання (без приборів), верхній підкіс рами, глушник металевий, хвостова опора, хвостова частина у вигляді труби, тяга рульового керування, мото - рама верхня та нижня частини, радіатор водяного охолодження, радіатор масляного охолодження, чотири вихлопних колектори з глушником, в якому стоїть «лямта зонт», двигун в зборі з комплектуючими та фільтрами, редуктор фірми «Сімоніні» з флансом, система попередньої розкрутки, що складається з трьох шківів, привідний вал, редуктор попередньої розкрутки авіаційний, електропроводка, верхня частина пілона, головка ротора в зборі з оригінальними болтами, бендекс, верхня шліцева розкрутка ротора, попередня тяга управління ротором з двома «ШС», ручка управління дросельної заслонки, верхні рульові тяги, розширювальний бак на 1 л ємкості, який були вилучено в ході обшуку на підставі ухвали слідчого суді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2017 року в справі № 201/7401/17 за адресою: м. Дніпро, провулок Мандриківський, 26 а, що відбувся 24 травня 2017 року в період часу з 20 годин 00 хвилин до 21 години 00 хвилин.

Цією ухвалою встановлено, що 12 квітня 2017 за даним фактом в Соборному ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001388 за ч. 2 ст. 190 КК України. В ході допиту в якості потерпілого ОСОБА_4 було встановлено, що в 2013 року, він познайомився з ОСОБА_6 , займається виготовленням літальних апаратів, а саме: саморобних літальних апаратів по типу «Гелікоптерів». Потерпілий замовив у ОСОБА_6 саморобний літальний апарат по типу гелікоптера (автожир) та взимку 2013 року приїхав у м. Дніпрі де на провулку Мандриківському зустрівся з ОСОБА_6 та під час зустрічі вони домовилися, що ОСОБА_6 протягом шести місяців виготовить саморобний літальний апарат (автожир) і ця послуга буде коштувати потерпілому 6 000 доларів США, затрати на запчастини та 5 000 доларів США за саму роботу та послуги обльоту літального апарату. Повернувшись до м. Київ, на протязі чотирьох місяців потерпілий перераховував на рахунок ОСОБА_6 , гроші в сумі 36 000 гривень та перекази потерпілий здійснював через відділення «ПриватБанку», а 1 000 доларів США передав у 2014 році знайомою ОСОБА_6 . Протягом року ОСОБА_6 не виконав роботу по домовленості та повідомив, що виникли проблеми з виготовленням певних запчастин. Весною 2014 року, потерпілий замовив запчастини, а саме редуктор на мотор в Італії та новий гвинт у м. Києві, за які заплатив 2400 доларів США та 600 євро відповідно. Вказані запчастини були направлені ОСОБА_6 у м. Дніпро для виконання раніше замовлених робіт. Крім цього на протязі 2014 року потерпілий передав ОСОБА_6 гроші в сумі 1 000 доларів США, 600 євро та 19 000 гривень. Незважаючи на те, що потерпілий придбав та передав ОСОБА_6 всі необхідні комплектуючи деталі, але протягом більше чотирьох років ОСОБА_6 , вищевказане замовлення не виконав. Восени 2016 року під час зустрічі з ОСОБА_6 у м. Дніпрі останній пояснив, що йому не вистачає 11 000 гривень для завершення робіт, та потерпілий повністю довіряючи ОСОБА_6 через відділення «ПриватБанку» перерахував ОСОБА_6 , гроші в сумі 11 000 гривень. На початку 2017 року ОСОБА_6 став погрожувати потерпілому та відмовився надати літальний пристрій замовлений останнім при цьому повідомив, що почне продавати запчастини, якщо потерпілий не поверне йому ще 77 000 гривень. В ході проведення досудового розслідування було надано доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України уповноваженій особі Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_6 та встановлення ймовірного місця зберігання саморобного літального апарату по типу гелікоптера (автожир). В ході виконання доручення було встановлено, що ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та має ? частину права власності на майно розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на території якого знаходиться ангар, де останній може зберігати отримані від ОСОБА_4 комплектуючі деталі на виготовлення «Гелікоптера» чи ймовірно зберігати виготовлений на замовлення заявника « ОСОБА_7 ». Під час санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого суді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2017 року у справі № 201/7401/17 за адресою: м. Дніпро, провулок Мандриківський, 26 а, що відбувся 24 травня 2017 року в період часу з 20 годин до 21 години було виявлено і вилучено: легкий літальний апарат «Автожир» аматорської конструкції, який складається з наступних комплектуючих: несуща рама (металева), пневматичні два амортизатори, переднє сидіння з м`якої тканини жовтого кольору, крісло бак (пластикове) білого кольору, бензонасос з фільтром, чотири колеса, рульове керування (рульовий вал), шасі яке складається з чотирьох металевих труб, передня амартезійна вилка, педалі управління з тормозним циліндром, панель приборів з замком запалювання (без приборів), верхній підкіс рами, глушник металевий, хвостова опора, хвостова частина у вигляді труби, тяга рульового керування, мото рама верхня та нижня частини, радіатор водяного охолодження, радіатор масляного охолодження, чотири вихлопних колектори з глушником в якому стоїть «лямта зонт», двигун в зборі з комплектуючими та фільтрами, редуктор фірми «Сімоніні» з флансом, система попередньої розкрутки, що складається з трьох шківів, привідний вал, редуктор попередньої розкрутки авіаційний, електропоровідка, верхня частина пілона, головка ротора в зборі з оригінальними болтами, бендекс, верхня шліцева розкрутка ротора, попередня тяга управління ротором з двома «ШС», ручка управління дросельної заслонки, верхні рульові тяги, розширювальний бак на 1 л. ємкості.

Слідчий суддя, як підтверджено ухвалою суду, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріли клопотання та надані суду матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку про те, що накладання арешту на зазначене майно є необхідним.

Так, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя має враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Дослідження наявних матеріалів встановлено, що слідчий суддя накладаючи арешт на майно врахував вимоги кримінального процесуального закону, а відтак рішення суду про арешт майна є неупередженим.

Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У поданому клопотанні відсутні доводи, які б слугували суду підставою для скасування арешту майна, в той час як адвокатом в інтересах потерпілого не надано фактичних даних, які б підтверджували право власності належне останньому на арештоване майно та підстав, які б вказували, що арешт було накладено необґрунтовано або ж у його необхідності відпала потреба.

Відповідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Поряд з цим, в наявних міститься постанова старшого слідчого Соборного ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 28 серпня 2017 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про передачу на зберігання потерпілому ОСОБА_4 вилученого в ході санкціонованого обшуку на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2017 року у справі № 201/7401/17 по вулиці Мандриківській, 26 «А», за місцем мешкання ОСОБА_8 та в орендованому ОСОБА_6 гаражі легкого літального апарату «Автожир» із його комплектуючими.

Із цієї постанови слідує, що у відповідності до ч. 1 ст. 98 КК України вищенаведене майно постановою слідчого від 25 травня 2017 року було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Із наведеного вбачається, що легкий літальний апарат «Автожир», із його комплектуючими в межах даного кримінального провадження визнаний речовим доказом, належність на праві власності арештованого майна заявником не доведена, а відтак слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , оскільки у даному провадженні на цей час не має підстав для скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 174, 303, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:
У задоволенні адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2017 року у справі № 201/7479/17, провадження № 1-кс/201/4853/2017, в межах кримінального провадження № 0001388 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1