17.04.2018 ЄУН 331/2921/18
Провадження № 1-кс/331/2355/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2018 року місто Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 , яке направлено засобами поштового зв`язку, про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000901, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , звернувся з клопотанням до слідчого судді про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000901, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання зазначив, що 12 квітня 2018 року, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на відкритій ділянки місцевості, що розташована неподалік ТОВ «Епіцентр К», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, 1-В, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, тримаючи у правій руці ніж, умисно наніс один удар ОСОБА_6 , 1962 року народження, в передню область живота, від якого останній впав на землю.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , ОСОБА_5 тримаючи у правій руці ніж, умисно наніс другий удар в область спини ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме: колото-різане поранення черевної порожнини, проникаюче з пошкодженням черевної тощьої кишки, наскрізне поранення тощьої кишки, крововтрата важкого ступеня.

13.04.2018 року в період часу з 02 год. 58. хв. по 03 год. 41 хв. проведено огляд транспортного засобу «Daewoo Matiz» д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, в ході якого виявлено та вилучено:

- технічний паспорт на легковий автомобіль «Daewoo Matiz» д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску;

- два ключа від легкового автомобіля «Daewoo Matiz» д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску;

- легковий автомобіль «Daewoo Matiz» д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказані предмети та речі.

На підставі викладеного слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на майно вилучене в ході проведення огляду.

Слідчий в судове засідання не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив клопотання задовольнити у повному обсязі.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що розгляд справи за відсутності слідчого не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи зазначену вимогу КПК України, суд вважає за необхідне розглянути клопотання без виклику власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч. 2 ст. 170 КПК України допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
За змістом ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про його арешт або повернення. Тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно зі ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст. 22 КПК України), яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме слідчий в даному випадку зобов`язаний забезпечити подання доказів в обґрунтування свого клопотання, які свідчать про необхідність, доцільність та правомірність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Дослідивши доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим не доведено, що речі, які виявлені під час огляду транспортного засобу «Daewoo Matiz» д.н.з. НОМЕР_1 , мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існуванням розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, об`єктом кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність прийняття ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000901, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1