Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 275/1033/14-к
Провадження № 1-кп/280/25/17
ВИРОК
Іменем України
22 вересня 2017 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області кримінальне провадження за обвинувальним актом, який надійшов до суду від прокурора прокуратури Брусилівського району Житомирської області у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000173 від 13.09.2014, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Базар, Народицького району,Житомирської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не судимий, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 ,13 вересня 2014 року,близько 09-30 год.,керуючи автомобілем марки ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по автодорозі вул. Калініна в смт. Брусилів Житомирської області в напрямку с.Морозівка Брусилівського району Житомирської області до місця свого проживання. Рухаючись по вказаній автодорозі, ОСОБА_6 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, виявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не був уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, перевищив встановлену в населених пунктах дозволену швидкість руху 60 км/год, не зменшив швидкість та не зупинився перед пішохідним переходом, щоб дати дорогу пішоходу, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який перетинав проїзну частину по пішохідному переході зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

Після вчинення наїзду на пішохода ОСОБА_8 водій автомобіля ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 зник з місця пригоди, поставивши потерпілого в небезпечний для життя стан.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: садна з дрібними ранами правої скроневої ділянки,синців навколо обох очей,крововилив в м`які тканини голови справа,крововилив в м`яку мозкову оболонку справа,перелом кісток основи черепа,вивих правого плечового суглобу клінічно синець та рана плеча,перелом обох кісток правого передпліччя в середній частині правої променевої кістки в типовому місці,перелому обох кісток лівого передпліччя в типовому місці,перелом ребер-2,3,4 справа і середньо-ключичній лінії,5,6,7,8,9 по лопатковій лінії, перелом лонної кістки тазу справа,синець калитки,синець зовнішньої поверхні правого стегна з крововиливом в м`які тканини,перелом хірургічної шийки правого стегна,рана передньої поверхні правої гомілки,перелом наколінника,синець та крововилив в м`які тканини правої гомілки,перелом основної фаланги 4 пальця правої стопи,масивний розлитий синець лівого стегна та гомілки,крововилив в прикорневі ділянки легень та навколо ниркову клітковину. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою та переважно контактуючими поверхнями з достатньою силою прикладання,якими могли бути виступаючі частини легкового автомобіля,мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень,знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_8 настала від тупої сполучної травми тіла (голови,кінцівок тулуба) - переломів кісток основи черепа,ребер,кісток тазу,кісток верхніх кінцівок,правого стегна, які ускладнились розвитком комбінованого шоку.

Після здійснення наїзду водій ОСОБА_6 ,будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди проявив байдужість і неповагу до права людини на життя,та в порушення вимог п.2.10 а,б,в,г,д,е Правил дорожнього руху України,не вжив всіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_8 , не викликав карету швидкої медичної допомоги,не відправив потерпілого до лікувального закладу,не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган міліції,не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди,огородження їх та організації об`їзду місця пригоди і з місця пригоди зник,чим завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_8 ,який перебував у небезпечному для житті стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану,коли він сам залишив потерпілого без допомоги,був зобов`язаний та мав змогу надати потерпілому допомогу,сам поставив в небезпечний для життя стан.

Таким чином, водій автомобіля марки ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , порушив вимоги п.п.12.3.,12.4,12.9,18.1 та п.2.10 Правил дорожнього руху України, що спричинило смерть потерпілого.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у висунутих обвинуваченнях за ч. 2 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України не визнав,так як потерпілий проїжджав пішохідний перехід,є учасником дорожнього руху, просив виправдати, суду пояснив, що 13.09.2014 року,близько 09-30 г. рухався на належному йому автомобілі зі швидкістю 60 км/год, з центру в сторону с.Морозівка,коли під`їхав до пішохідного переходу,на ньому нікого не було,по ліву сторону люди не стояли,по праву сторону люди були,з лівої сторони велосипедист переїжджав дорогу, яка була відстань до пішохідного переходу не пам`ятає, обвинувачений вживав заходи щодо зупинки автомобіля, відбувалось зіткнення правою стороною автомобіля, з місця вчинення ДТП автомобіль обвинуваченого прокотився до місця зупинки приблизно 15м, на автомобілі пошкоджене лобове скло. Перебуваючи в шоковому стані,обвинувачений злякався та поїхав. Вважає, що велосипедист раптово з`явився перед його автомобілем, як потерпілий їхав по пішохідному переходу,обвинувачений не пам`ятає. До потерпілого обвинувачений не підходив, швидку допомогу не викликав,будь-яку допомогу потерпілому не надавав, зателефонував до ДАІ і повідомив про ДТП,в який час не пам`ятає, після скоєння ДТП автомобіль обвинуваченого знаходився у його знайомого ОСОБА_9 , до якого він приїхав одразу і розповів йому про ДТП. В момент вчинення ДПТ обвинувачений не знаходився в стані алкогольного сп`яніння,спиртне вживав напередодні,в подальшому обвинувачений слідчому пояснював, що скоїв наїзд на людину, яка проїжджала перехідний перехід. Цивільний позов потерпілих визнав в межах відшкодованої суми:1900 гривень відшкодували його рідні на лікування потерпілого,5000 гривень було передано потерпілій ОСОБА_10 на поминальний обід.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що восени 2014 року саме подію ДТП він не бачив,чув звук гальмування автомобіля,це був ранковий час. Надав правоохоронним органам запис с камери спостереження,на ньому зафіксовано те, що відбувалося на відстані 20м, камера не дуже чітка, видно тільки силуети, як назустріч водію проїхала « ОСОБА_12 », закрила водію огляд пішохідного переходу,через 1-2 секунди після проїзду «Ниви» сталася ДТП,потерпілий поїхав на велосипеді через пішохідний перехід,так вважає свідок ,зупинився спочатку перед переходом, тримав велосипеда в руках, стояв пропускав транспорт, потім почав рухатися,на пішохідному переході «зебра» витерта, там був завжди дорожній знак.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що йому відомо,що восени 2014 року, обвинувачений після ДТП на своєму автомобілі приїхав до нього, розповів, що збив велосипедиста на пішохідному переході, викликали міліцію, хто викликав, свідок не пам`ятає. Обвинувачений був тверезий,запаху алкоголю від нього свідок не чув,моральний стан був поганий,була пошкоджена права сторона машини обвинуваченого:лобове скло,фара,вм`ятина на стійці.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що проживає з обвинуваченим в одному селі, рухався на автомобілі,його обігнав автомобіль ВАЗ чорного кольору. Момент аварії не пам`ятає, близько до місця ДТП не підходив, ввечері в селі люди казали, що обвинувачений збив людину, свідок бачив, як велосипедист рухався на великому велосипеді, схожому на марку «Україна» перед пішохідним переходом чи за ним, свідок не пам`ятає, з велосипеда не злазив, пішохідний перехід свідку був видний,свідок бачив зіткнення, як машина зупинилась,простояла декілька секунд пішохід знаходився на узбіччі, лежав не підводився,свідок на своїй машині здійснив поворот. Також свідок пояснив, що велосипедист призупинявся перед пішохідним переходом,збавив швидкість.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що проводив досудове розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_6 ,на медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння останнього не возив, оскільки сплинув тривалий час,не пам`ятає,як рухався потерпілий на пішохідному переході.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що обвинувачений є її рідним братом, у вересні 2014 року вона приїхала в с.Морозівку, зранку обвинувачений поїхав на базар,потім зателефонував їй і сказав,що збив людину. Свідок з обвинуваченим поїхали в лікарню,потерпілий був в реанімації,потім приїхали потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_17 . Свідок сплатила 600 гривень у приймальному відділенні лікарні, за ритуальну машину 1200 гривень, за ритуальні послуги 600 гривень,передано у конверті потерпілим 5000 гривень на поминальний обід та на розтин 1500 гривень,розписок не брала,чеків також. Свідок разом зі своєю тіткою - ОСОБА_18 їздили до ОСОБА_19 ,коли проводили розтин потерпілого,також разом їздили додому до потерпілого.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , пояснила, що у вересні 2014 року вона працювала на базарі, знаходилась на робочому місці, почула звук гальма та побачила момент удару машини об пішохода, людина відлетіла на дорогу, машина загальмувала, потім уїхала. Свідок бачила,як підходили люди,вони сказали,що людині,яку збила машина,надавали першу допомогу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив, що обвинувачений його племінник, понад рік тому його зателефонував обвинувачений і повідомив,що збив людину,свідок, разом із свідком ОСОБА_22 поїхали до потерпілих, ОСОБА_22 їздила в лікарню,купувала ліки потерпілому,які були призначені,після смерті потерпілого зустрілися зранку,в ритуальному магазині купили гроб,подушку, ОСОБА_22 за це сплатила 1000 гривень, разом із лікарем їздили домовлятись про проведення розтину потерпілого,за це ОСОБА_22 віддала потерпілим 1500 гривень, це було в Житомирі, також давала 1000 гривень на бензин, 5000 гривень в конверті передала потерпілим,свідок поніс транспортні витрати, привозив священика та копачів могили. Свідок особисто не був присутнім у лікарні, не знає, чи отримувала ОСОБА_22 чеки за придбання ліків, йому про це відомо зі слів ОСОБА_22 . Свідок був присутнім вдома у потерпілих,бачив,як ОСОБА_22 передавала потерпілій ОСОБА_10 конверт,в якому було 5000 гривень,обвинувачений просив пробачення,ставав на коліна.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що обвинувачений племінник її чоловіка- ОСОБА_21 ,який розповів свідку,що обвинувачений збив людину. Зранку зустрілись із потерпілими, ОСОБА_22 заплатила за гроб,подушку,покривала,заплатила за бензин. Свідок пояснила,що це була неділя,разом із ними їздив лікар, домовитись про проведення розтину потерпілого, чекали коли його проведуть. ОСОБА_22 повернула потерпілій ОСОБА_17 суму 1500 гривень, які вона за це заплатила. Ввечері цього дня, за проханням обвинуваченого,який хотів вибачитись, поїхали додому до потерпілих,вдома була потерпіла ОСОБА_10 , обвинувачений вибачився перед нею, ОСОБА_22 передала потерпілій ОСОБА_10 в конверті 5000 гривень на поминальний обід,свідок їх сама перераховувала,так як її попросила ОСОБА_22 ,були купюри по 200 гривень. Свідок не була присутня в лікарні, зі слів ОСОБА_22 ,свідку відомо, що вона першою приїхала в лікарню, всі ліки купувала.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 пояснила, що є однокласницею потерпілої ОСОБА_10 , обставини ДТП їй невідомі,ввечері до неї приїхали потерпілі і повідомили,що сталося з їхнім батьком, зранку приїхали в магазин свідка потерпілі ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , купили гроб, хрест, замовили машину на перевезення тіла до ОСОБА_19 та назад,за все особисто розраховувалась ОСОБА_17 зі свідком в магазині,загальна сума приблизно склала 2000 гривень, ОСОБА_10 та ОСОБА_17 мали вдвох їхати до ОСОБА_19 , де відбувався розтин, свідок не пам`ятає, хто ще був присутнім із потерпілими, оскільки пройшло багато часу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснив, що працює водієм в ПП «Горбановська», свідок ОСОБА_25 його дружина, свідку відомо, що була понад рік тому аварія, загинула людина. Свідок бачив, як потерпіла ОСОБА_17 платила 1000 гривень за послуги автомобіля, за гроб приблизно 750 гривень, за хрест-300 гривень, свідок віз в автомобілі «Iveco» в Житомир потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_17 ,за ними в автомобілі ВАЗ їхала якась жінка та лікар, в Житомир свідок транспортував тіло батька потерпілих для проведення розтину.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила,що 13.09.2014 року вона від лікаря дізналась,що батько знаходиться в реанімації,лікарі повідомили,що був сильний удар,у батька анафілактичний шок, свідок ОСОБА_22 купувала ліки. Давати згоду на розтин тіла батька потерпіла ОСОБА_10 та іі сестра потерпіла ОСОБА_17 не хотіли,але в поліції сказали,що це необхідно,оскільки сталася ДТП. Гроб та все, що потрібно для поховання,купувала ОСОБА_17 , за все розраховувалась,свідок ОСОБА_26 допомагав занести гроб додому,в кафе за обід розраховувалась ОСОБА_17 , гроші в конверті потерпіла взяла,було близько 3000 гривень,в магазині ритуальних послуг розраховувалась ОСОБА_17 , обвинувачений від себе купив вінок,за проведення розтину також платила ОСОБА_17 . Просила задовольнити цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 500000 гривень, покарання обвинуваченому призначити на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 13.09.2014 року зателефонували батькові,відповів лікар. Розраховувалась потерпіла за все сама,свідок ОСОБА_26 привозив священика та «копачів», але гроші їм платила потерпіла. Потерпіла ОСОБА_10 сказала ОСОБА_17 , що дали гроші в конверті, там було близько 3000 гривень. Просила задовольнити цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3506,85 гривень та моральної шкоди в сумі 500000 гривень,покарання обвинуваченому призначити на розсуд суду.

Оцінюючи зазначені докази в їхній сукупності, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому діянь доведена й підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 ,частково поясненнями самого обвинуваченого, а також іншими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження й дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 13.09.2017 року у смт.Брусилів Житомирської області, площа Калініна (а.п. 62-68 т.1);

- протоколом огляду місця події від 13.09.2017 року,в ході якого за адресою: АДРЕСА_2 ,на території домогосподарства,ке належить свідку ОСОБА_13 виявлений та вилучений автомобіль марки ВАЗ-2104,чорного кольору,д.н.з. НОМЕР_1 (а.п. 70-76 т.1.);

- висновком експерта №869 від 13.09.2017 року,згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 виявлено: садно з дрібними ранами правої скроневої ділянки,синців навколо обох очей,крововилив в м`які тканини голови справа,крововилив в м`яку мозкову оболонку справа,перелом кісток основи черепа,вивих правого плечового суглобу клінічно синець та рана плеча,перелом обох кісток правого передпліччя в середній частині правої променевої кістки в типовому місці,перелому обох кісток лівого передпліччя в типовому місці,перелом ребер-2,3,4 справа і середньоо-ключичній лінії, 5,6,7,8,9 по лопатковій лінії, перелом лонної кістки тазу справа,синець калитки,синець зовнішньої поверхні правого стегна з крововиливом в м`які тканини,перелом хірургічної шийки правого стегна,рана передньої поверхні правої гомілки,перелом наколінника,синець та крововилив в м`які тканини правої гомілки,перелом основної фаланги 4 пальця правої стопи,масивний розлитий синець лівого стегна та гомілки,крововилив в прикорневі ділянки легень та навколо ниркову клітковину. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою та переважно контактуючими поверхнями з достатньою силою прикладання,якими могли бути виступаючі частини легкового автомобіля,мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_8 настала від тупої сполучної травми тіла(голови,кінцівок тулуба) - переломів кісток основи черепа,ребер,кісток тазу,кісток верхніх кінцівок,правого стегна,які ускладнились розвитком комбінованого шоку. При судово-токсикологічній експертизі крові із трупа етиловий спирт не виявлено (а.п. 91-94, т.1);

- висновком експерта №3/638 від 07.10.2014 року,згідно якого на момент огляду гальмова система наданого на дослідження автомобіля ВАЗ-2104 д.н. НОМЕР_1 знаходилась в технічно працездатному стані;на момент огляду рульове управління наданого на дослідження автомобіля ВАЗ-2104 д.н. НОМЕР_1 знаходилось в технічно працездатному стані;на момент огляду ходова частина наданого на дослідження автомобіля ВАЗ-2104 д.н. НОМЕР_1 знаходилась в технічно працездатному стані; в процесі дослідження технічного стану автомобіля ВАЗ-2104 д.н. НОМЕР_1 не встановлено будь-яких характерних ознак технічних несправностей деталей і систем,які могли б привести до створення аварійної ситуації й виникнення дорожньо-транспортної пригоди (а.п. 97-108 т.1);

- висновком експерта №3/638 від 07.10.2014 року,згідно якого у даній дорожній обстановці водієві автомобіля ВАЗ 2104 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 необхідно було діяти відповідно до вимог п.12.3,12.4,12.9(б) та 18.1 Правил дорожнього руху України,зміст яких наведено в дослідницький частині. З технічної точки зору в діях водія автомобіля ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вбачається невідповідність технічним вимогам п.12.4,12.9(б) та 18.1. Правил дорожнього руху України. Для оцінки дій пішохода ОСОБА_8 не потрібно спеціальних технічних пізнань з області судової авто техніки. Дане питання може бути вирішене органами слідства (судом)самостійно на основі юридичного аналізу всіх зібраних у справі матеріалів,стосовно до вимог розділу 4 ПДР України. Швидкість руху автомобіля ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , визначена за довжиною слідів гальмування складає не менше 65,1…68,0 км/год. З технічної точки зору при заданих вихідних даних,водій автомобіля ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 ,мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_8 ,шляхом своєчасного застосування термінового гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. Технічна можливість попередити дану ДТП шляхом безпечного об`їзду в даному випадку не розглядалась по причинам зазначеним в дослідницькій частині. З технічної точки зору,в причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки і даної дорожньо-транспортної пригоди є-невідповідність дій водія ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 технічним вимогам п.18.1 ПДР України (а.п. 139 144 т.1);
- висновком експерта №106 від 18.09.2015 року,згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 виявлено: садно з дрібними ранами правої скроневої ділянки,синців навколо обох очей, крововилив в м`які тканини голови справа,крововилив в м`яку мозкову оболонку справа,перелом кісток основи черепа,вивих правого плечового суглобу клінічно синець та рана плеча, перелом обох кісток правого передпліччя в середній частині правої променевої кістки в типовому місці,перелому обох кісток лівого передпліччя в типовому місці,перелом ребер-2,3,4 справа і середньоо-ключичній лінії,5,6,7,8,9 по лопатковій лінії,перелом лонної кістки тазу справа,синець калитки,синець зовнішньої поверхні правого стегна з крововиливом в м`які тканини,перелом хірургічної шийки правого стегна,рана передньої поверхні правої гомілки,перелом наколінника,синець та крововилив в м`які тканини правої гомілки,перелом основної фаланги 4 пальця правої стопи,масивний розлитий синець лівого стегна та гомілки,крововилив в прикорневі ділянки легень та навколо ниркову клітковину;при судово-гістологічній експертизі встановлено: «Заключення:Нерівномірне кровонаповнення та малокрів`я внутрішніх органів,ознаки шокової реакції в легенях,нирках та наднирника, субарахноїдальна крововиливи в головному мозку та крововиливи в м`які тканини,з незначною кількістю лейкоцитів,набряк головного мозку та легенів, міокардіодистрофія, дистрофія печінки та нирок»;кваліфікована медична допомога ОСОБА_8 була надана в умовах ЦРЛ через незначний проміжок часу,через 15 хвилин після його травмування і виникнення ушкоджень,суттєвих значень для врятування йому життя даний період часу з моменту виникнення тілесних ушкоджень до надання йому медичної допомоги не мав,крім цього в даний період часу входив проміжок часу для транспортування його на стаціонарне лікування,під час якого йому вже надавалась медична допомога в машині швидкої допомоги; ОСОБА_6 після скоєння наїзду на постраждалого потрібно було покласти потерпілого в положення лежачи на спину,якщо травмований лежав на животі,при наявності ран на поверхні тіла,накласти асептичну пов`язку,дати травмованому доступ повітря,не залишати його без нагляду,викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги по телефону 103.

Зазначені документи визнані судом належними та допустимими доказами, як такі, що були відкриті сторонам кримінального провадження, які мали змогу з ними ознайомитися.

При цьому, суд критично оцінює показання обвинуваченого, вважає їх неспроможними, даними з метою зменшення обсягу відповідальності за вчинене, розцінює їх як спосіб захисту, оскільки дані показання суперечать і спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими документами, а також показаннями свідків, які є послідовними, погоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, не суперечать іншим доказам, наявним у матеріалах провадження й дослідженим в судовому засіданні.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_14 ,оскільки вони не є послідовними, мають протиріччя в частині пояснень щодо руху потерпілого ОСОБА_8 по пішохідному переходу.

Незважаючи на зайняту позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , його провина повністю підтверджується зібраними в провадженні доказами.

Аналізуючи наведені докази в сукупності з іншими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження й дослідженими в судовому засіданні, давши їм оцінку, суд приходить до висновку, що провина обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в суді, винність обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена і його дії правильно кваліфіковані:

-за ч.2 ст.286 КК України,як умисні дії,які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою,яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого;

-за ч.1 ст.135 КК України,як умисні дії,які виразились у завідомому залишенні без допомоги особи,яка перебувала в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги,мав змогу надати їй допомогу,а також у разі,коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, дані щодо особистості обвинуваченого, обставини, що пом`якшуюють і обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_6 , передбачене ч.2 ст. 286 КК України відноситься до тяжких злочинів, за ч.1 ст.135 КК України- до злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням даних щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він не працює, не одружений, не судимий,утриманців не має, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання неможливо без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статтей Кримінального Закону,остаточно призначити покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України,особі,яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими,так і іншими особами.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не накладався.

В частині вирішення цивільних позовів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_27 суд зазначає наступне.

З урахуванням заяв про уточнення позовних вимог ОСОБА_5 просить стягнути з обвинуваченого 500000 гривень моральної шкоди, ОСОБА_4 3506 гривень матеріальної шкоди та 500000 гривень моральної шкоди, а ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_27 500000 гривень моральної шкоди та 1300 гривень щомісячно на строк її інвалідності відповідно.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Так, відповідно до ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодовувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Щодо стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 3506 гривень суд вважає, що таку вимогу слід частково задовольнити з огляду на таке. ОСОБА_4 у заяві про уточнення позовних вимог вказує, що вона понесла витрати на поховання батька у розмірі 3506 гривень, що складається з 2404 гривень на поховання та 1102 гривні 85 копійок витрат на організацію поминального обіду.

Стаття 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Тобто, виходячи із визначення поняття поховання, відповідно до закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Отже, витрати на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання та придбання продуктів для обіду не відносяться до витрат на поховання, а тому з обвинуваченого на користь ОСОБА_4 слід стягнути 2404 гривні матеріальної шкоди.

Щодо стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_27 1300 гривень щомісячно, суд зазначає таке. В обґрунтування вказаної позовної вимоги опікун ОСОБА_27 . ОСОБА_4 вказує, що ОСОБА_27 проживала разом з померлим батьком та знаходилася на його утриманні, так як власний дохід не має змогу отримувати, оскільки є інвалідом 2-ої групи. Також вказує, що померлий батько був її опікуном.

Відповідно до положень статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

До заяви про уточнення позовних вимог додано копію рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 12.06.2008 у справі №2-0-13/08, відповідно до якої ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано недієздатною, а опікуном останньої призначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Оскільки на підтвердження наявності обставин, визначених ст. 1200 ЦК України, цивільним позивачем доказів не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині не є обґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Разом з тим, суд приходить до висновку про стягнення з цивільного відповідача ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_27 моральної шкоди у розмірі по 100000 гривень кожній. При визначенні розміру моральної шкоди суд бере до уваги, що провина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого правопорушення належним чином підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, останній вину у вчиненому не визнає, а також враховує критерій розумної сатисфакції за спричинені моральні страждання потерпілих.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадження необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100,124, 368, 370, 373-374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 135 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2404 (дві тисячі чотириста чотири) гривні матеріальної шкоди, в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_27 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судової автотехнічної експертизи (довідка-висновок від 07.10.2014 за №3/638) в розмірі 442,86 гривень; витрати на проведення судової автотехнічної експертизи(довідка-висновок від 25.11.2014 за №3/683) в розмірі 442,86 гривень.

Речові докази: автомобіль марки ВАЗ 2104, д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в Брусилівському ВП ГУНП в Житомирській області - повернути ОСОБА_6 ; велосипед, який знаходиться на зберіганні в Брусилівському ВП ГУНП в Житомирській області - повернути потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ..

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1