Справа № 456/2643/16-к
Провадження № 1-кп/456/20/2017
ВИРОК

іменем України
18 грудня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дашава Стрийського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 КК України,
встановив:

ОСОБА_5 17.08.2016 близько 21 год. 10 хв., перебуваючи в приміщенні кухонної кімнати квартири АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту із колишньою дружиною ОСОБА_6 , умисно зловив її долонею правої руки за шию зліва та потиснув головою вперед та вниз, після чого наніс їй два удари кулаком лівої руки в область тулуба справа. Внаслідок нанесених ударів потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Крім цього, ОСОБА_5 17.08.2016 близько 21 год. 15 хв., перебуваючи в приміщенні кухонної кімнати квартири АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту із неповнолітньою дочкою ОСОБА_7 , у відповідь на те, що остання намагалась викликати працівників поліції для припинення конфлікту між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_6 , умисно наніс їй один удар кулаком лівої руки в обличчя справа. Внаслідок нанесених ударів потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Крім цього, ОСОБА_5 29.01.2017, близько 19 год. 30 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту із ОСОБА_8 , який виник на ґрунті неприязних відносин, наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя. Внаслідок нанесеного удару потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав суду пояснивши, що 17.08.2016р. між ним та потерпілими відбувся словесний конфлікт через те, що він відмовився дати гроші дітям. Він не бив ні дружину, ні доньку. Згодом працівники поліції відібрали у них пояснення. Хто їм заподіяв тілесні ушкодження не знає.

29.01.2017р., ввечері, прийшовши до своєї квартири з братами колишньої дружини, він виявив там чоловіка, якого попросив покинути квартиру. Після цього цей чоловік пішов. Тілесних ушкоджень даній особі він не заподіював. Просить застосувати відносно нього Закон України «Про амністію у 2016 році».
Не визнання вини обвинуваченим суд розцінює як спосіб захисту, оскільки його вина доведена дослідженими під час судового розгляду та оціненими доказами, які встановлюють наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а саме:

показами потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що 17.08.2016р. близько 21 год. між нею та ОСОБА_5 виник конфлікт через гроші. Він почав кричати та однією рукою зловив за шию, а іншою наніс два удари в область печінки, після чого вона впала і закричала. В цей час з ванної вийшла донька, яка помогла їй підвестися і хотіла викликати поліцію, але чоловік відібрав у неї телефон і вдарив її в обличчя. Згодом приїхала поліція. У неї були гематоми на ребрах, грудях і крововилив на шиї;

показами потерпілої ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що 17.08.2016р. перебуваючи у ванній кімнаті, вона почула суперечку між батьками. Вийшла з ванної на крик матері і, зайшовши на кухню, побачила матір на підлозі. Почала її піднімати. Потім взяла телефон, щоб викликати поліцію, але тато правою рукою вирвав його в неї, а лівою рукою вдарив її у праву частину лиця;

показами законного представника ОСОБА_9 , яка суду пояснила, що їй зателефонувала дочка ОСОБА_10 і повідомила, що в м. Стрию сталося ЧП, а близько 12 год. внучка їй розповіла про те, що сталося 17.08.2016р.;

показами потерпілого ОСОБА_8 , який суду пояснив, що 29.01.2017р. перебуваючи в гостях у ОСОБА_6 , її колишній чоловік, ввірвавшись в квартиру, ударив його рукою в область губи, пошкодивши при цьому зуб. Він був в нетверезому стані та нецензурно висловлювався;

показами потерпілої ОСОБА_6 , допитаної в якості свідка щодо подій, які мали місце 29.01.2017р. (заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ), яка суду пояснила, що 29.01.2017р. в неї в гостях перебував ОСОБА_8 . Ввечері прийшов її колишній чоловік, який забіг в кімнату та почав нецензурно висловлюватися. Вона побачила, як ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_8 , після чого вони вийшли з квартири;

показами потерпілої ОСОБА_7 , допитаної в якості свідка щодо подій, які мали місце 29.01.2017р. (заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ), яка суду пояснила, що 29.01.2017р. у них в гостях був ОСОБА_11 . Ввечері до квартири прийшов батько разом з ОСОБА_12 та в кімнаті, де перебував ОСОБА_11 , вчинив з тим сварку, при цьому нецензурно лаючись. Моменту удару вона не бачила, однак бачила кров на губі ОСОБА_11 та кров на руці батька;

показами свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що 29.01.2017р. вони прийшли додому до ОСОБА_5 , де перебував невідомий їм чоловік. Між ними виникла сварка, але бійки не було. Він не бачив на цьому чоловікові тілесних ушкоджень. Після цього вони вийшли на вулицю, де і розійшлися.

показами свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що йому відомо про конфлікт з невідомим чоловіком, який відбувся 29.01.2017р. в квартирі обвинуваченого. Однак деталі конфлікту йому невідомі;

заявою ОСОБА_6 (а.к.п.7 (46) та ОСОБА_7 (а.к.п.3 (99), якими вони повідомили правоохоронний орган про вчинення ОСОБА_5 відносно них кримінального правопорушення;

висновком експерта №443 від 19.08.2016р. (а.к.п.15 (55), згідно якого у ОСОБА_6 виявлено синець та на його фоні садно на передньо-боковій поверхні середньої третини шиї зліва, синець на передній поверхні грудної клітки справа, а саме в проекціях шостого-сьомого ребер по передньо-пахвинній лінії, синець на правій молочній залозі. Дані тілесні ушкодження могли утворитися біля двох діб до проведення експертизи внаслідок дій тупого твердого предмету (предметів), і за ступенем тяжкості мають ознаки легкого тілесного ушкодження;

висновком експерта №448 від 22.08.2016р. (а.к.п.20 (116), згідно якого у ОСОБА_7 виявлено синець правої вилиці, який міг утворитися від дії тупого, твердого предмета, можливо 17.08.2016р. і відноситься до легкого тілесного ушкодження;

заявою ОСОБА_8 , якою він повідомив правоохоронний орган про вчинення ОСОБА_5 відносно нього кримінального правопорушення;

висновком експерта №24 від 30.01.2017р., згідно якого у ОСОБА_8 виявлено по одній рані слизової оболонки нижньої та верхньої губи. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупого твердого предмета, можуть відповідати даті спричинення 29.01.2017р. і мають ознаки легкого тілесного ушкодження.

Також, суд зважає на висновок представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_15 , яка зазначила, що потерпіла ОСОБА_7 давала пояснення без примусу, вільно. Сім`я на обліку в Службі у справах дітей Стрийської міської ради не перебуває, дівчина навчається добре, батьки цікавляться її навчанням.

Наведені досліджені у судовому засіданні докази є належними та допустимими, показання, дані потерпілими та свідками, крім показань свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , є послідовними, логічними, узгоджуються між собою та з іншими доказами (заявами потерпілих від 17.08.2016р. та 23.08.2016р., висновками експерта №443 від 19.08.2016р., №448 від 22.08.2016р., №24 від 30.01.2017р.), в своїй сукупності є достатніми і за своїм змістом відповідають дійсним обставинам кримінального провадження, підтверджують вину обвинуваченого та спростовують його показання про те, що він не заподіював потерпілим умисного легкого тілесного ушкодження.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки такі не знайшли свого підтвердження під час дослідження та оцінки доказів, не відповідають дійсним обставинам кримінального провадження та розцінює їх як форму захисту.
Також, суд не бере до уваги показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , оскільки такі є не чіткими, суперечливими, непослідовними, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_8 , показаннями потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , допитаних в якості свідків та дослідженими в судовому засіданні доказами (заявою від 29.01.2017р., висновком експерта №24 від 30.01.2017р.), які сумнівів у своїй належності не викликають.

З об`єктивної сторони злочин характеризується як заподіяння тілесних ушкоджень легкого ступеня важкості. Таким тілесним ушкодженням є ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки (порушення анатомічної цілісності тканини або в порушення нормального функціонування тканин чи органів тіла людини, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності), тривалістю не більш як шість днів (синець, подряпина тощо). Злочин вважається закінченим з моменту заподіяння фізичної шкоди у вигляді наслідків, зазначених у ч. 1 ст. 125 КК України. Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим або непрямим умислом.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що 17.08.2016р. за місцем проживання обвинуваченого та потерпілих, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник конфлікт, під час якого обвинувачений спричинив потерпілій ОСОБА_6 легке тілесне ушкодження, тому його дії вірно кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

Крім цього, 17.08.2016р. за місцем проживання обвинуваченого та потерпілих, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник конфлікт, під час якого обвинувачений спричинив потерпілій ОСОБА_7 легке тілесне ушкодження, тому його дії вірно кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

Крім цього, 29.01.2017р. за місцем проживання обвинуваченого та потерпілих, а саме в квартирі АДРЕСА_2 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник конфлікт, під час якого обвинувачений спричинив потерпілому ОСОБА_8 легке тілесне ушкодження, тому його дії вірно кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальними правопорушеннями наслідків, спосіб вчинення кримінальних правопорушень і їх мотиви, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання; на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Стрийської міської поліклініки не знаходиться; думку потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали думку прокурора щодо призначення покарання.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлені.

Беручи до уваги всі вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт.
Призначення обвинуваченому такого виду покарання, з огляду на вимоги ст.65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

В той же час, згідно з вимогами пункту «г» ч.1 ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» (від 22 грудня 2016 року №1810-VIII) амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а також до осіб, які мають дітей, яким не виповнилося 18 років, і вчинили злочини, що посягають на життя, здоров`я, честь, гідність чи інші охоронювані законом права та інтереси цих дітей. З наведеного вбачається, що ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 КК України, є особою, до якого амністія, за змістом наведеного Закону, не може бути застосована.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, п. «г» ч.1 ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році»,суд
засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Вирок може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_1