Справа № 159/3848/17
Провадження № 1-кп/159/345/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002049 від 06 серпня 2017 року, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Голоби Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_6 28 серпня 2017 року, близько 15 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території рубки головного користування у кварталі 45 лісового масиву Ковельського СЛАТ "Тур" Голобського лісництва, що в урочищі "Берви" поблизу с. Вівчицьк Ковельського району, під час конфлікту з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, піднявши з землі гілку берези, умисно наніс нею потерпілому один удар по голові, яка є життєво важливим органом, таким чином передбачаючи і бажаючи настання тяжких наслідків, чим завдав потерпілому тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом лівої скроневої кістки та гострою епідуральною гематомою лівої тім`яно-скроневої ділянки, з розвитком набряку і набухання головного мозку, підшкірної гематоми лівої половини голови з раною забійною, посттравматичного розриву лівої барабанної перетинки, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 290 від 07.09.2017 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Заявлений потерпілим цивільний позов про відшкодування майнової шкоди також визнав повністю. Суду показав, що в той день, точної дати не пам`ятає, біля 15-ї години в лісі, де заготовляв дрова, разом з потерпілим ОСОБА_7 вживав спиртні напої. Після цього мав намір спалити гілки, які лежали в купі та на якій спав потерпілий. Він пробував розбудити потерпілого, однак той не прокидався, в зв`язку з чим він його відтягнув з купи. Присівши біля купи гіляк, він почав їх підпалювати. В цей час потерпілий прокинувся та наніс йому декілька ударів дерев`яною палицею. Він піняв гілку берези та наніс потерпілому один удар в голову. На наступний день йому повідомили, що потерпілий потрапив в лікарню в зв`язку з нанесеним ударом в голову. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 батько потерпілого ОСОБА_7 , суду показав, що деталі обставин справи йому не відомі. На наступний день після того, як це сталось, йому зателефонували та повідомили, що його син знаходиться в реанімації. Оскільки обвинуваченим частково відшкодовано майнові збитки (близько 85000 грн.), просив суворо його не карати.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 121 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразились в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_6 вчинено тяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого, часткове відшкодування заподіяної шкоди.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує також те, що обвинувачений ОСОБА_6 має досить молодий вік, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на диспансерному обліку в психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Крім цього, суд враховує позицію потерпілого щодо несуворої міри покарання обвинуваченому.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину).

Разом з тим, зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченого та позицію потерпілого та прокурора, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту, обраний щодо ОСОБА_6 , до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір майнової шкоди, заданої потерпілому, зокрема витрат на лікування, підтверджений відповідними письмовими доказами (товарними чеками та квитанціями).

Оскільки обвинувачений повністю визнав заявлений цивільний позов, його вина у заподіянні майнової шкоди потерпілому повністю доведена, виходячи з вимог ст. 128 КПК України, суд прийшов до висновку про можливість та необхідність задоволення позову в повному обсязі, а тому з ОСОБА_6 слід стягнути в користь потерпілого ОСОБА_4 9665,17 грн. майнової шкоди, заподіяної злочином.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 залишити попередню домашній арешт.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати за необхідним викликом до прокурора, суду;

- не відлучатися з постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22-ї год. 00 хв. до 07-ї год. 00 хв.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого мають право з`являтися в житло, під арештом в якому обвинувачений перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_4 9665 (дев`ять тисяч шістсот шістдесят п`ять) гривень 17 копійок майнової шкоди, заподіяної злочином.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1