АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6269/17 Номер провадження 11-сс/786/415/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 подану в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 16 серпня 2017 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУ НП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_9 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000803 від 9 серпня 2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ст.290 КК України.

Накладено арешт на вилучений 9 серпня 2017 року, автомобіль марки ВАЗ 2109 1991 року випуску, попередній номер державної реєстрації НОМЕР_1 . транзитний номерний знак НОМЕР_2 , що належить згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 ОСОБА_10 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 і, яким користується ОСОБА_8 та свідоцтва про реєстрацію вказаного вище транспортного засобу серії НОМЕР_3 з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь - яких дій, до скасування арешту майна.

Автомобіль марки ВАЗ модель 2109, 1991 року випуску, попередній номер державної реєстрації НОМЕР_1 , транзитний номерний знак НОМЕР_2 , визначено зберігати на території майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області за адресою вул. Перемоги, 6, с. Тахтаулове, Полтавський р-он, Полтавська обл, до скасування арешту майна.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя послався на приписи ч. 1 ст. 170, ч. 4 ст. 173 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_9 .

При цьому апелянт посилається на те, що слідчий суддя розглянув клопотання слідчого про арешт майна з порушенням строку, передбаченого ч. 6 ст. 173 КПК України, 9.08.2017 старшим слідчим СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області на підставі протоколу огляду місця події вилучено транспортний засіб, 10.08.2017 вказаним працівником до Октябрського районного суду подано клопотання про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль, але лише 16.08.2017 слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава винесено ухвалу про задоволення клопотання про арешт майна.

Також апелянт посилається на відсутність у клопотанні слідчого підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна та поміщення його на зберігання до території майданчика для тимчасового тримання транспортних засобів Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області, що є порушенням пункту 1 частини 2 статті 171 КПК України.

Крім того, захисник вказує, що згідно витребуваної інформації з ТСЦ 1246 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області від 19.08.2017, встановлено, що під час огляду автомобіля марки ВАЗ 2109, 1991 року випуску, попередній номер державної реєстрації НОМЕР_1 , транзитний номерний знак НОМЕР_2 будь яких недоліків та змін в ідентифікаційних номерах складових частин не було, лише після чого автомобіль було знято з обліку та укладено договір купівлі-продажу ОСОБА_8 , що мешкає за адресою АДРЕСА_2 .

Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , який просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав у ній наведених, прокурора про безпідставність доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Також, як випливає з положень частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на рухоме майно, щодо якого ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що 9.08.2017 Полтавським районним ВП Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000803 внесено відомості за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України (а.к.3).

Органами досудового розслідування встановлено, що 9.08.2017 на території оглядового майданчику транспортних засобів по вул. Європейській, 164, с. Розсошенці, Полтавського р-ну, під час проведення реєстраційної перевірки працівником НДЕКЦ ОСОБА_11 виявлено, що ідентифікаційне позначення кузову автомобіля ВАЗ 2109, попередній номер державної реєстрації НОМЕР_1 , транзитний номерний знак НОМЕР_2 , 1991 року випуску, піддавалося зміні не в умовах заводу-виробника шляхом зміни окремих знаків первинного ідентифікаційного номерного позначення з подальшим кустарним нанесенням на їх місце « ОСОБА_12 ».

Зазначений транспортний засіб 8.08.2017 ОСОБА_10 продала ОСОБА_8 , згідно договору купівлі-продажу (а.к. 18).

Відповідно до протоколу огляду 9 серпня 2017 року проведено огляд автомобіля ВАЗ 2109, транзитний номерний знак НОМЕР_2 , 1991 року випуску, в ході якого на рамі кузову номерне позначення НОМЕР_4 викликало у експерта НДЕКЦ підозра на предмет заводського способу нанесення вказаного позначення. Вказаний транспортний засіб в ході огляду вилучено та поміщено на тимчасовий майданчик транспортних засобів за адресою: вул. Перемоги, 6, с. Тахтаулове, Полтавського р-ну (а.к.6).

Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ - серії НОМЕР_3 , виданого МРЕО ГАИ м. Новомосковськ Дніпропетровської області - автомобіль ВАЗ 2109, 1991 р.в., колір сафарі, попередній номер державної реєстрації НОМЕР_1 , транзитний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_10 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 (а.к.8).

10.08.2017 прокурор Полтавської місцевої Прокуратури звернувся з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 2109, транзитний номерний знак НОМЕР_2 та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких дій (а.м.1).

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. ст. 170, 173 КПК України та вказав, що про наявність законних правових підстав для арешту вказаного у клопотанні майна.
З таким висновком колегія суддів погоджується.
9.08.2017 постановою старшого слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 визнано і приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000803 від 9.08.2017 як речовий доказ автомобіль ВАЗ-2109 транзитний номер НОМЕР_2 .
Згідно висновку експертного дослідження №17/

5341/30Д від 9.08.2017 ідентифікаційне номерне позначення кузова, автомобіля ВАЗ-2109, 1991 року випуску, транзитний номер НОМЕР_2 , було змінено не в умовах заводу виробника шляхом механічного знищення 10-17 знаків первинного номерного позначення кузова та нанесення поверх них знаків вторинного номерного позначення кузова « НОМЕР_5 ».

4.09.2017 постановою старшого слідчого СВ Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 призначено по кримінального провадження № 0000803 від 9.08.2017 експертизу дослідження НДІ судових експертиз Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Колегія суддів вважає, що матеріали судового провадження свідчать про те, що накладення арешту на майно, а саме: автомобіль ВАЗ 2109 1991 року випуску, попередній номер державної реєстрації НОМЕР_1 . транзитний номерний знак НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію вказаного вище транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який є доказом злочину, відповідає критеріям ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України та може мати на собі сліди злочину (знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу), що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

При цьому, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі чого посилання апелянта на те, що відсутні підстави для арешту вилученого транспортного засобу є безпідставним, оскільки органом досудового розслідування надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України і виходячи з приписів ч. 2 ст. 170 КПК України є правомірним накладення такого виду обтяження як арешт.
Крім цього, колегія суддів враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.
Отже, висновки слідчого судді щодо наявності достатніх правових підстав для арешту майна відповідають як матеріалам доданих до клопотання так і вимогам КПК України.
Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.
На даному етапі провадження слідчий суддя, колегія суддів, яка переглядає рішення слідчого судді не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи не винуватою у вчиненні злочину, отже доводи апелянта щодо інформації з ТСЦ 1246 РСЦ МВС України в Дніпропетровській області від 19.08.2017 розгляду не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 подану в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 16 серпня 2017 року, якою накладено арешт на майно без змін.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

___________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4