Провадження № - 1кп/201/185/2018
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2018 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000539 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В судовому провадженні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

представник потерпілої ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
17 липня 2016 рок приблизно о 00 годині 10 хвилин в Соборному районі м. Дніпро по вулиці Набережній Перемоги з боку вул. 6-ї Стрілкової дивізії в напрямку вулиці Космічної, рухався автомобіль марки «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 .
Під час руху ОСОБА_3 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_6 , яка перетинає проїзну частину з права на ліво по ходу його руху, і яку він об`єктивно спроможний був виявити, та заходів до своєчасного зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу не прийняв в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експерти спричинено тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла:
-закритої черепно-мозкової травим, забію головного мозку 2-го ступеню, з геморагічним вогнищем забиття речовини головного мозку у правій скроневій частці, підшкірної гематоми у лівій скронево-тім`яній області, саден: в лобній області ліворуч, у лівій скроневій області, поверхневої забійної рани в завушній області ліворуч;
- тупої травми тазу: закритого перелому сідничної кістки ліворуч з задовільним стоянням уламків, скальпованого садна в проекції лівої клубової кістки;
- тупої травми лівого колінного суглобу: закритого вивиху лівого надколінника з розвитком в посттравматичному періоді гіпермобільності, садна на передній поверхні лівого колінного суглобу з переходом на внутрішню та зовнішню поверхню;
-забійної рани лівого ліктьового суглобу;
-численних саден: на передній поверхні черева, на зовнішній поверхні лівої гомілки на межі середньої та нижньої третини, на зовнішній поверхні лівого гомілковостопного суглобу, на внутрішній поверхні правої гомілки у нижній третині, на внутрішній поверхні правого колінного суглобу, у правій надплічній області, на грудній клітині ліворуч по задньо-пахвовій лінії з переходом в пахвову западину, що за своїм характером відносяться ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6 - термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «Деу Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив згідно висновку судової авто-технічної експертизи, вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно якого: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», невиконання якого перебуває в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 286 КК України, а саме, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 17.07.2016 вночі він надавав послуги з перевезення пасажирів як таксі на належному йому автомобілі «Део Ланос». За замовленням він забрав двох дівчат і віз їх по вул. Набережна Перемоги з боку центру в бік вул. Космічної, рухаючись у крайній лівій смузі зі швидкістю 50-60 км/год., так як мав намір повертати ліворуч до аквапарку, куди їхали дівчата. Періодично його засліплювали зустрічні автомобілі своїм світлом і в цих випадках він пригальмовував. В один з моментів коли його засліпило зустрічним світлом, він зненацька перед своїм автомобілем справа побачив потерпілу, яка йшла середнім темпом. Він почав гальмувати і, так як вліво повернути не міг в зв`язку з тим, що в зустрічному напрямку рухались інші автомобілі, а вправо боявся відвернути, щоб не допустити перекидання автомобіля, то продовжив гальмувати, однак стався наїзд на потерпілу лівою частиною переду автомобіля. Внаслідок наїзду потерпіла впала, вдарилась об бокове дзеркало та опинилась позаду автомобіля зліва. Від моменту коли він побачив потерпілу до моменту зіткнення пройшло не більше 2-3 с. Відразу після ДТП він зупинився, намагався надати допопомогу потерпілій, викликав швидку, приїхала поліція і він приймав участь в огляді місця події та підписав протокол. Його пасажирки після події відразу кудись пішли, але слідчий їх знайшов повернув і відібрав пояснення. Після події обвинувачений зустрічався з батьками потерпілої з метою надати якусь допомогу, однак батько вимагав 100 000 гривень, яких у обвинуваченого не має.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його винність у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження у наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказах.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 17.07.2016 о 00-00 годин вона була одягнена в яскравій помаранчевій сукні і переходила проїзджу частину вул.. Набережна Перемоги від ПриватБанку в бік ресторану «Барон Разгуляєв» з метою найняти таксі щоб їхати додому. Переди цим вона попрощалась зі своїми друзями та хлопцем, які залишились на зупинці громадського транспорту. Переходити вулицю в недозволеному місці вони вирішила так як було добре освітлено і вона не відчувала небезпеки. Перед переходом вона подивилась ліворуч, пропустила транспорт, переконалась в тому, що перехід вулиці є безпечним і розпочала свій рух звичайним кроком. Коли вона вже доходила до середини дороги то почула звук автомобіля зліва, поглянула, побачила світло фар і далі нічого не пам`ятає. Після ДТП у неї значно погіршився стан здоров`я, з`явилась недовіра до людей, її рівень навчання впав, в зв`язку з переломом тазу він періодично болить і вона вимушена часто ходити до лікарів.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він являється вітчимом потерпілої і йому відомо, що потерпіла після ДТП прийшла до тями тільки через тиждень, вона була в поганому психоемоційному стані, який продовжується до сьогоднішнього дня, зокрема, вона почала боятись доріг. Також свідок пояснив, що потерпіла не говорила про будь-яку сварку зі своїм хлопцем в той день та вона не вживає алкогольних напоїв взагалі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вони з подругою ОСОБА_11 викликали таксі «Десяточка» і на виклик приїхав обвинувачений. Вони з подругою сіли на заднє сидіння автомобіля і поїхали в аквапарк який розташований за рестораном «Барон Разгуляєв» на вул. Набережна Перемоги». По ходу руху вони з подругою розмовляли між собою і не слідкували за дорожньою обстановкою. Під час руху вони їхали спокійно на одній швидкості, водій правил не порушував, машин було мало, а освітлення було добрим. Зненацька свідок відчула різке гальмування, виляння автомобіля вліво вправо, як наче водій хотів уникнути зіткнення та хлопок. Вона не зрозуміла, що сталось, однак подруга сказала, що збили дівчину. Вони вийшли з автомобіля і відійшли від нього, а через деякий час їх знайшли і вони дали показання.

Аналогічні показання в судовому засіданні дала свідок ОСОБА_11 , однак додала, що на момент зіткнення вона зрозуміла, що збили дівчину, однак саму дівчину до наїзду вона не бачила. Водій відразу зупинився, надав необхідну допомогу та викликав всі служби. Також вона пояснила, що автомобілів було в той час багато, так як в тому районі багато розважальних закладів.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що в ту ніч близько 00-30 01-00 годин вона приїхала на автомобілі до ресторану «Барон Разгуляєв» і стояла біля авто на парковці. Автомобілів на дорозі було не багато, так як це був нічний час. Через деякий час вона залізла в машину, щоб взяти води і почула хлопок. Вона поглянула в бік звуку і побачила як потерпіла перелетіла через машину і впала. Автомобіль, який її збив, зупинився і до потерпілої вийшов водій.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що 17.07.2016 о 00-15 годин вона разом з друзями приїхали до ресторану «Барон Разгуляєв», який знаходиться на вул. Набережна Перемоги. Друзі пішли в ресторан, а свідок залишились на парковці, так як спілкувалась з подругою. На набережній було не багато машин, а на іншому боці вулиці вона бачила людей, які гуляли і зокрема, звернула увагу на особу, яка стояла під деревами біля проїжджої частини. Вона продовжила спілкування, а приблизно через хвилину, як вона востаннє бачила ту особу, вона почула глухий удар без звуку гальм, обернулась і побачила, що автомобіль зупинився, а дівчина лежала на дорозі між смугами руху. Вона одразу підбігла до дівчини. В цей час з автомобіля вийшов водій, якому вона сказала викликати швидку, а він повідомив, що вже викликав. Вони були біля дівчини доки не приїхала швидка і не забрала її. Також з автомобіля обвинуваченого вийшли дві дівчини, які пішли в ресторан, але пізніше їх знайшли і повернули на місце ДТП. Також свідок пояснила, що на дорозі світились всі ліхтарі, освітлення було чудовим, машин було мало і вони не сліпили. Свідок навіть до потерпілої добігла без перешкод, так як машин з боку Космічної не було. Поблизу місця ДТП є пішохідний перехід.

З протоколу огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 17.07.2016 року, схеми до протоколу огляду місця події (т. 2 а.с. 3)вбачається опис погодних мов, які були ясними та без опадів, асфальтобетон сухий і чистий. Зафіксовано наявність чотирьох смугу для руху в одному напрямку, ширина проїжджої частини 13,5 м. та встановлено розташування автомобіля після ДТП на третій смузі руху. Також з вказаних документів вбачається, що від місця наїзду на пішохода, яке розташоване на відстані 11 м. від краю проїжджої частини, до місця зупинки автомобіля останній подолав 20,5 метрів, а його гальмівний шлях розпочинається вже за місцем наїзду на пішохода і його довжина складає 12,2 м. Також зафіксовані пошкодження на автомобілі «Деу Ланос» у вигляді деформації капота зліва, пошкодження декору лівої фари, тріщина лобового скла.

В судовому засіданні було оглянуто ДВД диск з записами з камер відеоспостереження (т. 2 а.с. 39) з якого вбачається як потерпіла переходить проїжджу частину та як зупиняться легковий автомобіль та вмикає світлові покажчики аварійної зупинки. Самого наїзду на камерах не видно, однак з камер вбачається, що інтенсивного руху в зустрічному напрямку до автомобіля «Деу Ланос» до моменту зіткнення не було.

З висновку експерта судової автотехнічної експертизи від 27.07.2016 року за № 5/10.1-684 (т.2 а.с. 29-30) вбачається, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. В умовах даної події водій автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з даною ДТП.

Як вбачається зі вступної частину висновку його проведено за вихідними даними, які об`єктивно підтверджуються вищеописаними доказами та показаннями свідків і експертним шляхом встановлено, що в момент виникнення небезпеки для водія автомобіля «Деу Ланос» останній знаходився на відстані 105,8…126,9 метрів, зупиночний шлях автомобіля складає 32,6…41,9 м., що свідчить про те, що водій мав більш ніж достатньо часу для зупинки транспортного засобу до наїзду на пішохода.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 05.08.2016 року (т.2 а.с. 53-56) встановлено, що потерпіла ОСОБА_14 за участю статиста вказала, що 17.07.2016 року о 00 годині 10 хвилин вона перетинала проїзну частину вул. Н. Перемоги в невстановленому, освітленому міським освітленням місці. Перетинала проїзну частину в спокійному темпі шагу, без зупинки, де на неї було здійснено наїзд легковим автомобілем. Потім потерпіла вказала темп руху який було замірами встановлено: t1=3,96; t2=3,86; t3=3,90.

З висновку автотехнічної експертизи від 25.08.2016 року за № 5/10.1-775 (т.2 а.с.93-95) вбачається, що його виконано з урахуванням швидкості руху пішохода та експертом фактично підтверджено попередній висновок експерта про те, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. В умовах даної події водій «DAEWOO LANOS» ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.12.3 ПДР України, що з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з даною ДТП.

Висновком експерта судово-медичної експертизи від 05.08.2016 року за № 3183 е (т.2. а.с. 61-64) встановлено, що за даними наданої медичної документації та при огляді у потерпілої виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіл; закритої черепно-мозкової травим, забію головного мозку 2-го ступеню, з геморагічним вогнищем забиття речовини головного мозку у правій скроневій частці, підшкірної гематоми у лівій скронево-тім`яній області, саден: в лобній області ліворуч, у лівій скроневій області, поверхневої забійної рани в завушній області ліворуч; тупої травми тазу: закритого перелому сідничної кістки ліворуч з задовільним стоянням уламків, скальпованого садна в проекції лівої клубової кістки; тупої травми лівого колінного суглобу: закритого вивиху лівого надколінника з розвитком в посттравматичному періоді гіпермобільності, садна на передній поверхні лівого колінного суглобу з переходом на внутрішню та зовнішню поверхню; забійної рани лівого ліктьового суглобу; численних саден: на передній поверхні черева, на зовнішній поверхні лівої гомілки на межі середньої та нижньої третини, на зовнішній поверхні лівого гомілковостопного суглобу, на внутрішній поверхні правої гомілки у нижній третині, на внутрішній поверхні правого колінного суглобу, у правій надплічній області, на грудній клітині ліворуч по задньо-пахвовій лінії з переходом в пахвову западину, що за своїм характером відносяться ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6 - термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу. Вказані тілесні ушкодження спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, що діяли за значною силою в ліву половину тіла, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу з послідуючим падінням обстеженої на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди.

У сукупності з показаннями обвинуваченого, потерпілої та свідків вищевказані докази підтверджують факт дорожньо-транспортної пригоди за участі водія ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_6 внаслідок якої останній спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а висновки експерта від 27.07.2016 року за № 5/10.1-684 та від 25.08.2016 року за № 5/10.1-775 підтверджують факт порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог п.п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Оцінюючи зібрані та перевірені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у здійсненні ним 17.07.2016 близько 00 години 10 хвилин наїзду на пішохода ОСОБА_6 внаслідок чого остання отримала середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Посилання сторони захисту на недопустимість як доказу висновку експерта суд не приймає до уваги, оскільки доводи захисника про те, що вихідні данні надані експерту не відповідають фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні про що зазначено вище.

Посилання сторони захисту на те, що вина в ДТП лежить виключно на потерпілій, так як остання грубо знехтувала ПДР, розпочавши перехід проїжджої частини поза межами пішохідного переходу суд не приймає до уваги, оскільки висновками експерта, які зазначено вище підтверджено наявність причинного зв`язку між діями обвинуваченого та наслідками у вигляді ДТП, а протиправна поведінка потерпілої має значення для визначення розміру шкоди, яка їй спричинена, однак на кваліфікацію дій обвинуваченого жодним чином не впливає.

Посилання сторони захисту на те, що обвинувачений почав гальмування до зіткнення суд не приймає до уваги, так як з план-схеми до протоколу огляду місця події чітко вбачається, що гальмівний шлях розпочато через 12 м. від місця наїзду, що свідчить, що гальмування розпочалось вже після наїзду. Та навіть, незважаючи на момент коли обвинувачений почав гальмувати, його вина у вчинені інкримінованого йому злочину доведена, так як в ході експертизи встановлено, що він за 100 метрів мав помітити потерпілу і в судовому засіданні перешкод для цього не встановлено, а 100 метрова відстань достатня для зупинки транспортного засобу навіть без застосування екстреного гальмування.

Посилання обвинуваченого на його засліплення також не може бути прийнято до уваги як виправдовувала обставина, так як в разі засліплення водій повинен прийняти всі заходи для зупинки автомобіля, а враховуючи, що обвинувачений міг помітити потерпілу за 100 метрів до наїзду, то в нього був час для зупинки навіть у разі його засліплення.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до необережних злочинів невеликої тяжкості, данні про особу обвинуваченого яка має зареєстроване місце проживання, не судимий, має на утриманні престарілу матір, по місцю поживання характеризується посередньо, по місцю роботи позитивно, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, поведінку потерпілої до ДТП, в діях якої також вбачаються порушення ПДР.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного та обставин злочину, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів необхідним та достатнім є призначення покарання у вигляді обмеження волі, оскільки менш тяжке покарання не забезпечить своєї виховної функції.

Вирішуючи питання про доцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, з урахуванням конкретних обставин дорожньо-транспортної пригоди, її наслідків, характеру допущених водієм порушень Правил безпеки дорожнього руху України, вважає за необхідне застосувати таке додаткове покарання.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

В той же час, враховуючи, що обвинувачений має матір, яка досягла 70 ти річного віку, і в судовому засіданні не встановлено, що матір має інших працездатних дітей, суд вважає за можливе на підставі п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити обвинуваченого від відбування призначеного основного та додаткового покарання.
Вирішуючи заявлений потерпілою цивільний позов суд приходить до наступних висновків.
В своєму позові потерпіла просить стягнути з ПрАТ СГ «ТАС» на її користь витрати на лікування в розмірі 11 854,43 гривень.
Вирішуючи вказані позовні вимоги суд виходить з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність обвинуваченого застрахована, що вбачається з полісу АЕ/5324268 згідно якого страхова сума за шкоду заподіяну здоров`ю лімітована 100 000 гривень.
Статтею 24.1 Закону України«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що узв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Що стосується стягнення 11 854,43 гривень, то зчеків наданих суду вбачається понесення витрат на лікування на суму 9660,48 гривень і саме ця сума підлягає стягненню зі ПрАТ СГ «ТАС».

В іншій частині позову належить відмовити, так як потерпілим ці витрати не доведено..

В своєму позові потерпіла оцінила спричинену їй моральну шкоду в 150 000 гривень з яких просить стягнути з ПрАТ СГ «ТАС» на його користь моральну шкоду в розмірі 5% від суми страхової виплати, що складає 593 гривень та ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 149 407 гривень
Вирішуючи вказані позовні вимоги суд виходить з наступного.
Суд вважає встановленим, що цивільному позивачеві протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілої в зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілої, необхідності відшукувати додаткові зусилля для організації свого життя, тривалість немайнових втрат, які продовжуються до сьогоднішнього дня.
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг душевних та психічних страждань позивача, характер немайнових втрат, обставини описані вище, а також поведінку потерпілої, яка своїми протиправними діями, що виразились в грубому порушенні ПДР, сприяла отриманню тілесних ушкоджень, при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу протиправними діями відповідача в 50 000 гривень.
Визначаючи особи, які мають нести цивільну відповідальність за спричинену моральну шкоду, суд враховує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована ПрАТ СГ «ТАС».
Статтею 26-1 Закону«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Оскільки загальна сума страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю склала 9660,48 гривень гривень, а 5 % від цієї суми складає 483,02 гривень, то саме ця сума підлягає стягненню з ПрАТ СГ «ТАС».
З ОСОБА_3 підлягає стягненню інша частина моральної шкоди, яка складає 49516,98 гривень.
Також з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.
На підставі п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного і додаткового покарань у вигляді обмеження волі строком на один рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.
Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ПрАТ СГ «ТАС» про стягнення у матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 49516,98 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот шістнадцять гривень дев`яносто вісім копійок).
Стягнути ПрАТ СГ «ТАС» на користь потерпілого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 483,02 гривень та в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9660,48 гривень, а всього 10 143,50 гривень (десять тисяч сто сорок три гривні п`ятдесят копійок).
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової-автотехнічної експертизи у розмірі 703,68 гривень та 703,68 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1