Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/69/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.04.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0000439 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Переходичі, Рокитнівського району Рівненської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, з середньо технічною освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 ( вісім ) років. Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 14.11.2016 року по 20.06.2017 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, та з 21.06.2017 року по день вступу вироку в законну силу включно, відповідно до правил ст. 72 ч. 5 КК України в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Вказаним вироком також вирішено питання, щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду обвинуваченого визнано винуватим та засуджено за вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого,за наступних обставин.

08 серпня 2016 року в період з 13 по 16 годину, точного часу не встановлено, ОСОБА_7 знаходився за місцем проживання ОСОБА_10 , а саме в приміщенні кухні житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де обвинувачений тимчасово проживав з 06.08.2016 року. Перебуваючи за вказаним місцем між ОСОБА_7 і ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт під час якого у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 застосовуючи фізичну силу спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини, синців грудної клітини справа та зліва, перелому 2,3,4,5,6,7,8,9,10 ребер справа та зліва з пошкодженням плеври справа та середньої долі правої легені, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 70 від 30.08.2016 року в сукупності відносять до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 помер в приміщенні кухні вказаного житлового будинку. Смерть ОСОБА_10 настала від плевро-пульмонального шоку, який розвинувся внаслідок отриманої закритої тупої травми грудної клітини з множинними переломами ребер, ушкодженням плеври та правої легені, які утворилися в результаті сукупності не менше 2-х травматичних дій в ділянку грудної клітини.
В апеляційній скарзі поданій в інтересах обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати, справу щодо ОСОБА_7 закрити посилаючись на не доведення вини останнього у вчинені кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення, як доказ його вини було зазначено показання потерплого ОСОБА_11 , проте такий в судовому засіданні не допитувався та жодних показань як потерпілий не надавав. Зазначає, що у зв`язку з відхиленням клопотання учасників судового провадження про допит ОСОБА_11 як потерпілого було порушено його права на захист.

Під час апеляційного перегляду справи обвинувачений відмовився від підтримання апеляційної скарги поданої в його інтересах адвокатом ОСОБА_9 та підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах адвоката ОСОБА_8 , які в дебатах, а обвинувачений і у останньому слові вимоги поданої обвинуваченим апеляції підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити, висновок прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчинені злочину не визнав та вказав, що прямих доказів його вини немає і посилаючись на ст. 63 Конституції України в ході розгляду справи відмовився від дачі показань.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, суд першої інстанції зазначив у вироку, що його вина у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні по кримінальному провадженні наступними доказами.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що він є сільським головою с. Липняжка. 09.08.2016 року до нього прийшов брат ОСОБА_13 ОСОБА_14 і сказав, що його брат мертвий. Вказав, що його вдома не було та він не знає, що сталось. Поїхавши за місцем їх проживання, він побачив, що ОСОБА_15 лежав на підлозі лицем на бік без ознак життя, був побитим. В будинку більше нікого не було. Він викликав міліцію та швидку допомогу.
Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка пояснила, що ОСОБА_14 приходив до неї позичити гроші, але вона відмовила. Точної дати коли це було не пам`ятає і більше по справі нічого повідомити не змогла.
Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що очної дати не пам`ятає, але в цей день вона приблизно з 16-00 год. до 17-00 год. прийшла до магазину, який знаходиться в с. Липняжка, шукаючи свого сина. Продавець в магазині сказала, що її син пішов до будинку, де жили ОСОБА_18 . Прийшовши до будинку ОСОБА_18 побачила, що в кухні на підлозі лежав ОСОБА_19 . В кімнаті будинку був обвинувачений, який на вигляд був тверезим. Запитавши, останнього, де її син, він відповів, що його тут немає. Після цього пішла з будинку. Наступного дня дізналась про смерть ОСОБА_20 . Вказала, що ОСОБА_21 зловживав алкогольними напоями, однак, в той день на її думку був тверезий.
Показаннями свідка ОСОБА_22 , яка пояснила, що вона з обвинуваченим та потерпілим є сусідами. В серпні 2016 року точної дати не пам`ятає, але того дня дізналась, що щось сталось із сусідом. Напередодні цього дня вона допомагала дружині обвинуваченого копати картоплю. Чула жіночі крики з будинку потерпілого. Особливої уваги не звернула, оскільки там постійно збирались та випивали. Сівши повечеряти ввечері, вона бачила ОСОБА_21 , який прийшов після 19-00 год. Не розмовляючи із ними, він пішов в дім.
Показаннями свідок ОСОБА_23 , яка пояснила, що в є дружиною обвинуваченого, а потерпілий сусідом. Вона дізналась про смерть потерпілого 09.08.2016 року. Вказала, що в ніч з 08.08.2016 року на 09.08.2016 року ОСОБА_21 поїхав до м. Києва на заробітки. 09.08.2016 року побачила біля сусідського будинку багато народу. Підійшовши, їй сказали, що її чоловік вбив ОСОБА_18 . Одночасно на питання сторін, пояснила, що 06.08.2016 року обвинуваченого вдома не було, а 08.08.2016 року ОСОБА_21 приходив та йшов з дому. Вони мали сварку, а тому вона не запитувала його куди він йшов того дня. Зазначила, що поліцію вона не повідомила де чоловік, оскільки злякалась. Чоловік зловживав алкогольними напоями та частенько бував у ОСОБА_18 , в зв`язку з чим вона сварилась з ним. 08.08.2016 року чоловік був тверезий та алкогольні напої не вживав.
- витягом з кримінального провадження № 0000439 про внесення до ЄРДР 09.08.2016 року з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 121 КК України, відповідно до якого 09.08.2016 року о 12-46 надійшло повідомлення від сільського голови с. Липняжка ОСОБА_24 про виявлення трупа ОСОБА_10 (т. 2 а.п. 2);
- протоколом огляду місця події від 09.08.2016 року - домоволодіння по АДРЕСА_2 та належить гр. ОСОБА_10 , в ході якого було виявлено тіло ОСОБА_10 без ознак життя (т. 2 а.п. 4-6);
- висновком експерта № 70 від 30.08.2016 року, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупа гр-на ОСОБА_10 1973 р. виявлено тілесні ушкодження: у вигляді закритої тупої травми грудної клітини: синців грудної клітини справа та зліва, перелому 2,3,4,5,6,7,8,9,10 ребер справа та зліва з пошкодженням плеври справа та середної долі правої легені, які в сукупності, як у живих осіб несуть ознаки тяжких, як небезпечні для життя і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Також на тілі ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця довкола лівого ока, синця лівої вушної раковини, осаднення шкіри в скроневій ділянці справа, ссадна на лівій щоці та над правою бровою, осаднення шкіри на кінчику носа, синця на верхній губі зліва, синців в середні третині лівого плеча по зовнішній поверхні, синця в середній третині лівого передпліччя по передньо-зовнішній поверхні, ссадна в нижній третині лівого передпліччя по перетину поверхні, синця та ссаден по задньо-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, синця та ссаден по тильній поверхні лівої кисті, синця по тильній поверхні правої кисті та синців по тильній поверхні 4 та 5 пальців правої кисті, ссадна в проекції передньо-верхньої ості лівої тазової кістки, синця та ссадна проекції передньо-верхньої ості тазової кістки справа, які як у живих осіб мають ознаки легких. Вищеперелічені тілесні ушкодження утворились від неодноразової локальної дії твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Смерть гр-на. ОСОБА_10 1973 р.н., настала від плевро-пульмонального шоку, який розвинувся внаслідок отриманої закритої тупої травми грудної клітини з множинними переломами ребер, ушкодженням плеври та правої легені. При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа ОСОБА_10 1973 р.н., виявлено етанол у кількості 2,33 % , що як у живих осіб відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеня тяжкості (т. 2 а.п. 7-9);
- заявою ОСОБА_11 від 10.08.2016 року про визнання його потерпілим по кримінальному провадженню, в зв`язку зі спричиненням його брату ОСОБА_10 тілесних ушкоджень (т. 2 а.с.10);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.08.2016 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 вказує про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 його брату ОСОБА_10 (т. 2 а.с.11-13);
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.11.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_7 було затримано 14.11.2016 року о 19-25 год. (т. 2 а.с. 14);
- висновком судово психіатричної експертизи № 14 від 17.01.17 року, відповідно до якого ОСОБА_7 в момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився в тимчасовому хворобливому стані. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ст. 19 ч. 1 КК України. У відношенні до вчиненого правопорушення слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а.п. 16-17);
- висновком експерта № 614 від 13.12.2016 року, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_10 належить до групи А? за ізосерологічною системою АВ0 (т. 2 а.п. 18);
- висновком експерта № 907 від 14.12.2016 року та таблиця до висновку експерта № 907, відповідно до якого кров ОСОБА_7 належить до групи А? за ізосерологічною системою АВ0 (т. 2 а.п. 19-20);
- висновком експерта № 906 від 27.12.2016 року та таблицею до неї, відповідно яких кров трупа ОСОБА_10 належить до групи А? за ізосерологічною системою АВ0. Кров підозрюваного ОСОБА_7 належить до групи А? за ізосерологічною системою АВ0. В даний час в лабораторії відсутні сироватки, що дозволяють диференціювати за іншими системами кров осіб з однаковою групою за системою АВ0. На трьох фрагментах газети (згідно постанови слідчого, «на 3 газетних сторінках») з місця події (об`єкти 1 - 3) знайдено сліди крові людини. При визначенні групової належності, в об`єктах 1 - 3 виявлено антиген А, що свідчить про походження крові від особи (осіб) групи А?. Таким чином, кров у вказаних об`єктах може походити від потерпілого ОСОБА_10 та (або) підозрюваного ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 21-23);
- висновком експерта № 843 від 09.12.2016 року та таблицею до неї відповідно яких кров потерпілого ОСОБА_10 належить до групи А? за ізосерологічною системою АВ0. В пошукових вирізках з шортів, вилучених у підозрюваного ОСОБА_7 знайдено кров людини (об`єкти1,30,31). При визначенні групової належності в об`єктах 1,30 виявлено антиген А, що свідчить про походження крові від особи групи А?. Таким чином, кров в цих об`єктах може походити від потерпілого ОСОБА_10 . В об`єкті 31 групова належність не встановлена, можливо, з причини дуже малої кількості крові в матеріалі цього об`єкта. В пошукових вирізках з шортів - об`єкти 2, 29 - знайдено кров, але видова приналежність її не встановлена з причини дуже малої кількості крові в матеріалі об`єктів. В інших пошукових вирізках з шортів: об`єкти 3 - 28, 32 - 40, кров не знайдена (т. 2 а.с. 24-26).
- висновком експерта № 70/1 (додатково) від 27.01.2017 року, відповідно до якого було встановлено, що згідно висновку експерта №70 від 30.08.2016 року, враховуючи ступень вираженості ранніх трупних явищ, а саме відсутність ознак гниття добре виражений трупний закляк у всіх досліджуємих групах м`язів, та наявність трупних плям по задньо-бокових поверхнях тіла багрово - синього кольору які при надавлюванні на них пальцем блідніють і відновлюють свій колір через 15 хв„ можна вважати, що смерть ОСОБА_10 настала в межах 22-24 год. до розтину трупа, який проводився 09.08.2016 року в 15:00 год. Смерть громадянина ОСОБА_10 наступила від совокупності травмуючих дій в ділянці грудної клітини ( не менше 2-х травматичних дій ). Враховуючи наявність синців багрово-синього кольору та ссаден покритих темно-рожевою кірочкою нижче рівня шкіри, виражених крововиливів темно-червоного кольору у м`ягких тканинах, усі вказані ушкодження утворилися прижиттєво та в одинаково короткий проміжок часу. У ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден по тильній поверхні лівої та правої кистей рук могли утворитись у результаті самооборони. При судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_10 слідів волочіння на трупі не виявлено. Враховуючи локалізацію, виявлених на тілі ОСОБА_10 тілесних ушкоджень встановлено, що утворення їх від дії власної руки малоймовірне. Судово-медичних даних про послідовність нанесення, силу та напрямок ударів, не має.10.(10,11,12,15). Вище перелічені тілесні ушкодження утворились від неодноразової локальної дії твердих тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, (у тому числі від кулаків чи взутих ніг), індивідуальні ознаки предмета яким були заподіяні тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_10 не відобразились. Судово-медичних даних про взаєморозміщення нападника до потерпілого під час нанесення ушкоджень, не має, воно могло бути різним та змінюватися у ході нанесення ушкоджень. Враховуючи морфологічний характер вищевказаних ушкоджень які були виявлені на тілі ОСОБА_10 , після їх отримання потерпілий міг жити деякий проміжок часу, по мірі розвитку шоку, можливість до активних дій втрачалась. 20.(20,21,22,23). Судово-медичних даних чи являється місце виявлення трупа місцем нанесення ушкоджень чи настання смерті, а також про переміщення трупа із зміною його першочергового положення, не має (т. 2 а.п. 28-30).
- висновком експерта № 10 від 26.01.2017 року, відповідно до якого, ознайомившись з протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 1964 року народження, від 10.08.2016 року та висновком експерта № 70 від 30.08.2016 року, експерта вважає, що виявлені тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_10 , могли утворитися за обставин на які вказує потерпілий під час проведення даного слідчого експерименту («... три рази кулаками рук вдарив його по обличчю він скільки міг прикривався руками після чого впав на підлогу головою до виходу.... Почав наносити удари Славіку по грудній клітині, животі та обличчю попереду ногами..... Липкан Віктор Іванович перебуваючи в дровнику Добровеличківського ВП на манекені показав місця куди як він бачив ОСОБА_7 наносив тілесні ушкодження його братові ОСОБА_10 «близько 10-12 ударів, а саме: в область грудної клітини живота та обличчю попереду» приставивши свою ліву ногу в область живота потім вище -, в область грудної клітини, а потім ще вище -, в область обличчя попереду, як пояснив ОСОБА_11 то його брат намагався прикривати обличчя руками, тому тілесні можуть бути і на руках..) (т. 2 а.п. 30).
Дані висновки суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду вважає правильними та належним чином вмотивованими у мотивувальній частині вироку.

Дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, колегія суддів погоджується з тим, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення і вірно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно вимог ст. 65 КК України врахував, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин. Як особа обвинувачений характеризується посередньо, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, не працює, раніше не судимий, зловживає спиртними напоями в результаті чого виникали часті сімейні сварки, має неврівноважений характер, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд першої інстанції правильно дійшов висновку за можливе виправлення ОСОБА_7 тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України, яке, як вважає колегія суддів, є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 щодо скасування вироку суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, допущення істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноти судового розгляду за обставин, викладених ними в апеляційній скарзі задоволенню не підлягають, за наступних обставин.

Твердження апелянта про те, що суд в порушення вимог ст. 95 КПК України послався на показання потерпілого, які були надані ним під час досудового розслідування, жодним чином не підтверджуються.
Навпаки, суд зазначив у вироку, що потерпілий в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, однак подав суду письмову заяву про можливість розгляду справи без його участі, оскільки за станом здоров`я не зможе прибути до суду. У зв`язку з зазначеним суд розглянув справу без участі потерпілого та жодних посилань у мотивувальній частині вироку саме на показання потерпілого не навів.
Посилання суду першої інстанції у вироку як на доказ вини обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення на протокол проведення слідчого експерименту від 10.08.2016 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 вказує про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 його брату ОСОБА_10 (т. 2 а.с.11-13), колегія суддів вважає правильним. Так показання ОСОБА_11 при проведенні з ним вказаного слідчого експерименту повністю узгоджуються в сукупності з іншими дослідженими судом першої інстанції доказами, в тому числі і з висновком експерта № 10 від 26.01.2017 року, відповідно до якого, ознайомившись з протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 від 10.08.2016 року та висновком експерта № 70 від 30.08.2016 року, експерта вважає, що виявлені тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_10 , могли утворитися за обставин на які вказує потерпілий під час проведення даного слідчого експерименту (т.2 а.п.30).
Будь-яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляційній скарзі обвинуваченого не наведено, а тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого та його захисника залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року, щодо ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той самий строк з моменту отримання її копії.

Судді підпис
Згідно з оригіналом
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2