н/п 1-кп/640/914/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" жовтня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Борова Борівського району Харківської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, холостого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286, ч.1 ст.135 КК України,
До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.
В обвинувальному акті зазначається, що 01 червня 2017 року близько о 10:50 год. ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автобусом «І-VAN A07A-22», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , рухався по вул. Академіка Проскури м. Харкова зі сторони вул. Астрономічної в напрямку вул. Білгородське шосе зі швидкістю 40 км/год. В процесі руху по вказаній вулиці, в районі буд. №1, ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п.п. 12.3, 13.1 і 13.3 Правил дорожнього руху України та, керуючи технічно справним автобусом «І-VAN A07A-22», наближаючись до велосипедиста ОСОБА_4 , який рухався у попутному йому напрямку справа по ходу його руху, несвоєчасно знизив швидкість для обрання безпечної до нього дистанції та при випередженні даного велосипедиста не обрав безпечного до нього бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення правою боковою частиною автобусу з лівою рукояткою руля велосипеду, що призвело до падіння ОСОБА_4 з велосипеда на проїжджу частину. Внаслідок дорожньо-транспортної події, згідно висновку судово-медичної експертизи №55-ОКБ/17 від 26.06.2017, потерпілому ОСОБА_4 спричинені середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалості розладу здоров`я у вигляді закритого уламкового перелому межі середньої та нижньої третин плечової кістки зі зміщенням фрагментів під кутом, з вивихом плеча донизу та в середину. Порушення 12.3, 13.1 і 13.3 Правил безпеки дорожнього руху України ОСОБА_6 , згідно висновку судової автотехнічної експертизи №800/17 від 21.09.2017 знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками.
Ці дії ОСОБА_6 органом слідства кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середнього ступеня тілесне ушкодження.
Після скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної події, 01.06.2017, близько о 10:50, під час якої було травмовано ОСОБА_4 та якому спричинені середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_6 , перебуваючи на місці дорожньо-транспортної події в районі буд. №1, по вул. Академіка Проскури у м. Харкові грубо порушив вимоги п.п. 2.10 а), б), в), г), ґ), д), є) Правил дорожнього руху України, суб`єктивно усвідомлюючи, що своїми діями поставив потерпілого ОСОБА_4 у небезпечне для життя становище, нехтуючи моральними і правовими нормами, які передбачають надання допомоги людям, що перебувають у небезпечному для життя стані, та, маючи можливість надати таку допомогу, поїхав з місця дорожньо-транспортної події, свідомо залишивши ОСОБА_4 в небезпечному для життя становищі.
Ці дії ОСОБА_6 органом слідства кваліфіковані ч.1 ст.135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Суд, ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає, що обвинувальний акт слід повернути прокурору з наступних підстав.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до змісту ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити анкетні відомості обвинуваченого - прізвище, ім`я по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство та інш.
В обвинувальному акті зазначається, що обвинувачений народився в м. Харкові, проте згідно наданому ОСОБА_6 паспорту, він народився сел. Борова Борівського району Харківської області.
З цих підстав обвинувальний акт слід повернути прокурору для виправлення недоліків, встановлення та зазначення в процесуальних документах по кримінальному провадженню достовірні відомості щодо особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, враховуючи, що ці відомості мають значення для справи, заносяться та зберігаються відповідними органом обліку (ОСК ГУНП України в Харківській області).
Також в обвинувальному акті не правильно зазначене місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , який суду повідомив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто в іншій квартирі ніж вказано в обвинувальному акті.
З цих підстав обвинувальний акт слід повернути прокурору для виправлення недоліків та встановлення місця проживання обвинуваченого, оскільки це має значення при здійсненні виклику обвинуваченого до суду, застосування приводу за відповідною адресою у разі не явки обвинуваченого, а також можливістю встановлення певних обмежень за місцем проживання за наслідком розгляду кримінального провадження.
Згідно ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акту додано цивільний позов ОСОБА_4 до цивільного відповідача фірма «НЕМО ЛТД» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, що свідчить про те, що потерпілий вважає цивільним відповідачем ТОВ фірма «НЕМО ЛТД».
Проте, в обвинувальному акті цивільним відповідачем зазначено ОСОБА_8 .
З цих підстав обвинувальний акт слід повернути прокурору для виправлення недоліків та зазначення в обвинувальному акті цивільним відповідачем, особу яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями обвинуваченого, для її належного повідомлення та можливості цивільного відповідача прийняти участь у судовому розгляді справи та скористатись своїми правами.
Ці недоліки суд усунути не може, оскільки в обвинувальному акті не вказано в яких правовідносинах з ТОВ фірма «НЕМО ЛТД» або з ОСОБА_8 перебував обвинувачений ОСОБА_6 , оскільки зазначено, що автобус «І-VAN A07A-22», р.н. НОМЕР_1 , яки м керував обвинувачений, належить ОСОБА_7 .
Крім того, згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Норми кримінально-процесуального закону та загальні засади кримінального провадження свідчать про те, на суд не може бути покладений обов`язок щодо з`ясування необхідних для розгляду кримінального провадження обставин, які повинні бути встановлені під час досудового розслідування та надані суду стороною обвинувачення.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив, що він не володіє українською мовою, про що повідомляв слідчого, тому просить повернути обвинувальний акт прокурору для проведення досудового розслідування за участі перекладача та вручення процесуальних документів на російській мові, якою він володіє.
Прокурор не надав суду доказів, які б спростовували доводи обвинуваченого про те, що він не володіє українською мовою.
Відповідно до ст.20 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право на захист, яке полягає в наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, брати участь у кримінальному провадженні, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Пунктом 18 частини 3 статті 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений мають право користуватись рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною мовою або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватись послугами перекладача за рахунок держави.
Згідно п.4 ч.2 ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження.
Враховуючи викладене, проведення досудового розслідування у відсутності перекладача та захисника є порушенням права обвинуваченого на захист.
Згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, 26.09.2017 р. ОСОБА_6 був повідомлений про підозру, а через два дні складено обвинувальний акт та справа направлена до суду, що в тому числі позбавило ОСОБА_6 можливості реалізувати його право на захист, а також інші права, передбачені ст.42 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений заперечував проти того, що отримував обвинувальний акт, а розписку про його отримання підписав на пропозицію слідчого, оскільки не володіє українською мовою.
Як вбачається з тексту розписку про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову, в розписці були надруковані прізвище прокурора, підозрюваного, номер кримінального провадження в ЄРДР.
Проте, кількість аркушів обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову вписано ручкою, а не надруковано, хоча на момент виготовлення розписки було відомо не тільки відомості про прокурора, підозрюваного, номер кримінального провадження в ЄРДР, а й кількість аркушів обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільного позову, які вручались обвинуваченому.
Одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, що передбачено ст.293 КПК України.
В судовому засіданні ОСОБА_6 наполягав, що ніколи не бачив прокурора ОСОБА_9 і вона не вручала йому ніяких документів.
Доводи обвинуваченого про те, що він не отримував у прокурора ОСОБА_9 обвинувального акту та не зустрічався з прокурором, не спростовані.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт та додані до нього матеріалами, не відповідають вимогам, встановленим нормами КПК України, досудове розслідування по кримінальному провадженню проведено з порушенням прав ОСОБА_6 на захист, а тому у відповідності до п.3 ч.3 ст.314 КПК України обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 19, 22, 91, 291, 314 КПК України, суд, -
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, повернути прокурору для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі суду недоліків.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .