Справа № 405/2617/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2017 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

з участю прокурора: ОСОБА_5 ,

перекладача: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький об`єднані кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003609 від 27.03.2017 року та №0015796 від 22.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.4 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И ЛА:
Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.11.2017 року ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб до 08 січня 2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою.

В судовому засіданні прокурор вказав про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не відпали, обвинувачений може ухилитися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_9 заперечили проти заявленого клопотання, вважають, що є підставі для зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 суд бере до уваги вимоги Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини.
Зважаючи на практику Європейського суду, суд враховує, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ від 06.04.2000 р. у справі «Лабіта проти Італії»). Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Так, при вирішенні даного питання, судом враховано, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, поєднаних з погрозою застосування насильства та насильством, які є небезпечними для життя та здоров`я потерпілих, повторно, передбачених ч.2, ч.4 ст.187 КК України, які відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких та за одне з яких передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років, з конфіскацією усього особистого майна. Наведене свідчить про наявність ризику, встановленого ст. 177 КПК України, а саме: можливість ухилення від явки до суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.
Разом з тим, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_9 уродженець с. Джалаір Джалілабадського району, Азербайджан, громадянин Азербайджану, без місця реєстрації на території України.

При цьому, колегією суду враховано, що обвинувачений в період запобіжного заходу вигляді домашнього арешту, скоїв кримінальне правопорушення, яке органом досудового слідства кваліфіковано за ч.4 ст.187 КК України. Зазначена обставина свідчить про наявність ризику, а саме: можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.
На підставі викладеного запобіжний захід тримання під вартою відносно ОСОБА_9 підлягає продовженню строком на 60 днів, тобто до 24 лютого 2018 року, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 331, 177, 178 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів до 24 лютого 2018 року 14:50 год.

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницька установа виконання покарань (№14)».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3