АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/818/17 Номер провадження 11-кп/786/541/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000199, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах ОСОБА_8 на вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2016 та 2018 р.н., непрацюючого, раніше судимого: 1) 10.10.2005 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 гривень; 2) 06.10.2006 року Охтирським районним судом Сумській області за ч.1 ст. 15, ч.2 ст.289, ст.69, ч.2 ст.289, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць; 3) 19.12.2006 року Охтирським міським судом Сумської області за ч.2 ст. 289, ст. 69, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 4) 28.12.2007 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 289, ст.69, ч.1 ст. 358, ст. 290, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; 5) 03.07.2009 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 289, ст. 69, ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; 6) 15.11.2011 року Ленінським районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці; 7) 13.04.2011 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 4 місяці; 8) 17.04.2012 року Полтавським районним судом за ч.2 ст. 185, ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 9) 15.11.2011 року Ленінським районним судом за ч.2 ст. 185, ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці; 10) 01.12.2016 року Київським районним судом м. Полтави за ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки; 11) 14.11.2017 року Київським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 5 місяців, засуджено:
-за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання покарань за даним вироком та вироком Київського районного суду м. Полтави від 14.11.2017 року, остаточно засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винуватим в тому, що він 24.04.2017 року близько 23 години, знаходячись на території господарства за адресою с. Вінтенці, Зіньківського району, Полтавської області, повторно, таємно проник через віконний отвір до будинку ОСОБА_9 , звідки викрав телевізійну антену «EUROSKY ES-001», після чого, шляхом відкриття вхідних воріт до господарчого сараю у вказаному господарстві, проник до нього, звідки таємно викрав металеві лещата та електронасос БВ-0,2-40-У5 «Нептун-2», що належать ОСОБА_9 , чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 904 гривні 50 копійок.
Не погоджуючись з вироком суду, до апеляційного суду з апеляційними скаргами звернулись обвинувачений ОСОБА_7 та захисник в його інтересах ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити покарання, змінивши покарання з 2 років позбавлення волі на 2 роки обмеження волі.

При цьому, вказує, що вину він визнав повністю, відшкодував матеріальну та моральну шкоду, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду змінити та призначити покарання з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 66 КК України.

Зазначає, що призначене обвинуваченому покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.

На думку захисника, суд, призначаючи покарання ОСОБА_7 , неналежним чином врахував обставини що у нього на утриманні перебуває сім`я, двоє малолітніх дітей, які потребують постійної матеріальної допомоги, відсутність скарг за місцем проживання обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, оскільки були необхідні грошові кошти для дітей.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах ОСОБА_8 на підтримку поданих ними апеляційних скарг, заперечення прокурора проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників процесу не оспорювалися, у зв`язку з чим, судовий розгляд судом першої інстанції проведений відповідно до положень ст. 349 КК України.
Відповідає вимогам ст.ст. 65, 69, 70 КК України і призначене ОСОБА_7 покарання, яке обране з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, раніше судимий, ніде не працює, тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, вартості викраденого майна, матеріального становища сім`ї обвинуваченого, стану його здоров`я, перебування на утриманні малолітньої дитини, наявності обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, добровільне відшкодування моральної та матеріальної шкоди потерпілому, наявності обставин, що обтяжують покарання - рецидив злочинів, думку потерпілого, який просив суд суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти волі.
Отже суд, призначаючи покарання, врахував обставини, що пом`якшують покарання, зокрема і ті, на які послалися в апеляційних скаргах обвинувачений та його захисник, при цьому дійшов висновку, з огляду на такі обставини, про можливість призначення покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Однак, призначене покарання, згідно з положеннями ст. 50 КК України, має бути необхідним та достатнім для забезпечення його мети виправленню засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

На думку колегії суддів, вимоги обвинуваченого та його захисника є безпідставними, оскільки саме призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 , є необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, з огляду на те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово засуджувався за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став.

Таким чином, рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, а апеляційні вимоги обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 20 грудня 2017 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою - в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4