Спрва №382/1585/17 Провадження № 1-кп/382/71/17
ВИРОК

Іменем України

10 листопада 2017 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження № 0000252 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,,

Встановив:

06 червня 2017 року близько 04 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, заручившись допомогою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , попередньо ввівши їх в оману, прибули до території ТОВ «Баришівська зернова компанія», що знаходиться за адресою: Київська область, місто Яготин вул. Ярослава Мудрого, 35. Перебуваючи біля території ТОВ «Баришівська зернова компанія» ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зайшли на територію через відчинену ліву частину воріт. Перебуваючи на території товариства, ОСОБА_4 помітив вантажний автомобіль марки «ДАФ», та підійшовши до нього, в кузові виявив зерно кукурудзи. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, розуміючи, що за його діями ніхто спостерігає, ОСОБА_4 почав наповнювати мішки, які мав з собою, зерном кукурудзи. Наповнивши 8 мішків, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 почали переносити вищевказані мішки до паркану, поблизу якого був припаркований, раніше залишений ними автомобіль. Однак, ОСОБА_4 довести свій злочинний задум до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки під час перенесення мішків з кукурудзою, належного ТОВ «Баришівська зернова компанія», був виявлений працівником охорони ТОВ «Баришівська зернова компанія». На момент виявлення три мішки із зерном кукурудзи знаходилися біля паркану, три мішки біля вантажного автомобіля, з кузова якого наповнювали мішки та два мішки на місці виявлення ОСОБА_4 , а саме на території ТОВ «Баришівська зернова компанія». Відповідно до довідки наданої ТОВ «Баришівська зернова компанія», вартість 320 кілограм кукурудзи станом на 06.06.2017 складала 1065,65 гривень.
22 вересня 2017 року між представником ТОВ «Баришівська зернова компанія» ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про примирення.

Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні. Завдану шкоду у розмірі 1065 грн. 65 коп. у кримінальному правопорушенні відшкодував в повному обсязі. Представник потерпілого ОСОБА_5 не має до ОСОБА_4 претензій морального характеру.

Представник потерпілого ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 узгоджують покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, так як ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, матеріальну шкоду відшкодував у повному обсязі, щиро кається у вчиненому.

Під час підготовчого засідання представник потерпілого ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення з обвинуваченим та просить суд її затвердити. Він розуміє наслідки затвердження угоди щодо обмеження його права на оскарження вироку, позбавлення права вимагати в подальшому притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та на зміну розміру вимог про відшкодування шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 також підтримав угоду про примирення із представником потерпілого ОСОБА_5 і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, вид покарання, обмеження щодо права оскарження вироку.

Прокурор не заперечував щодо затвердження судом даної угоди.

В силу п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Так, злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

В судовому засіданні встановлено, що представник потерпілого ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, що свідчить про їх примирення, яке є добровільним та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що для затвердження угоди від 22 вересня 2017 року про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 є всі підстави.

Керуючись ст.ст. 314,373,374,473,474,468,469,475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 22 вересня 2017 року про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000252 від 6 червня 2017 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

У випадку невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Яготинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою- сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди. Потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

Прокурором виключно з підстав затверження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, представнику потерпілого та прокурору.

Суддя ОСОБА_1