Справа № 377/621/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1273/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 29.11.2017

УХВАЛА
Іменем України
29 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого-судді - ОСОБА_2

суддів- - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № №0000181за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Славутицького міського суд Київської області від 25 вересня 2017 року, яким,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки с. Шипилівка, Попаснянського району, Луганської області, громадянки України, українки, не заміжньої, не працюючої, освіта середня, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 16 серпня 1994 року Северодонецьким міським судом Луганської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ст.208, ст.42 КК України (1960) до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
- 27 січня 1998 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, 17, ч.2 ст.140, ч.2 ст.229-6, ст.42,43 КК України (1960) до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 17 вересня 1998 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.140, ч.3 ст.42 КК України (1960) до 4 років 7 місяців позбавлення волі;
- 03 грудня 2002 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.3 ст.185, ст.395, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 01 вересня 2003 року Ленінським районним судом м. Донецька за ч.2 ст.185, ст.70, п.4 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;
- 20 жовтня 2006 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена строком на 1 рік;
- 12 листопада 2007 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ст.70,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 04 жовтня 2013 року Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 10 місяців.
визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України та призначено їй покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з вироком, ОСОБА_9 , маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднану з проникненням у житло, при наступних обставинах: 02 серпня 2017 року, о 00 годин 00 хвилин, ОСОБА_9 підійшла до подвіря будинку АДРЕСА_2 , огородженого парканом, власником якого є ОСОБА_10 , та вирішила проникнути на вказану територію і вчинити крадіжку будь-якого чужого майна. Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету, ОСОБА_9 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, перелізла через паркан та опинившись на території подвіря направилась до гаражу. Підійшовши до будівлі гаражу, ОСОБА_9 розбила вікно та залізши в середину приміщення, почала шукати майно, яке можна викрасти. Переслідуючи корисливий мотив та мету ОСОБА_9 викрала шуруповерт марки «Craft CED-900», вартістю 388 гривень та будівельний степлер, вартістю 110 гривень, що належить ОСОБА_10 , спричинивши останньому матеріального збитку на загальну суму 498 гривень. В подальшому ОСОБА_9 розпорядилась викраденим майном за власним розсудом.
Того ж дня, о 00 годин 20 хвилин, ОСОБА_9 підійшла до подвіря будинку АДРЕСА_3 , огородженого парканом, власником якого є ОСОБА_11 , та вирішила проникнути до вказаного будинку і вчинити крадіжку будь-якого чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету, ОСОБА_9 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, перелізла через паркан подвіря та опинившись на території направилась до будинку. Підійшовши до задніх дверей будинку та зрозумівши, що вони не замкнені на ключ, ОСОБА_9 , зайшла в будинок, де почала шукати майно, яке можна викрасти. Переслідуючи корисливий мотив та мету ОСОБА_9 , перебуваючи на першому поверсі будинку, в передпокоях, викрала сумку (валізу) дорожню марки «LAURENT», вартістю 810 гривень, туфлі жіночі на шнурках бежевого кольору марки «Sikret», вартістю 279 гривень, кросівки марки «Reebok» (ZIGMAZE IV) вартістю 387 гривень, сланці резинові марки «Baobaod», вартістю 72 гривні, туфлі (мокасини) «remonte», вартістю 1291 гривня, кеди білого кольору, марки «CONVER SE» (ALL STAR), вартістю 2050 гривень, туфлі-кросівки на шнурках, марки «Adidas» (Stan Smich ), вартістю 927 гривень, босоніжки жіночі, шкіряні, «rieker», вартістю 1183 гривні, босоніжки жіночі, марки «LOTTINI», вартістю 1813 гривень, жіноча блуза марки «Vero Moda», вартістю 666 гривень, джинси синього кольору, марки «SKINNI Sister ORIDGINAL DENIM», вартістю 150 гривень, туніка жіноча, вартістю 380 гривень, шкарпетки чоловічі, в упаковці «DIWARI Classik, вартістю 38 гривень, набір жіночий двійка (халат + нічна сорочка), шифоновий, вартістю 185 гривень, сорочка марки «Pierre Cardin», вартістю 791 гривня, брюки чоловічі льняні марки «Boldini», вартістю 480 гривень, джемпер чоловічий «Voronin», вартістю 681 гривня, жіночі брюки на резинці, «LC WAIKIKI», вартістю 535 гривень, спричинивши ОСОБА_11 , матеріального збитку на загальну суму 10905 гривень. В подальшому ОСОБА_9 , розпорядилась викраденим майном за власним розсудом.
Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеності своєї вини, просить змінити вирок суду першої інстанції та призначити її покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.3 ст. 185 КК України.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що вирок є занадто суворим, обставин, що обтяжують покарання немає, викрадене майно повернула потерпілим, претензій матеріального характеру потерпілі не мають.

Посилається на те, що активно сприяла розкриттю злочину, та щиро кається у скоєному.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду першої інстанції в частині доведеності вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованих їй злочинів та правильності кваліфікації її дій у апеляційній скарзі не оспорюються. Правові підстави для виходу за межі апеляційної скарги відсутні.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_12 про суворість призначеного їй покарання та можливості призначення їй покарання за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України. то вказані вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_13 за ч.3 ст. 185 КК України повністю дотримався вимог вище зазначених норм кримінального закону.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_13 за ч.3 ст. 185 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до статті 12 КК України є умисним тяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість знову скоїла умисний злочин, суспільну небезпеку вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив вид та розмір призначеного обвинуваченій ОСОБА_13 покарання за ч.3 ст. 185 КК України, вказане покарання є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення обвинуваченій покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України колегія суддів не вбачає, а тому вимоги апеляційної скарги обвинуваченої в цій частині також не підлягають до задоволення.

З огляду на викладене, вирок Славутицького міського суд Київської області від 25 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим залишає вирок без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Славутицького міського суд Київської області від 25 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4