справа № 690/40/16-к
провадження № 1-кп/691/23/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 року м. Городище

Колегія суддів Городищенського районного суду Черкаської області

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

за участю прокурорів: ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8 ,

представника потерпілих - адвоката: ОСОБА_9 ,

потерпілих: ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ватутіне Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.10.2009 року, за ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29.06.2010 року, покарання пом`якшено із застосуванням до ч. 2 ст. 186 КК України ст. 69 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 13.03.2012 року, звільнений умовно достроково з місць позбавлення волі 21.03.2012 року, з не відбутим строком покарання 11 місяців 25 днів,

у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 185 України,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_13 , обвинувачується в тому, що він, будучи раніше засудженим вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.10.2009 року, за ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29.06.2010 року, покарання пом`якшено із застосуванням до ч. 2 ст. 186 КК України ст. 69 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 13.03.2012 року, звільнений умовно достроково з місць позбавлення волі 21.03.2012 року, з не відбутим строком покарання 11 місяців 25 днів. На шлях виправлення не став і знову вчинив злочини.

Так, він, 02.09.2015 року, в період часу із 04.00 год. до 05.00 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинку АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, маючи злочинний намір, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, з метою подолання опору потерпілої, штовхнув ОСОБА_14 в праве плече, внаслідок чого вона впала на землю та одразу здавивши шию обома руками, вступив із потерпілою у аногенітальний зв`язок. Унаслідок подолання спроби потерпілої до опору, ОСОБА_13 заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в м`які тканини під`язикової кістки, крововиливу в слизову оболонку стравоходу, саден на шиї, які в комплексі із загально асфіктичними ознаками відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, а також саден обличчя та верхніх кінцівок, рани в ямці пристінки піхви, рани на верхівці складки вхідника прямої кишки, крововиливів в м`які покрови голови з внутрішнього боку, крововиливу в слизову оболонку прямої кишки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, в наслідок чого потерпіла ОСОБА_14 померла.

Дії ОСОБА_13 кваліфіковані за п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, поєднане із задоволенням статевої пристрасті неприродним способом.

Також, ОСОБА_13 обвинувачується в тому, що він, 02.09.2015 року, в період часу із 04.00 год. до 05.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, маючи злочинний намір, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, з метою подолання опору потерпілої, штовхнув ОСОБА_14 в праве плече, внаслідок чого вона впала на землю та одразу здавивши шию обома руками, вступив із потерпілою у аногенітальний зв`язок. Унаслідок подолання спроби потерпілої до опору, ОСОБА_13 заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в м`які тканини під`язикової кістки, крововиливу в слизову оболонку стравоходу, саден на шиї, які в комплексі із загально асфіктичними ознаками відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, а також саден обличчя та верхніх кінцівок, рани в ямці пристінки піхви, рани на верхівці складки вхідника прямої кишки, крововиливів в м`які покрови голови з внутрішнього боку, крововиливу в слизову оболонку прямої кишки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, внаслідок чого потерпіла ОСОБА_14 померла, що є особливо тяжкими наслідками.

Дії ОСОБА_13 кваліфіковані за ч. 3 ст. 153 КК України, тобто задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, якщо воно спричинило особливо тяжкі наслідки.

Крім цього, ОСОБА_13 обвинувачується в тому, що він, 02.09.2015 року в період часу із 04.00 год. до 05.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинку АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел на крадіжку особистого майна ОСОБА_14 , який виник після її умисного вбивства, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав особисте майно ОСОБА_14 , а саме жіночу сумку вартістю 180 грн., мобільний телефон «Нокіа» із стартовим пакетом «Київстар» вартістю 400 грн., жіночий босоніжок вартістю 120 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 700 грн.

Дії ОСОБА_13 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

У судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_13 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні (злочині) визнав частково та пояснив, що 02 чи 03 вересня 2015 року він відпочивав у компанії жінок і чоловіків на лавці в центрі міста Ватутіне. Коли одна з дівчат пішла додому, хлопець, що перебував з ними, сказав щоб він її провів. У нього виник намір вступити з нею в інтимні стосунки. ОСОБА_14 проти цього не заперечувала, але оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння, то не зміг збудитися. З цією метою, він засовував пальці рук до статевих органів потерпілої, але в нього нічого не вийшло. Дівчина почала сердитися та ображати його. Він також образився і вдарив її, від чого остання впала. ОСОБА_14 вчепилася руками в його шию. Оскільки вона себе вела агресивно, він придушив її передпліччям в ділянку шиї, від чого вона почала хрипіти. В подальшому ОСОБА_13 зазначив, що спочатку здавив шию потерпілої руками, а потім придавив передпліччям. Обвинувачений навіть не думав, що може її вбити. Коли вона захрипіла, він вважав, що вона може захлинутися своєю слиною, тому перекинув її набік. В цей час він почув дзвінок її телефону, що був у сумці, схопив з переляку сумку і втік. По дорозі додому, він перевірив вміст сумки та виявив там також один босоніжок, після чого всі речі він викинув поблизу гаражів.

На підтвердження винуватості ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованих злочинів, прокурором надано наступні докази:

- покази потерпілої ОСОБА_10 про те, що 02.09.2015 року до неї зателефонував її чоловік ОСОБА_11 та повідомив, що її дочка ОСОБА_14 мертва. ЇЇ дочка навчалася у медичному училищі та отримала диплом медсестри, однак працювала офіціантом та планувала оформляти документи, щоб їхати працювати за кордон. Попередньо, 01.09.2015 року ОСОБА_14 зателефонувала до неї та повідомила, що планує приїхати додому.;

- покази потерпілого ОСОБА_11 про те, що його дочка ОСОБА_14 , навчалася у м. Ватутіне, де і проживала окремо на квартирі, додатково працювала. 02.09.2015 року йому зателефонувала подруга дочки та повідомила, що остання померла.;

- покази свідка ОСОБА_15 про те, що в кінці серпня 2015 року, точної дати свідок не пам`ятає, близько 23 год. 00 хв., вона перебувала з ОСОБА_16 поряд кафе «Бісквіт» на лавочці в центрі міста Ватутіне, де вони відпочивали. Курили та вживали алкоголь. Того ж дня, близько 24 год. 00 хв., у неї та ОСОБА_16 виникла суперечка із незнайомими хлопцями, що перебували на лавочці поруч, оскільки один із них кинув в їхній бік недопалок сигарети. Для вирішення конфліктної ситуації підійшла ОСОБА_14 з подругою, яка була знайома з ОСОБА_16 та в ході суперечки запропонувала випити та помиритися. Вони вживали спиртне, курили, фотографувалися. В подальшому, знову виникла суперечка у неї та ОСОБА_16 з хлопцями. Через деякий час, вночі, точного часу вказати не може, підійшов ОСОБА_13 , який просив припинити конфлікт та вести себе виховано. Він залишився з ними, вів себе скромно, нецензурної лайки не вживав. У подальшому всі вони спілкувалися, вживали спиртне, суперечок не було. Десь після 02 год. 00 хв. ночі ОСОБА_14 налила всім вино та вказала, що їй потрібно йти додому, оскільки пізно та, за декілька хвилин, пішла. Відразу за нею пішов ОСОБА_13 . Вона особисто залишалася на лавочці ще до 04 год. 00 хв. із ОСОБА_16 та двома хлопцями, які періодично їздили на автомобілі навколо місця їх перебування, але з поля зору не зникали. Близько 09 год. 00 хв. наступного дня, вона дізналася від ОСОБА_16 , що ОСОБА_14 знайшли мертвою.;

- покази експерта ОСОБА_17 про те, що відповідно до проведеної експертизи, крововиливи у слизову оболонку прямої кишки та пристінку піхви виникли за 30 40 хв. до настання смерті. Рани в ямці пристінки піхви та у слизовій оболонці прямої кишки могли бути нанесені під дією тупого сферичного предмета. Крововиливи, що були виявлені у ділянці м`яких тканин під`язикової кістки ОСОБА_14 , призвели в подальшому до механічної асфіксії, внаслідок стиснення шиї та могли супроводжуватися втратою свідомості, але до 1 хв. Крововиливи на тілі ОСОБА_14 виникли при житті, дані ушкодження не можливо отримати після настання смерті, оскільки м`язи розслаблюються, розриви не відбуваються та не відбувається вихід кровоносних клітин із судинного русла та не відбувається клітинна реакція.;

- протокол огляду місця події від 02.09.2015 року з фототаблицею та план-схемою до нього, в ході проведення якого, було оглянуто місце події по АДРЕСА_2 , де виявлено труп ОСОБА_14 ;

- протокол огляду місця події від 02.09.2015 року з фото таблицею, в ході проведення якого, було оглянуто місце події, - територія парку за будинком культури у м. Ватутіне, де виявлено ознаки вживання алкогольних напоїв.;

- протокол огляду місця події від 02.09.2015 року з фототаблицею, в ході проведення якого, було оглянуто приміщення дитячої спальні у квартирі за місцем проживання ОСОБА_13 по АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено металеву коробку для цигарок і шорти.;

- протокол огляду трупа ОСОБА_14 від 02.09.2015 року з фототаблицею, в ході проведення якого, було виявлено предмети одягу на тілі ОСОБА_14 та, після зняття речей з трупа, виявлено ушкодження у вигляді садна на передній поверхні шиї в ділянці кута нижньої щелепи зліва, в ділянці верхівки лівого плеча та на задній поверхні правого ліктьового суглобу. Рани в ямці пристінки піхви та в ділянці анального отвору.;

- протокол огляду місця події від 03.09.2015 року з фототаблицею, в ході проведення якого, по АДРЕСА_3 , виявлено жіночу сумку із вмістом у ній жіночого босоніжка, мобільного телефону «Нокіа», банківської картки .;

- висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 № 121 від 02.09.2015 року, за результатами якої встановлено, що причиною смерті ОСОБА_14 є механічна асфіксія внаслідок здавлюванням шиї що підтверджується ушкодженнями в ділянці шиї, а саме крововиливами в м`які тканини під`язикової кістки, крововиливом в слизову оболонку стравоходу, саднами на шиї, загальноасфіктичними ознаками: емфізема легень, крововиливи в білковій та сполучній оболонці обох очей, в шкіру обличчя та під епікардом, повнокров`я внутрішніх органів, переповнена права половина серця кров`ю, повнокров`я слизових оболонок дихальних шляхів, ділянки ателектазу альвеол та швидко наступившою смертю: рідка кров в порожнинах серця та великих судинах, морфологічні ознаки шокової реакції в печінці с-м «бруківки».

При експертизі трупа виявлені наступні ушкодження: крововиливи в м`які тканини під`язикової кістки, крововилив в слизову оболонку стравоходу, садна на шиї; садна на обличчі, та верхніх кінцівках; рани в ямці пристінки піхви; рана на верхівці складки відхідника прямої кишки; крововиливи в підшкірно-жирову клітковину обличчя; крововилив в м`які покрови голови з внутрішнього боку; крововилив в слизову оболонку прямої кишки. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії твердих тупих предметів (предмета) чи при ударі об такі предмети (предмет) незадовго до смерті або під час її настання. Крововиливи в м`які тканини під`язикової кістки, крововиливу в слизову оболонку стравоходу, садна на шиї, в комплексі із загальноасфіктичними ознаками відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Садна на обличчі, та верхніх кінцівках, рани в ямці пристінки піхви, рана на верхівці сладки відхідника прямої кишки, крововиливи в підшкірно-жирову клітковину обличчя, крововилив в м`які покрови голови з внутрішнього боку, крововилив в слизову оболонку прямої кишки, носять ознаки легких тілесних ушкоджень. При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_14 виявлено етиловий спирт 1.04 проміле, що відносно живих осіб відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння. В ділянці статевих органів, а саме в ямці пристінки піхви наявні рани. При судово-імунологічній експертизі вмісту піхви, вмісту анального отвору, вмісті ротової порожнини потерпілої ОСОБА_14 сперматозоїди не знайдені.;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 03.09.2015 року, в ході проведення якого, свідок ОСОБА_16 впізнала за зовнішнім виглядом і прикметами особу ОСОБА_13 та обставини, за яких вона бачила дану особу.;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.09.2015 року, в ході проведення якого свідок ОСОБА_15 впізнала за зовнішнім виглядом і прикметами особу зображену на фотознімку № 3 ОСОБА_13 та обставини, за яких вона бачила дану особу.;

- висновок судово-медичної експертизи підозрюваного ОСОБА_13 № 250 від 19.10.2015 року, за результатами якої встановлено, що у ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на лівому зап`ясті, на лівій кисті, на лівому ліктьовому суглобі, на передній поверхні живота зліва, на правому колінному суглобі, синець на шиї зліва, які спричинені дією тупого твердого предмету (предметів) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Будь-яких тілесних ушкоджень в ділянці статевих органів не виявлено. При судово-цитологічній експертизі змиву зі статевого члена ОСОБА_13 клітин піхвового епітелію не виявлено. Виявлено клітини епітелію прямої кишки. Виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_13 могли виникнути 02.09.2015 року.;

- висновок дактилоскопічної експертизи № 1/845 від 23.09.2015 року, дактилокарти ОСОБА_13 , за результатами якої встановлено, що сліди папілярних узорів поверхонь рук на поверхні скляної пляшки з-під шампанського «Совецкое», ємкістю 0,75 л, пива «Балтика розливне», ємкістю 0,44 л, залишені ОСОБА_13 ;

- висновок дактилоскопічної експертизи № 1/806 від 07.09.2015 року, згідно якої, сліди папілярних узорів поверхонь рук на поверхні об`єктів, що були вилучені під час огляду місця події 02.09.2015 року за будинком культури в м. Ватутіне Черкаської області, а саме, 2 пустих скляних пляшок з-під шампанського «Совецкое» ємкістю 0,75 л, 2 пустих скляних пляшок з-під пива «Балтика розливне» ємкістю 0,44 л, 8 пластикових та 5 паперових стаканчиках, 2 пустих пачок з-під цигарок «Вінстон» та «ЛД», коробці сірників, залишені не ОСОБА_14 ;

- звіт товарознавчої експертизи № 05/10-15-01 від 05.10.2015 року, щодо речей, які належали ОСОБА_14 , за результатами якої встановлено, що вартість речей, що належали останній і були в неї викрадені, станом на 02.09.2015 року, складає 700 грн. 00 коп.;

- висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № 1457мб від 18.12.2015 року, щодо генетичних ознак зразка крові людини та клітин з ядрами на зрізах нігтьових пластин з правої руки трупа ОСОБА_14 належать особі чоловічої генетичної статі та збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_13 . Генетичні ознаки клітин з ядрами на зрізах нігтьових пластин з лівої руки трупа ОСОБА_14 є змішаними та містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_13 ;

- висновок судової молекулярно-генетичної експертизи № 108мб від 15.09.2015 року, за результатами якої встановлено, що генетичних ознак клітин епітелію прямої кишки на змивах зі статевого члена ОСОБА_13 належать особі чоловічої генетичної статі. Генетичні ознак клітин епітелію прямої кишки на змивах зі статевого члена ОСОБА_13 не збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_14 . Походження генетичних ознак клітин епітелію прямої кишки на змивах зі статевого члена ОСОБА_13 за рахунок трупа ОСОБА_14 виключається.;

- акт судово-психіатричного експерта № 467 від 30.09.2015 року, щодо ОСОБА_13 , за результатами якого останній потребує проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.;

- висновок судово-психіатричного експерта № 287 від 08.12.2015 року, відповідно якого, ОСОБА_13 , на період вчинення кримінального правопорушення, стійким хронічним психічним розладом, тимчасовим розладом психічної діяльності не страждав, але у нього виявлялись ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання наркотичних речовин та алкоголю, синдром залежності. За своїм психічним станом, на період вчинення кримінального правопорушення та на час проведення експертизи, останній може усвідомлював свої дії та керувати ними. ОСОБА_13 страждає полінаркоманією, внаслідок цього потребує застосування відносно нього лікування з приводу полінаркоманії, протипоказань для даного лікування не встановлено. ОСОБА_13 стійким хронічним психічним розладом, тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, внаслідок чого не потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.;

- протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_13 з відеозаписом від 03.09.2015 року, в ході проведення якого, ОСОБА_13 відтворив обставин подій, що мали місце 02.09.2015 року.;

- речовий доказ - мотузка з металевими зажимами від жіночої сумки, яка була виявлена поряд з трупом ОСОБА_14 , біля будинку АДРЕСА_2 , що підтверджує покази обвинуваченого ОСОБА_13 , що він зірвав із ОСОБА_14 сумку та забрав її із собою.;

- речові докази - мобільний телефон «Нокіа 6500» та банківська картка, що були виявлені в жіночій сумці поряд гаражів.;

- речові докази - металеву коробку з-під цигарок «Бонд» і чоловічі шорти, що були вилучені за місцем проживання ОСОБА_13 по АДРЕСА_1 .;

- речовий доказ - сережка із металу сірого кольору, що належить ОСОБА_14 , була виявлена під час огляду трупа останньої.;

- речовий доказ - один жіночий босоніжок, що був виявлений у сумці поблизу гаражів, який належить ОСОБА_14 ;

- речовий доказ - сумка жіноча білого кольору, що була виявлена поряд із гаражами по АДРЕСА_3 .;

- речовий доказ - дактилокарта обвинуваченого ОСОБА_13 ;

- речові докази - одяг, вилучений при огляді трупа ОСОБА_14 біля будинку № 4 по вулиці Зої Космодем`янської у м. Ватутіне: плаття, бюстгальтер, один босоніжок, зажим для волосся;

- речові докази - труси жіночі чорного кольору, жіноча прокладка, що були вилучені при огляді місця події біля будинку № 4 по вулиці Зої Космодем`янської у м. Ватутіне, поряд із трупом ОСОБА_14 ;

- речовий доказ - мікронакладення з долонь трупа ОСОБА_14 .

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи», під особливо тяжкими наслідками, передбаченими ч. 3 ст. 153 КК може бути визнана смерть, яка сталася внаслідок насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом. Відповідальність за спричинення особливо тяжких наслідків настає як тоді, коли винна особа передбачала можливість їх настання, так і тоді, коли вона хоча і не передбачала, але повинна була і могла передбачити настання таких наслідків.

Згідно п. 12 цієї Постанови у разі, коли насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом було поєднано з умисним вбивством потерпілої особи, яке мало місце в процесі вчинення зазначеного злочину чи одразу ж після нього, такі дії слід кваліфікувати за сукупністю злочинів, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115 та ч. 3 ст. 153 КК, як такі, що спричинили особливо тяжкі наслідки.

У відповідності до п. 13 Постанови № 5 від 30.05.2008 року насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом вважається закінченим злочином з початку здійснення дій сексуального характеру, спрямованих на задоволення статевої пристрасті неприродним способом.

Дії, спрямовані на вчинення насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, але не доведені до кінця з причин, що не залежали від волі винної особи, слід розглядати як замах на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом і кваліфікувати із посиланням на відповідні частини статті 15 КК.

При цьому суди повинні встановлювати, чи діяв підсудний з метою вчинення злочину, передбаченого ст. 153 КК, і чи було застосовано фізичне насильство або висловлена погроза його застосування з метою подолання чи попередження опору потерпілої особи та з яких причин злочин не було доведено до кінця.

Засуджуючи особу за замах на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, суд повинен вказати у вироку конкретні причини, що не залежали від волі винної особи і перешкоджали їй довести злочин до кінця.

Пунктом 14 Постанови № 5 від 30.05.2008 року передбачено, що судам слід розмежовувати готування до насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом або замах на цей злочин від добровільної відмови від доведення його до кінця, що відповідно до статті 17 КК виключає відповідальність за готування до цього злочину або замах на нього. Для визнання відмови від доведення цього злочину до кінця добровільною слід виходити з того, що особа, маючи реальну можливість довести його до кінця, відмовилась від цього і з власної волі припинила злочинні дії. У таких випадках особа підлягає кримінальній відповідальності лише у тому разі, якщо фактично вчинені нею дії містять склад іншого злочину.

Разом з тим, суди повинні мати на увазі, що не може визнаватися добровільною відмова від насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, що викликана неможливістю подальшого продовження злочинних дій з причин, незалежних від волі винної особи (наприклад, коли цьому перешкодили інші особи, або винна особа не змогла подолати опору потерпілої особи, закінчити злочин з фізіологічних причин тощо).

Частина 2 статті 15 КК України передбачає, що замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Обвинувачений ОСОБА_13 пояснив, що мав на меті вступити в інтимні стосунки з потерпілою ОСОБА_14 за згодою останньої, але, з фізіологічних причин, не зміг цього зробити. Саме з метою збудження та подальших інтимних стосунків, він засовував пальці руки до статевих органів та анального отвору останньої, але ерекція так і не настала. Доводи обвинуваченого про те, що ці дії він робив зі згоди потерпілої ОСОБА_14 спростовуються висновками експертиз, якими встановлена наявність значної кількості тілесних ушкоджень у потерпілої, що настали за її життя.

Допитаний судом судово-медичний експерт ОСОБА_18 повідомив, що отримані ОСОБА_14 тілесні ушкодження піхви та прямої кишки виникли від дії тупого прямого предмету і могли бути спричинені, в тому числі, пальцями рук.

Наявність таких тілесних ушкоджень підтверджуються і висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 № 121 від 02.09.2015 року. У даному висновку також зазначено, що при судово-імунологічній експертизі вмісту піхви, вмісту анального отвору, вмісту ротової порожнини потерпілої ОСОБА_14 сперматозоїди не знайдені.

Доказів того, що сперматозоїди були виявлені на інших частинах тіла ОСОБА_14 чи на місці події, прокурором не надано.

Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 108мб від 15.09.2015 року, генетичні ознак клітин епітелію прямої кишки на змивах зі статевого члена ОСОБА_13 не збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_14 . Походження генетичних ознак клітин епітелію прямої кишки на змивах зі статевого члена ОСОБА_13 за рахунок трупа ОСОБА_14 виключається.

Зазначені докази в їх сукупності, свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_13 бажав вступити в інтимні стосунки з потерпілою і виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак, з фізіологічних причин, не зміг його закінчити.

За таких обставин, дії ОСОБА_13 слід кваліфікувати як закінчений замах на задоволенням статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, якщо воно спричинило особливо тяжкі наслідки, тобто за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 153 КК України.

Колегія суддів не приймає до уваги слідчий експеримент від 03.09.2015 року в частині визнання ОСОБА_13 факту доведеного до кінця факту задоволенням статевої пристрасті неприродним способом та приймає до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_13 , дані ним в судовому засіданні про те, що він злочин до кінця не довів, а покази на слідчому експерименті дав під тиском працівників поліції, оскільки покази обвинуваченого в суді узгоджуються з іншими матеріалами справи, а покази обвинуваченого на слідчому експерименті, в цій частині, спростовуються протоколом ОМП, висновками експертиз, показами допитаного судом експерта ОСОБА_17 .

У даному випадку, колегія суддів застосовує норми ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, а саме, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість і усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на користь такої особи.

Прокурор не спростував у суді доводи обвинуваченого ОСОБА_13 про те, що останній мав на меті вступити з потерпілою ОСОБА_14 у статевий акт, але не зміг цього зробити з фізіологічних причин.

Про те, що обвинувачений ОСОБА_13 мав на меті саме задовольнити статеву пристрасть неприроднім способом, а не здійснити зґвалтування, на думку колегії суддів свідчить факт виявлення на місці події жіночої прокладки з речовиною бурого кольору, а також свідчення потерпілої ОСОБА_10 про те, що її дочка ОСОБА_14 , за день до події, повідомляла про наявність у неї критичних днів.

Колегія суддів критично відноситься до доводів обвинуваченого ОСОБА_13 про те, що він не бажав смерті потерпілої, оскільки здавлюючи горло руками, а потім надавлюючи передпліччям, останній повинен був усвідомлювати суспільно-небезпечний характер свого діяння та суспільно-небезпечні наслідки і хоча не бажав, але повинен був свідомо припускати настання смерті ОСОБА_14 .

Колегія суддів також враховує, що старший слідчий СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_19 , яка проводила огляд місця події 02.09.2015 року, а саме місця виявлення трупа, перебувала в складі слідчо-оперативної групи та чергувала цієї дати, що підтверджується графіком чергувань за вересень 2015 року. Виїзд слідчих СУ на місця вчинення вбивств регламентовано «Інструкцією з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень», затвердженої наказом МВС № 700 від 14.08.2012 року. А тому протокол огляду місця події від 02.09.2015 року та, як наслідок, проведені на підставі вилученого експертизи, є належними і допустимими доказами у справі.

Доводи захисника про те, що слідчий ОСОБА_20 не мав права проводити сліді дії 02.09.2015 року (виносити постанови про призначення експертиз), так як був уключений до групи слідчих лише 03.09.2015 року, спростовуються витягом із реєстру процесуальних рішень у кримінальному провадженні, де зазначено, що рішення про його включення до групи слідчих внесено до реєстру 02.09.2015 року о 14 год. 43 хв.

Щодо зазначення у вступній частині постанов про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 02 та 03.09.2015 року, слідчого ОСОБА_21 , а в кінці постанов зазначення слідчого ОСОБА_22 , колегія суддів вважає це простою помилкою, пов`язаною із застосуванням при виготовленні нових процесуальних документів, зразків процесуальних документів із інших справ та/чи виготовлених іншими слідчими. А тому вказані постанови є допустимими доказами.

Доводи захисника про те, що він візуально встановив, що підпис у витязі з ЄРДР від імені ОСОБА_23 виконаний ОСОБА_21 , колегія суддів до уваги не приймає, оскільки захисник не є особою, яка уповноважена на проведення почеркознавчих досліджень (експертиз) та не має на те відповідної освіти.

Відповідно до листа ГУНП в Черкаській області від 03.08.2016 року, ОСОБА_23 перебував на посаді заступника начальника Звенигородського ВП начальника слідчого відділу, до 25.09.2015 року. Саме вказана особа і зазначена реєстратором у витягу з ЄРДР за 02.09.2015 року.

Дійсно, з 01.09.2015 року тимчасово виконання обов`язків було покладено на старшого слідчого ОСОБА_21 , однак, призначення на посаду тимчасово виконуючого обов`язки начальника СВ, на останнього не покладалося.

Таке викладення в листі від 03.08.2015 року обставин, не свідчить про те, що ОСОБА_23 був усунутий від виконання своїх безпосередніх посадових обов`язків як начальник СВ та 02.09.2015 року не мав змоги внести відомості в ЄРДР.

Таким чином, колегія суддів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до наступного.

Так, ОСОБА_13 , будучи раніше засудженим вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 22.10.2009 року, за ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29.06.2010 року, покарання пом`якшено із застосуванням до ч. 2 ст. 186 КК України ст. 69 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 13.03.2012 року, звільнений умовно достроково з місць позбавлення волі 21.03.2012 року, з не відбутим строком покарання 11 місяців 25 днів. На шлях виправлення не став і знову вчинив злочини.

А саме, ОСОБА_13 , 02.09.2015 року, в період часу із 04.00 год. до 05.00 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинку АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_14 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, маючи злочинний намір, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, з метою подолання опору потерпілої, штовхнув ОСОБА_14 в праве плече, внаслідок чого вона впала на землю та здавивши шию обома руками, хотів вступити з потерпілою у аногенітальний зв`язок, однак, з причин, що не залежалі від його волі, а саме, з фізіологічних причин, злочин до кінця не довів. Унаслідок подолання спроби потерпілої до опору, ОСОБА_13 заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя та верхніх кінцівок, рани в ямці пристінки піхви, рани на верхівці складки вхідника прямої кишки, крововиливів в м`які покрови голови з внутрішнього боку, крововиливу в слизову оболонку прямої кишки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також крововиливів в м`які тканини під`язикової кістки, крововиливу в слизову оболонку стравоходу, саден на шиї, які в комплексі із загально асфіктичними ознаками відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, у наслідок отримання яких, потерпіла ОСОБА_14 померла.

Таким чином, ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачений п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, поєднане із замахом на задоволенням статевої пристрасті неприродним способом.

Також, ОСОБА_13 02.09.2015 року, в період часу із 04.00 год. до 05.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, біля будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, маючи злочинний намір, направлений на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, з метою подолання опору потерпілої, штовхнув ОСОБА_14 в праве плече, внаслідок чого вона впала на землю та здавивши шию обома руками, мав намір вступити з потерпілою у аногенітальний зв`язок, однак, з причин, що не залежали від його волі, а саме, з фізіологічних причин, злочин до кінця не довів. Унаслідок подолання спроби потерпілої до опору, ОСОБА_13 заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя та верхніх кінцівок, рани в ямці пристінки піхви, рани на верхівці складки вхідника прямої кишки, крововиливів в м`які покрови голови з внутрішнього боку, крововиливу в слизову оболонку прямої кишки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також крововиливів в м`які тканини під`язикової кістки, крововиливу в слизову оболонку стравоходу, саден на шиї, які в комплексі із загально асфіктичними ознаками відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок отримання яких, потерпіла ОСОБА_14 померла, що є особливо тяжкими наслідками.

Таким чином, ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 153 КК України закінчений замах на задоволенням статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, якщо воно спричинило особливо тяжкі наслідки.

Крім цього, ОСОБА_13 , 02.09.2015 року, в період часу із 04.00 год. до 05.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння біля будинку АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел на крадіжку особистого майна ОСОБА_14 , який виник після її умисного вбивства, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно викрав особисте майно ОСОБА_14 , а саме жіночу сумку вартістю 180 грн., мобільний телефон «Нокіа» із стартовим пакетом «Київстар» вартістю 400 грн., жіночий босоніжок вартістю 120 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 700 грн.

Таким чином, ОСОБА_13 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна, що вчинене повторно.

Колегія суддів не погоджується з доводами прокурора про те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_13 відсутні обставини, що пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_13 як в ході проведення досудового розслідування так і в суді, повідомив про всі обставини вчинених ним злочинів. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_13 добровільно повідомив працівникам поліції про місце, де він знищив свій одяг, а також про місце знаходження викрадених речей. Саме повідомлення про місце знаходження викраденого, в подальшому, стало підставою для кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , є активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , є вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння та є рецидив злочинів стосовно умисного вбивства та замаху на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, оскільки ОСОБА_13 вчинив дані злочини маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення умисних злочинів. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання, для вирішення питання про наявність рецидиву злочину не має значення, чи був закінчений умисний злочин, за який особа засуджується за останнім вироком або засуджувалася раніше, а також була вона виконавцем чи співучасником цих злочинів. Рецидив злочинів стосовно крадіжки відсутній, оскільки повторність уже є кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, колегія суддів враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу винного, який в законному порядку, має не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та знову скоїв особливо тяжкі злочини в стані алкогольного сп`яніння, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, а також, частково визнав свою вину та сприяв розкриттю злочинів, та приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням обвинуваченому ОСОБА_13 , буде покарання у вигляді позбавлення волі.

Судові витрати у кримінальному проваджені: за проведення дактилоскопічних експертиз у сумі 1332 грн. 54 коп., судово-товарознавчої експертизи в сумі 50 грн., судової молекулярно-генетичної експертизи в сумі 2400 грн. 58 коп., слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_13 у дохід держави.

Речові докази в кримінальному провадженні: дактилокарта трупа ОСОБА_14 , зрізи нігтів з пальців рук трупа, мікронакладення з долонь трупа, зразки волосся з 5-ти частин голови трупа, жіноча прокладка, упаковка серветок, скляна пляшка з-під шампанського «Маренго», пластикова пляшка з-під напою «Кока кола», дві скляні пляшки з-під шампанського «Советское шампанское», дві скляні пляшки з-під пива «Балтика розливне», пачка з-під цигарок «ЛД», пачка з-під цигарок «Вінстон», 8 пластикових стаканчиків, 5 паперових стаканчиків, коробка сірників, металева коробка з-під цигарок «Бонд», чоловічі шорти, металевий ґудзик, зразки крові ОСОБА_13 , - слід знищити. Мотузку з металевими зажимами, сережку з металу сірого кольору, жіночі босоніжки, плаття, бюстгальтер, труси чорного кольору, жіночу сумку, банківську картку, мобільний телефон «Нокіа 6500», - слід повернути потерпілим.

По справі потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину, у розмірі 33596 грн. 95 коп., моральної шкоди, завданої злочином у розмірі 9 000 000 грн. 00 коп. та судові витрати, понесені ними під час розгляду справи: витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп. та витрати на оплату проїзду у розмірі 925 грн. 00 коп.

Прокурор просив цивільний позов у частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити в повному обсязі, в частині стягнення моральної шкоди поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_13 проти задоволення цивільного позову заперечував, зазначивши, що в нього відсутня навіть 1000 грн. щоб заплатити потерпілим.

Захисник свою позицію щодо цивільного позову в судових дебатах не висловив.

Колегія суддів вважає, що цивільний позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, потерпілими надано товарні чеки, накладні, видаткові накладні, розписки, копії свідоцтв платника єдиного податку, на підтвердження понесених витрат на поховання ОСОБА_14 на загальну суму 36107 грн. 56 коп. Таким чином, враховуючи те, що суд розглядає справи лише в межах заявлених вимог, а також те, що сторона захисту не ставить під сумнів належності та допустимості цих доказів, цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 33596 грн. 95 коп. підлягає до задоволення.

Крім цього, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_13 , своїми умисними діями, завдав потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 значних моральних страждань, які втратили єдину дитину та, у зв`язку з віком, не можуть мати інших спільних дітей, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити цивільний позов. При цьому, слід також враховувати і матеріальний стан обвинуваченого, який не має власного майна і доходів. За таких обставин, виходячи з принципу співмірності та фактичної можливості обвинуваченим ОСОБА_13 виконати судове рішення, колегія суддів визначає розмір моральної шкоди в сумі 1 000 000 грн., які слід стягнути на користь потерпілих у рівних частинах.

Також, на користь потерпілих слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

У частині стягнення витрат на оплату проїзду в сумі 925 грн. колегія суддів вважає за необхідне відмовити, оскільки потерпілими не надано розрахунку понесення таких витрат.

Керуючись ст. ст. 368-370, 374, ч. 2 ст. 373, 395 КПК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а :

Визнати ОСОБА_13 винним у скоєнні злочину, передбаченого п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у вигляді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_13 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 153 КК України і призначити йому покарання у вигляді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_13 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_13 рахувати з 13.11.2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_13 строк його попереднього ув`язнення з 02.09.2015 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та з 21.06.2017 року по 12.11.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу, продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_13 , до 24 год. 00 хв. 10.01.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_13 , на користь держави, судові витрати в сумі 3783 (три тисячі сімсот вісімдесят три) грн. 12 коп.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_10 16798 (шістнадцять тисяч сімсот дев`яності вісім) гривень 47 копійок у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 500000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь ОСОБА_11 16798 (шістнадцять тисяч сімсот дев`яності вісім) гривень 47 копійок у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 500000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди та 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок у рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.

В іншій частині цивільного позову відмовити.

Речові докази по справі: дактилокарту трупа ОСОБА_14 , зрізи нігтів з пальців рук трупа, мікронакладення з долонь трупа, зразки волосся з 5-ти частин голови трупа, жіночу прокладку, упаковку серветок, скляну пляшку з-під шампанського «Маренго», пластикову пляшку з-під напою «Кока кола», дві скляні пляшки з-під шампанського «Советское шампанское», дві скляні пляшки з-під пива «Балтика розливне», пачку з-під цигарок «ЛД», пачку з-під цигарок «Вінстон», 8 пластикових стаканчиків, 5 паперових стаканчиків, коробку сірників, металеву коробка з-під цигарок «Бонд», чоловічі шорти, металевий ґудзик, зразки крові ОСОБА_13 , що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області - знищити. Мотузку з металевими зажимами, сережку з металу сірого кольору, жіночі босоніжки, плаття, бюстгальтер, труси чорного кольору, жіночу сумку, банківську картку, мобільний телефон «Нокіа 6500», що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області - повернути потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подачі апеляції, через Городищенський районний суд, на протязі тридцяти днів, з моменту його проголошення.

Копію вироку суду, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3