Справа № 524/6152/17
Провадження № 1-кп/524/489/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001647 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 128 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
23.04.2017 року близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходився в приміщенні розважального закладу «Джос», розташованого в м. Кременчуці, по вул. І. Сердюка, буд.1, де під час сварки з ОСОБА_7 , яка виникла на грунті особистих неприязних відносин, не передбачаючи суспільно-небезпечних наслідків у вигляді заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг передбачити такі наслідки, наніс останньому один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя, внаслідок чого ОСОБА_7 впав і вдарився головою об підлогу. Відповідно до висновку СМЕ № 407 від 16.06.2017 року у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма з вогнищами забою головного мозку, обох лобних та лівої скроневої долі, субарахноїдальний крововилив по ходу намету мозочка та міжпівкульної щілини, субдуральний крововилив в лобній ділянці лівої півкулі головного мозку, перелом піраміди правої скроневої кістки, крововилив в комірки правого соскоподібного виростку та в порожнину середнього вуха, гематома м`яких тканин в ділянці скроневих та правої потиличної кістки, рана в потиличній ділянці справа (наслідком загоєння якої виявився рубець), які за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень визначаються як тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент заподіяння.

Свою вину у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_4 визнав повністю, пояснивши про обставини що відповідають вступній частині вироку.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, за згодою учасників процесу, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів цивільного позову, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Необережні дії ОСОБА_4 , які виразились у необережному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, суд кваліфікує за ст. 128 КК України.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, його сімейний стан, стан здоров`я та вік.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження нових злочинів, йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді громадських робіт, в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд застосувати відносно ОСОБА_4 . Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року та звільнити його від призначеного покарання оскільки вчинене кримінальне правопорушення є невеликої тяжкості, обвинувачений повністю визнає свою вину, має на утриманні неповнолітню доньку.

Прокурор та представник потерпілого не заперечили проти застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

За змістом ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році». Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до п. "в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З матеріалів кримінального провадження вбачається: що обвинувачений має на утриманні малолітню доньку, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав не позбавлявся, вчинив кримінальне правопорушення, яке не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення вчинив до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обвинувачений ОСОБА_4 дав згоду на застосування відносно нього амністії.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 амністії, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", судом не встановлено, амністія щодо нього не застосовувалась. Отже, на обвинуваченого поширюється дія Закону України "Про амністію у 2016 році" та останній підлягає звільненню від відбування покарання.

Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії не звільняє його від обов`язку відшкодувати потерпілому заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду, а також те, що у разі застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 суму матеріальної шкоди в розмірі 2566, 65 грн. та моральної шкоди в сумі 50000 грн.

Вирішуючи питання про розв`язання заявленого по справі цивільного позову про стягнення з обвинуваченого майнової та моральної шкоди, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню.

При визначенні розміру заподіяної матеріальної шкоди суд враховує наявні документи, що є підтвердженням матеріальних збитків, та вважає за необхідне в цій частині позов задовольнити повністю і стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 2566 грн. 65 коп.

При визначенні розміру заподіяної потерпілому ОСОБА_7 моральної шкоди суд відповідно до вимог ЦК України поряд з глибиною душевних страждань яку зазнав потерпілий , з урахуванням інших обставин, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне позов в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково і стягнути з бвинуваченого 12000 грн. на користь потерпілого.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.128 КК України і призначити йому покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

На підставі п.«в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 2566 ( дві тисячі п`ятсот шістдесят шість) грн. 65 коп. майнової шкоди та 12000 (дванадцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: