АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/881/17 Справа № 176/2515/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 ,

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0001010 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Мар`янівка, Верньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, працюючого у КП «Виробничо житлово ремонтно-експлуатаційне об`єднання» робітником благоустрою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, не обруженого, працюючого слюсарем-сантехніком ВСП «Ерастівський коледж ім. Е.К. Бродського» Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
Учасники судового провадження :

прокурор - ОСОБА_9

обвинувачений - ОСОБА_8 ,

адвокат - ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА :

Вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 року, ОСОБА_8 визнано винним за скоєння кримінального злочину за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 7 (сім) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

ОСОБА_7 визнано винним за скоєння кримінального злочину за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 7 (сім) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого належного йому майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили

Прийнято рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.

Не погодившись з вироком захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду змінити та визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання в межах данної статті також вирок суду змінити та визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити покарання в межах данної статті.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що під час судового розгляду факт попередньої змови між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не встановлено. Це випливає з свідчень самого ОСОБА_8 та свідчень ОСОБА_7 і ця обставина не підтверджується будь-якими доказами по справі. Навпаки, під час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_8 із застосуванням відео зйомки, ОСОБА_8 повідомив слідству, що ОСОБА_7 відмовився від скоєння нападу на потерпілого ОСОБА_11 . Напад з метою заволодіння майном ОСОБА_11 . ОСОБА_8 здійснив сам.

Факт відсутності змови між ОСОБА_8 і ОСОБА_7 на вчинення розбою підтверджує і допитаний в суді ОСОБА_12 , який повідомив, що останні виходячи з його квартири не домовлялися про здійснення нападу з метою заволодіння майном потрпілого.

Всі інші свідки, які були допитані і свідчення яких лягли в основу оскаржуваного вироку не були безпосередніми свідками кримінального правопорушення.

При постановці вироку не враховано, що обтяжуючі покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обставини не встановлені.

Призначаючи обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покарання судом не враховано, що вони характеризуються позитивно, раніше не судимі, під час подій 25 серпня 2016 року обидва працювали, та ОСОБА_7 працює і на теперішній час

Згідно вироку суду ОСОБА_8 та ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за вчинення злочину за таких обставин: 25.08.2016 року ОСОБА_8 о 00 год. 10 хв., після розпивання алкогольних напоїв спільно зі своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , перебуваючи на балконі квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 побачили раніше невідомого гр. ОСОБА_11 , який проходив біля будинку та з метою відкритого викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, за попередньою змовою группою осіб поблизу будинку АДРЕСА_4 своїми умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_11 згідно висновку судово-медичного експерта № 81 від 15.09.2016 року легкиі тілесні ушкодження та заволодівши мобільним телефоном марки "Sony Хрегіа М2 Dual D2302" ІМЕІ: НОМЕР_1 , BMEI НОМЕР_2 з місця скоєння злочину зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток, на загальну суму 2 876,14 грн. (Дві тисячі вісімсот сімдесят шість гривень 14 копійок)/

При здійсненні апеляційного розгляду обвинувачені ОСОБА_8 , та захисник ОСОБА_10 кожен окремо підтримали апеляційні скарги захисника, просили їх задовольнити у повному обсязі

Прокурор, заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисника в інтересах обвинувачених та просив вирок суду залишити ибез змін як законний та обгрунтований.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників які приймали участь в ході апеляційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні с карги захисника в інтересах обвинувачених не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, а саме ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України та досліджені відповідно до ст. 23 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 84 КПК України доказами у кримінальній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції визнав винним ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме:розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Перевіркою доводів апеляційних скарг захисника щодо неповноти судового розгляду; невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; неправильному застосуванні закону України про кримінальну відповідальність допущених судом першої інстанції при судовому розгляді справи по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також доводи захисника про необхідність застосування більш м`якого покарання встановлено, що викладені у вироку обставини підтверджуються дослідженими судом доказами, які в свою чергу є належними, допустимими та достатніми, а призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам кримінального закону і є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , відповідає доказам, які були предметом ретельного дослідження в судовому засіданні й які суд поклав в основу обвинувального вироку.

З викладеними в апеляційній скарзі доводами захисника про необгрунтованість засудження саме за ч. 2 ст. 187 КК України колегія суддів не може погодитися.

Так, на підтвердження встановлених ним фактичних обставин суд першої інстанції послався на:

- показання потерпілого ОСОБА_11 , який дав показання про те, що обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до обставин злочину ніколи не бачив. Вночі з 24 на 25 серпня 2016 року він повертався додому з гаража. Біля магазину «Піраміда» по вулиці Гагаріна в м. Жовті Води на нього напали два чоловіки. Рухаючись додому, він світив ліхтариком зі свого мобільного телефону марки "Sony Xperia" чорного кольору. Проходячи перехрестя вулиць Гагаріна - Франко, на нього ззаду напав один чоловік, як з`ясувалось потім ОСОБА_13 . Спочатку напав один чоловік, а через декілька секунд другий. Він пригнувся, в цей час інший чоловік, як потім з`ясувалось ОСОБА_15 , почав наносити йому удари і він вступив з ними в бійку. Гура, мовчки, нічого не кажучи, прижав його до себе і повалив на землю. Спочатку ОСОБА_15 вдарив ногою у груди, а потім 2-3 удари в область голови. Обоє чоловіків тримали його руками і вдвох наносили удари одночасно. Йому заважав захищатись телефон, оскільки він був у нього руках. Потім йому нанесли удар якимось предметом в область голови, він упав і в цей час забрали телефон. Він, намагаючись чинити опір нападнику та тримаючи телефон в руці, насвітив ліхтар і побачив обличчя нападника, ним був ОСОБА_13 . Всього було нанесено приблизно 5 ударів по спині, 6 ударів руками в обличчя, при цьому останній удар був предметом, а не руками, бо після нього запаморочилось у голові. Було щось схоже на скляну пляшку. Це не була нога, оскільки в той час він стояв обома ногами на асфальті, був нахилений і боровся з ОСОБА_16 . Удар був нанесений ОСОБА_13 . При нанесенні ударів, він кричав чоловікам, що так робити не можна. Нападники були в стані алкогольного сп`яніння, оскільки було чути запах алкоголю з порожнини рота. Коли чоловіки тікали, він просив їх викликати швидку допомогу, оскільки дуже сильно боліла спина і він не міг встати, але чоловіки втекли. На запрошення слідчого він прийшов до приміщення прокуратури. В приміщенні прокуратури обвинувачених не бачив. Побачив їх після нападу, вперше, в приміщенні поліції на впізнанні. Під час проведення впізнання, йому пред`явили декілька осіб, серед цих людей він впізнав ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Після впізнання було складено протокол, який він потім підписав.

- показання свідка ОСОБА_12 яка суду першої інстанції пояснила, що в серпні 2016 року, точно дату не пам`ятає, він та його знайомі ОСОБА_15 і ОСОБА_13 , перебуваючи у нього вдома, вживали спиртні напої. Під час розпиття спиртних напоїв, вони вийшли на балкон, палили одну цигарку на трьох. Хтось із хлопців, помітивши на іншій стороні вулиці чоловіка, запропонував вийти і попросити цигарку. ОСОБА_13 та ОСОБА_15 вийшли з квартири, а він залишився чекати вдома. Через деякий час вони повернулись, у ОСОБА_13 в руках був телефон. На його питання звідки вони взяли телефон, обвинувачені сказали не його діло. Куди вони вийшли він не бачив, крики потерпілого не чув, обвинувачених не було хвилин 15-20, він відкрив їм двері, вони повернулись з телефоном марки "Sony Xperia" чорного кольору. Він бачив, що обвинувачені намагались розблокувати телефон, вставили сім-карту, вони попросили залишити на ніч телефон у свідка, а на другий день ОСОБА_13 забрав телефон.

- свідок ОСОБА_17 у місцевому суду дала показання про те, що з обвинуваченими та потерпілим не знайома, бачила усіх на впізнанні. 14.09.2016 року вона була на навчанні в інституті «Стратегія», приїхали працівники поліції, приблизно об 11-00 год. і попросили бути понятою. Вона погодилась і вони поїхали до відділу поліції. Там їм пояснили, що вони мають робити. Їх запросили в приміщення відділу поліції. Запросили трьох статистів та одного обвинуваченого. Потім зайшов потерпілий і вказав спочатку на ОСОБА_14 , а потім на Шевченка. Все це відбувалось в один день. Окрім неї, під час впізнання, була ще одна понята. Потерпілий впізнав ОСОБА_14 одразу, а при впізнанні Шевченка приблизно 3 хвилини розглядав його, за статурою, за кольором волосся, рисами обличчя. Кого першого було впізнано вона точно не пам`ятає, пам`ятає лише, що ОСОБА_14 потерпілий впізнав одразу. Після впізнання було складено протокол, який вони підписали. Особисто в неї зауважень до протоколу не було. Чи підписували обвинувачені протокол їй не відомо.

- свідок ОСОБА_18 дала суду першої інстанції показання аналогічні показам свідка ОСОБА_19 . Вперше побачила обвинувачених та потерпілого на впізнанні - 14.09.2016 року. Приймала участь в проведення вказаної дії як понята. Потерпілому пред`явлено чотири особи чоловічої статті, серед яких він впізнав чоловіка, як потім з`ясувалось це був ОСОБА_15 . Потім цих чотирьох чоловіків вивели із зали і завели інших чотирьох чоловіків. Потерпілий серед пред`явлених осіб впізнав чоловіка, як потім з`ясувалось це був ОСОБА_13 . На запитання слідчого, як саме він впізнав обвинуваченого, потерпілий відповів, що впізнав обвинуваченого за зростом, статурі і обличчю. Усі статисти під час проведення впізнання були різними особами.

- свідок ОСОБА_20 суду дав показання про те, що обвинувачених та потерпілого знає у зв`язку з розглядом даного кримінального провадження. До цього нікого з обвинувачених та потерпілого не знав. 23 вересня 2016 року приблизно о 19-00 год. його запросили бути понятим при проведенні слідчої дії, на що він погодився. Під час проведення слідчої дії потерпілий показував та розповідав як і що відбувалось, були слідчі, двоє понятих, учасники слідчого експерименту. Потерпілий розповідав звідки він йшов, як на нього напали, били та відібрали телефон. В той час коли він переходив перехрестя вулиці Гагаріна Франко, біля магазину "Піраміда", хтось зі спини на нього напав, потерпілий хотів відбитись, але після цього до першого нападника приєднався ще один. Потерпілий розповідав, що вони бились та йому були нанесені численні удари по спині, а також був сильний удар по голові. Зі слів потерпілого у нього забрали мобільний телефон. По закінченню слідчої дії було складено протокол, який він підписав. Зауважень до протоколу у нього не було. При проведенні слідчої дії застосовувалась відеозйомка. Під час слідчого експерименту обвинувачених не було, були присутні лише він, інший понятий - його батько ОСОБА_21 , слідчий, статисти та потерпілий.

- свідок ОСОБА_22 суду дав показання про те, що з обвинуваченим ОСОБА_13 вони сусіди, товаришували. З обвинуваченим ОСОБА_16 раніше товаришували, неприязних стосунків до обох не має. Потерпілого раніше не бачив, не були знайомі. 24 серпня 2016 року він працював у приватного підприємця ОСОБА_23 , на виїзній торгівлі в парку Слави біля кафе "Світхаус", закінчив працювати близько третьої години ночі. Близько 04 годин ранку йшов додому по вул. Баластна на Весело-Іванівці, направлявся в сторону дому і його наздогнав ОСОБА_8 . Шевченко йшов поряд з ним і вони почали говорити. Він сказав, що йде додому, а ОСОБА_13 сказав, що вони ОСОБА_24 займались криміналом, що вони грабували людей і забирали телефони у них. Телефони він не показував, а дістав і показав карти пам`яті. Він відмовився купувати карти пам`яті. Шевченко розповідав, що при вчиненні злочинів з ним був друг ОСОБА_25 .

Свідок ОСОБА_21 суду дав показання аналогічні показам свідка ОСОБА_20

- протокол огляду місця події від 25.08.2016 року, з якого слідує, що слідчим ОСОБА_26 , в присутності понятого ОСОБА_27 , з участю потерпілого ОСОБА_11 , проведено огляд місцевості на місці вчинення кримінального правопорушення. На місці вчинення злочину виявлені сліди бурого кольору. /а.п. 99-100/;

- протокол огляду предмету від 27.08.2016 р., з якого слідує, що обвинувачений ОСОБА_8 видав працівникам поліції мобільний телефон "Sоnу Хрегіа М2 Dual D2302" ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , чорного кольору. Зі слів обвинуваченого ОСОБА_8 даним мобільним телефоном він та ОСОБА_7 відкрито заволоділи у потерпілого ОСОБА_11 в ніч на 25.08.2016 року /а.п.101/;

- висновов судово-товарознавчої експертизи № 2088 від 02.09.2016 року, з якого слідує, що ринкова вартість мобільного телефон "Sоnу Хрегіа М2 Dual D2302" ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , станом на 25.08.2016 року, становить 2876 грн. 14 коп. /а.п.103-106/;

- постанову слідчого ОСОБА_26 від 24.10.2016 року про визнання речовим доказом у даному кримінальному провадженні мобільного телефону "Sоnу Хрегіа М2 Dual D2302" ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 /а.п.108/;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 14.09.2016 р. з фототаблицею, з якого слідує, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав особу, яка вчинила стосовно нього розбійний напад, що мав місце в ніч з 24.08.2016 року на 25.08.2016 року, а саме: потерпілий впізнав обвинуваченого ОСОБА_8 /а.п.110-112/;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 14.09.2016 р. з фототаблицею, з якого слідує, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав особу, яка вчинила стосовно нього розбійний напад, що мав місце в ніч з 24.08.2016 року на 25.08.2016 року, а саме: потерпілий впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 /а.п.113-115/;

- протокол проведення слідчого експерименту від 23.09.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_11 , в присутності понятих ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , судово - медичного експерта ОСОБА_28 та спеціаліста ОСОБА_29 . Зокрема, під час проведення даної слідчої дії потерпілий ОСОБА_11 послідовно та в хронологічному порядку розповів та показав на місці вчинення злочину обставини кримінального правопорушення, обставини вчинення розбійного нападу, механізм та локалізацію нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кількість ударів /множинні удари в область спини, тулубу/, нанесення обвинуваченим ОСОБА_13 одного удару в область голови якимось предметом, не схожим на удар кулаком руки. Зауважень від учасників даної слідчої дії не надходило /а.п.116-117/;

- протокол проведення слідчого експерименту від 01.10.2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 , в присутності понятих ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , судово - медичного експерта ОСОБА_28 та спеціаліста ОСОБА_29 . Зокрема, під час проведення даної слідчої дії підозрюваний ОСОБА_8 послідовно дав показання про обставини вчинення злочину, що мав місце в ніч з 24.08.2016 року на 25.08.2016 року стосовно потерпілого ОСОБА_11 , механізм, локалізацію та кількість нанесення потерпілому тілесних ушкоджень /множинні удари по тулубу, спині, приблизно 7 ударів/. Вказав кількість та локалізацію нанесення ударів потерпілому обвинуваченим ОСОБА_7 , який, зі слів ОСОБА_8 , оборонявся від потерпілого. Зазначив, що удари потерпілому вони наносили одночасно. Жодних сторонніх предметів, при нанесенні потерпілому ударів, вони не застосовували. Зауважень від учасників даної слідчої дії не надходило /а.п.120-121/

- протокол проведення слідчого експерименту від 06.10.2016 року, за участю підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_10 , в присутності понятих ОСОБА_30 та ОСОБА_31 , судово - медичного експерта ОСОБА_28 та спеціаліста ОСОБА_29 . Зокрема, під час проведення даної слідчої дії підозрюваний ОСОБА_7 послідовно дав показання про обставини вчинення злочину, що мав місце в ніч з 24.08.2016 року на 25.08.2016 року стосовно потерпілого ОСОБА_11 , зазначив кількість та локалізацію нанесення ударів потерпілому як ним так і підозрюваним ОСОБА_8 . Вказав на те, що він оборонявся від потерпілого, який почав чинити опір. Окрім того, вказав на нанесення ОСОБА_8 потерпілому одного удару в голову. Зауважень від учасників даної слідчої дії не надходило /а.п.123-124/;

- висновок експерта № 81 від 15.09.2016 року, з якого слідує, що у ОСОБА_11 були виявлені наступні тілесні ушкодження: забита рана правої лобно-тім`яної частини голови, 2 синця на шкірі спини в нижньому грудному відділку. Тілесне ушкодження - забита рана правої лобно-тім`яної частини голови могло бути спричинено при одній дії твердого предмету, не виключено жорсткої конструкції. Тілесне ушкодження - 2 синця на шкірі спини в нижньому грудному відділку могло бути спричинені при щонайменше 2-х діях (ударах) твердого предмету (предметів), характерні особливості якого (яких) не знайшли відображення в наявних ушкодженнях. Не можна виключити, що ушкодження - забита рана правої лобно-тім`яної частини голови могло бути спричинено за тим механізмом, який викладено в постанові та на який посилається потерпілий, тобто при ударі якимось твердим предметом. Також не виключено, що тілесні ушкодження - 2 синця на шкірі спини в нижньому грудному відділку могли бути спричинені за тим механізмом, який викладено в постанові та на який посилається потерпілий, тобто при множинних ударах кулаками або ногами. Давність спричинення цих тілесних ушкоджень може відповідати даті, яка вказана в постанові та даті, на яку вказує потерпілий, т.т. 25.08.2016 року, що підтверджується характерними особливостями цих ушкоджень (стан поверхні рубця і колір синців) та даними наданих медичних документів на його ім`я. Тілесне ушкодження забита рана правої лобно-тім`яної частини голови, яке було виявлено у ОСОБА_11 , потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні, і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.1 «а» 2.3.2 «а» та 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. 2 синця на шкірі спини в нижньому грудному відділку, мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.2. «б» та 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. /а.п.126-127/;

- висновок експерта № 82 "Д" від 28.09.2016 року, з якого слідує, що на підставі даних кримінального провадження, зокрема, протоколу проведення слідчого експерименту від 23.09.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_11 та висновку експерта №135 від 06.09.2016 року, не можна виключити, що тілесне ушкодження - забита рана правої лобно-тім`яної частини голови та синці на шкірі спини в нижньо - грудних відділків спини зліва та справа, виявлені у потерпілого ОСОБА_11 , могли бути спричинені за тим механізмом, на який він вказав при проведенні слідчого експерименту 23.09.2016 року за його участю, а саме: при ударі твердим предметом жорсткої конструкції по голові та при множинних ударах кулаками та ногами у взутті по спині /а.п.128/;

- висновок експерта № 88 "Д" від 12.10.2016 року, з якого слідує, що на підставі даних кримінального провадження, зокрема, протоколу проведення слідчого експерименту від 01.10.2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 , не можна виключити, що тілесне ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_11 , - два синця на шкірі спини в нижньому грудному відділку могли бути спричинені за тим механізмом, на який вказав при проведенні слідчого експерименту підозрюваний, а саме: при нанесенні множинних ударів по спині руками і ногами /а.п.129/;

- висновок експерта № 87 "Д" від 12.10.2016 року, з якого слідує, що на підставі даних кримінального провадження, зокрема, протоколу проведення слідчого експерименту від 06.10.2016 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 , не можна виключити, що тілесне ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_11 , - два синця на шкірі спини в нижньому грудному відділку та забита рана правої лобно-тім`яної частини голови, могли бути спричинені за тим механізмом, на який вказав при проведенні слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_7 , а саме: при нанесенні множинних ударів по спині руками і ногами та ударів по голові руками. Забита рана правої лобно-тім`яної частини голови, з більшою вірогідністю могло бути спричинено при дії (ударі) предмету жорсткої конструкції, а ніж кулака, який є предметом пів жорсткої конструкції /а.п.130/.

Під час судового розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, відповідно до ст. 359 КПК України, здійснено відтворення звукозапису і демонстрація відеозапису: слідчого експерименту, проведеного 23.09.2016 року з участю потерпілого ОСОБА_11 ; слідчого експерименту, проведеного 01.10.2016 року з участю підозрюваного ОСОБА_8 ; слідчого експерименту, проведеного 06.10.2016 року з участю підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 . Зазначені звукозапис і відеозапис містяться на карті пам`ятці, що є додатками до протоколів. Судом детально описано обставини, процедуру проведення вказаних слідчих експериментів під час дослідження протоколів слідчого експерименту.

Доводи захисника в інткресах обвинувачених в тій частині, що між ними не було попередньої змови на вчинення злочину, а вони домовлялись лише, дослівно «стрельнути цигарки», колегія суддів апеляційного суду вважає необгрунтованими та розцінює їх як спосіб захисту уникнути кримінальної відповідальності.

Показання обвинувачених в тій частині, що ОСОБА_7 на пропозицію ОСОБА_8 не погодився, є неправдивими, оскільки дії обвинуваченого ОСОБА_7 свідчать саме про реалізацію спільного умислу на вчинення розбою. Адже ОСОБА_7 продовжив рух з ОСОБА_8 в напрямку потерпілого, наздогнавши його, вчинили напад на нього. Дії обох обвинувачених були активними, узгоджувались між собою для реалізації спільного умислу саме на розбійний напад. Вказані обвтавини свідчать і про надумані твердження захисника, що дфї ОСОБА_7 , необхідно кваліфікувати по ст. 125 КК України.

Доводи захисника в інтересах обвинувачених в цій частині спростовуються показаннями потерпілого, свідків та матеріалами кримінального провадження, які узгоджуються між собою. Самі ж обвинувачені дали суду першої інчтанції показання із зазначенням послідовності дій кожного з них у вчиненні злочину. Таким чином, дії обвинуваченого, кожного з них окремо, охоплювалися єдиним умислом на вчинення розбійного нападу, за попередньою змовою групою осіб.

Що стосується тверджень захисника про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченим то вони не ґрунтуються на матеріалах справи і не заслуговують на увагу.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України апеляційний суд змінює вирок у випадку пом`якшення призначеного покарання, коли визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого.

Невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами статей 65 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою /а.п. 132/. За місцем роботи у КП «Виробничо житлово-ремонтне експлуатаційне об`єднання» обвинувачений ОСОБА_8 характеризується позитивно, працює робітником благоустрою з 05.06.2016 року /а.п.136/. За місцем проживання та реєстрації обвинувачений ОСОБА_8 характеризується позитивно, скарг від мешканців на його поведінку не надходило. /а.п.146/. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря - психіатра обвинувачений ОСОБА_8 не перебуває /а.п.139,140/.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою в силу вимог ст. 89 КК України, раніше притягувався до кримінальної відповідальності - вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04.07.2013 року за ч. 2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, без конфіскації майна, на підставі ст.104 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. /а.п.134,135,141-142/.

За місцем проживання та реєстрації обвинувачений ОСОБА_7 характеризується посередньо, скарг від мешканців на його поведінку не надходило /а.п.144/. За місцем попередньої роботи у ТОВ «Шляхбуд КР» обвинувачений ОСОБА_7 зарекомендував себе з позитивної сторони /а.п.143/. В даний час працює слюсарем сантехніком ВСП «Ерастівський коледж ім. Е.К. Бродського» Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету. На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра обвинувачений ОСОБА_7 не перебуває /а.п.137,138/.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Призначене обвинуваченому покарання може бути визнано надмірно суворим, якщо конкретні обставини справи у своєї сукупності знижують суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення і не враховані при постановленні вироку, або дані, що свідчать про суворість призначеного покарання, представлені під час апеляційного розгляду в додаткових матеріалах.

Враховуючи, що при постановленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону, та ОСОБА_8 та ОСОБА_7 призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення та даним про його особу, призначене покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним

У цьому кримінальному провадженні, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 призначено із порушенням визначених у законі загальних засад.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції і вважає його обґрунтованим та вмотивованим.

Отже, при вказаних обставинах, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни вироку щодо обвинуваченого в частині призначеного покарання, а тому обвинуваченого про суворість призначеного покарання не знайшли свого підтвердження..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2017 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області
_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4