справа №176/1639/17
провадження №1-кп/176/145/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2017 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовте П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який не працює, підприємницькою діяльністю не займається, на обліку в територіальному центрі зайнятості населення не перебуває, не одружений, малолітніх дітей не має, опікуном чи піклувальником не призначався та інших утриманців не має, державних відзнак та нагород не має, щодо якого інвалідність за висновком МСЕК не встановлена, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Красноіванівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, напівсироти, мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , студента 3 курсу Державного професійно-технічного закладу «Західно-Дніпровський центр професійно-технічної підготовки», який не одружений, малолітніх дітей не має, державних відзнак та нагород не має, щодо якого інвалідність за висновком МСЕК не встановлена, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , мешкаю чого за адресою АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,
за участю учасників судового процесу: ювенального прокурора в кримінальному провадженні - ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його законного представника ОСОБА_7 , захисника за дорученням ОСОБА_8 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника за дорученням ОСОБА_9 , представника служби у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради за довіреністю ОСОБА_10 , уповноваженого інспектора з ювенальної превенції Жовтоводського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_11 ,
ОСОБА_3 29.06.2017 року приблизно о 23 год. 30 хв., точного часу не встановлено, разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , перебуваючи біля кафе "Лаванда", що розташоване в будинку № 8, по вул. Заводська у м. Жовті Води Дніпропетровської області, побачили раніше невідомого ОСОБА_12 , який проходив вздовж будинку АДРЕСА_4 по пішохідній доріжці.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вступили в попередню змову з метою заволодіння майном потерпілого та діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, відразу ж, тобто 29.06.2017 року приблизно о 23 год. 30 хв., діючи спільно, не розподіляючи між собою злочинних ролей, побігли за потерпілим ОСОБА_12 та наздогнали його на пішохідній доріжці неподалік від будинку АДРЕСА_4 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи спільно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, нанесли потерпілому ОСОБА_12 множинні не менше 2 ударів в область тулубу та голови потерпілого, кожен, від яких останній впав на асфальт. В результаті злочинних дій неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_12 згідно висновку судово-медичного експерта № 68 Е від 05.07.2017 року завдано тілесні ушкодження у вигляді: синця і множинних саден на шкірі задньої поверхні правового ліктьового суглобу та на задній поверхні верхньої третини правого передпліччя, синця на шкірі задньої поверхні лівої вушної раковини, групи саден на шкірі передньої поверхні верхньої третини правої гомілки безпосередньо нижче нижнього краю наколінника, синця та групи з 2-х саден на шкірі переднє-внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу. Всі ці тілесні ушкодження, завдані ОСОБА_12 , мали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.2. «б» та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17 01 1995 року, відносяться до категорії легких.
Одразу після цього неповнолітній ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи з корисливих мотивів, перевірив кишені ОСОБА_12 , який в цей час лежав на асфальті, знайшов в кишені мобільний телефон "Lenovo А7020а40" (К5 Note) ІМЕI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , забрав його та разом з неповнолітнім ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 5/17 від 17.07.2017 року, на загальну суму 4767 грн. 07 коп.
ОСОБА_4 29.06.2017 року приблизно о 23 год. 30 хв., точного часу не встановлено, разом зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_3 , перебуваючи біля кафе "Лаванда", що розташоване в будинку № 8 по вул. Заводська в м. Жовті Води, Дніпропетровської області, побачили раніше невідомого ОСОБА_12 , який проходив вздовж будинку АДРЕСА_4 , по пішохідній доріжці.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вступили в попередню змову з метою заволодіння майном потерпілого та діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, відразу ж, тобто 29.06.2017 року приблизно о 23 год. 30 хв., діючи спільно, не розподіляючи між собою злочинних ролей, побігли за потерпілим ОСОБА_12 та наздогнали його на пішохідній доріжці неподалік від будинку АДРЕСА_4 .
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи спільно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, нанесли потерпілому ОСОБА_12 множинні не менше 2 ударів в область тулубу та голови потерпілого, кожен, від яких останній впав на асфальт. В результаті злочинних дій неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_12 згідно висновку судово-медичного експерта № 68 Е від 05.07.2017 року завдано тілесні ушкодження у вигляді: синця і множинних саден на шкірі задньої поверхні правового ліктьового суглобу та на задній поверхні верхньої третини правого передпліччя, синця на шкірі задньої поверхні лівої вушної раковини, групи саден на шкірі передньої поверхні верхньої третини правої гомілки безпосередньо нижче нижнього краю наколінника, синця та групи з 2-х саден на шкірі переднє-внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу. Всі ці тілесні ушкодження, завдані ОСОБА_12 , мали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.2. «б» та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17 01 1995 року, відносяться до категорії легких.
Одразу після цього неповнолітній ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи з корисливих мотивів, перевірив кишені ОСОБА_12 , який в цей час лежав на асфальті, знайшов в кишені мобільний телефон "Lenovo А7020а40" (К5 Note) ІМЕI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , забрав його та разом з неповнолітнім ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 5/17 від 17.07.2017 року, на загальну суму 4767 грн. 07 коп.
В судовому засіданні ОСОБА_3 , який на момент вчинення діяння являвся неповнолітнім, свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, та на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати суду показання з приводу обставин діяння.
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 , за участю та в присутності своїх законного представника та захисника, вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, однак на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати суду показання з приводу обставин діяння.
Окрім повного визнання ОСОБА_3 та неповнолітнім ОСОБА_4 , кожним, своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, вина кожного з обвинувачених в обсязі, що встановлений цим вироком, підтверджується наступними доказами.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, з якою звернувся потерпілий ОСОБА_12 , згідно якого така була прийнята наступної доби 30.06.2017 року одразу після вчинення кримінального правопорушення та в якій останній виклав обставини про те, що 29.06.2017 року приблизно о 23 год 20 хв біля будинку №11 по вул. Заводській у м. Жовті Води невідомі чоловіки відкрито заволоділи його мобільним телефоном «Lenovo А7020а40» К5 Note, в корпусі сірого кольору, з сім картою за номером НОМЕР_3 , чим щодо факту вчинення кримінального правопорушення крім того підтверджується дата та час його вчинення.
Протоколом слідчого експериментувід 30.08.2017 року за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , який під час відтворення обстановки й обставин діяння безпосередньо на місці події, в присутності свого захисника, за участю та в присутності понятих вказав і пояснив про обставини діяння, яке ним спільно з ОСОБА_4 було вчинено відносно потерпілого, де саме він першим наніс не менше двох ударів по голові потерпілого ОСОБА_12 , де стояв коли відступив в бік та чув ще звуки від ударів, які наносив потерпілому ОСОБА_4 , вказав на місце, де бачив як потім впав потерпілий, в якому напрямку вони з ОСОБА_4 пішли після вчинення діяння, показав на місце на тротуарній доріжці, де не за довго після цього ОСОБА_4 показав йому мобільний телефон, який відкрито вкрали у потерпілого та який потім передав йому.
Протоколом слідчого експериментувід 28.08.2017 року, проведеного окремо, за участю неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , який в ході цього слідчого експерименту з виїздом на місце події, в присутності законного представника, захисника та в присутності понятих вказав на аналогічні обставини, які збігаються з обставинами діяння, на які в свою чергу вказав під час слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_3 , а саме вказав на місце, де вони разом перебували біля кафе «Лаванда», коли побачили потерпілого, який йшов по тротуарній доріжці, де саме наздогнали - навпроти будинку АДРЕСА_5 , де спочатку ОСОБА_4 почав завдавати удари потерпілому, який захищаючись спробував замахнутись на нього, але тоді він ще завдав удари потерпілому, вказав на місце, де після нанесення ударів впав на асфальт потерпілий, а він нагнувшись, взяв його мобільний телефон, та на міце, де потім передав цей телефон ОСОБА_3 , який залишив його у себе.
Висновкомсудово-медичного експерта № 68 Е від 05.07.2017 року, в якому виведені об`єктивні дані судово-медичної експертизи за результатами обстеження потерпілого ОСОБА_12 відносно характеру, механізму та локалізації нанесених йому обвинуваченими тілесних ушкоджень при відкритому викраденні майна у останнього, щодо давності їх заподіяння та ступеня тяжкості, які співвідносяться з даними слідчих експериментів при відтворенні обстановки та обставин діяння за місце події за участю з кожним з обвинувачених, та в якому зазначено, що останньому були завдані тілесні ушкодження у вигляді: синця і множинних саден на шкірі задньої поверхні правового ліктьового суглобу та на задній поверхні верхньої третини правого передпліччя, синця на шкірі задньої поверхні лівої вушної раковини, групи саден на шкірі передньої поверхні верхньої третини правої гомілки безпосередньо нижче нижнього краю наколінника, синця та групи з 2-х саден на шкірі переднє-внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу. Що ці тілесні ушкодження могли бути спричинені як при множинних, не менше ніж 3-ма діями (удари або співударяння) твердого предмету або предметів, можливо жорсткої конструкції. Не можна виключити, що ці ушкодження могли бути спричинені за механізмом при падінні з положення стоячи, не виключено із завданим прискоренням, на тверду шерхлу поверхню асфальт. Виявлені при обстеженні тілесні ушкодження у потерпілого могли бути заподіяні при обставинах встановленого діяння. За ступенем тяжкості всі ці тілесні ушкодження, що завдані потерпілому ОСОБА_12 , мали для нього незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів, і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.2. «б» та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17 01 1995 року, відносяться до категорії легких.
Протоколом від 11.07.2017 року огляду виявленого викраденого мобільного телефону, виданого третьою особою ОСОБА_13 , який був проведений за участю цієї особи, його законного представника, за участю та в присутності понятих, в ході якого були встановлені індивідуальні ознаки цього телефону, які збігаються з ознаками, на які вказав потерпілийОСОБА_12 в заяві про викрадення в нього цього мобільного телефону, а саме що цей мобільний телефон є саме «Lenovo А7020а40» (К5 Note) ІМЕI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в корпусі сірого кольору.
Висновком судової товарознавчої експертизи № 5/17 від 17.07.2017 року, яким виведена та підтверджується ринкова вартість мобільного телефону «Lenovo А7020а40» (К5 Note) ІМЕI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 , придбаний 04.12.2016 року, відкрито викраденого у останнього, яка з урахуванням зносу станом на момент вчинення кримінального правопорушення складала4767 грн. 07 коп.
Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, зокрема протоколи слідчих експериментів, в ході яких кожен з обвинувачених однаково вказав на обставини вчиненого ними спільно діяння, заяву потерпілого про обставини вчинення щодо нього діяння шляхом відкритого викрадення майна обвинуваченими у вигляді мобільного телефону, об`єктивні дані судово-медичної експертизи щодо характеру, механізму, ступеня тяжкості, давності завдання тілесних ушкоджень потерпілому при відкритому викраденні його майна, які співвідносяться з даними цих слідчих експериментів, суд вважає, що такі з іншими здобутими доказами в їх сукупності доводять зазначені обставини та фактичні обставини діяння.
Оцінюючи зібрані та досліджені у судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, що основане на всебічному, повному та неупередженому розгляді усіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку щодо доведеності вини обвинуваченого в указаному в цьому вирокові обсязі. Докази, що наведені вище, є відносними і допустимими. Кожен з вище вказаних доказів окремо чи в своєї сукупності підтверджує факт вчинення встановлених у вироку протиправних дій кожного з обвинувачених.
Оцінюючи та виходячи з характеру виявлених дій кожним з обвинувачених при спільному відкритому викраденні мобільного телефону у потерпілого, узгодженсті прояву таких дій при їх вчиненні, яким чином розпорядились даним телефоном після його викрадення, то суд приходить до висновку, що такі обставини вказують та підтверджують, що встановлене протиправне діяння щодо кожного з обвинувачених є вчинене ними, кожним, спільно за попередньою змовою групою осіб.
Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 за фактом відкритого викрадення спільно з неповнолітніми ОСОБА_4 майна потерпілого ОСОБА_12 у вигляді мобільного телефону органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ст. 186 ч. 2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
Суд приходить до висновку, що дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 за цим фактом також правильно кваліфіковані ст. 186 ч. 2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.
Суд вважає не встановленою обставиною діяння щодо кожного з обвинувачених в частині того, що коли у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення будь-якого майна, що належить потерпілому ОСОБА_12 , то після цього саме він запропонував ОСОБА_4 наздогнати потерпілого ОСОБА_12 та відкрито викрасти будь-яке майно належне останньому, на що ОСОБА_4 надав свою згоду.
Оскільки, виходячи з дизпозитивності сторін та керуючись положеннями ст. 63 Конституції України кожен з обвинувачених відмовився давати показання відносно обставин діяння. Само по собі визнання вини особою у вчиненні діяння, в якому обвинувачується ця особа, не доводить факт вчинення діяння даною особою, доки ці обставини не будуть доведені іншими відносними та належними доказами у їх сукупності. Будь-якими іншими відносними та допустимими доказами ця обставина в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження.
Протиправне діяння, яке вчинене обвинуваченими та кваліфікується щодо кожного з обвинувачених за ст. 186 ч. 2 КК України, відносяться до тяжких злочинів.
ОСОБА_3 як особистість за місцем мешкання характеризується задовільно, за місцем навчання посередньо, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
На обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога не перебуває. За станом здоров`я рівень розвитку ОСОБА_3 відповідає його віку, однак має нейроциркуляторну дистонію підліткового віку, деформацію грудної клітини, плоскостопість, що потребує медичного нагляду.
Крім того, з вивчення особистості ОСОБА_3 , який на момент вчинення діяння являвся неповнолітнім, встановленої шляхом допиту в порядку ст. 488 КПК України законного представника матері ОСОБА_7 , характеристик навчального закладу та за місцем мешкання, наданої інформації уповноваженого органу пробації витікає, що він проживає та виховується у неповній родині в кімнаті в гуртожитку з матір`ю та меншим братом, за яким остання здійснює нагляд до досягнення віку, батько мешкає окремо понад десять років, долею сина не цікавиться, обвинувчений переважно весь вільний час проводить поза домівкою, міг мати кращі показники в навчанні, має прояви неврівноваженості, серед рідних є особи, які перебувають у місцях позбавлення волі, мати не завжди здатна контролювати та мати вплив на сина.
При визначенні виду та міри покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує в сукупності ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, умови його життя та виховання, характеризуючи дані та його поведінку, враховує як пом`якшувальну покарання обставину вчинення останнім діяння у неповнолітньому віці, його щире каяття у вчиненому злочинові. Обтяжуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обставин у справі суд не вбачає. Та вважає можливим і достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів обрати покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у вигляді позбавлення волі з іспитовим терміном.
При вивченні особистостінеповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 суд оцінює та враховує, що є напівсирота, мати є померлою, з раннього дитинства мешкав в родині діда та бабки по батькові, батько мешкає окремо у другій родині та належної участі у виховані сина не приймає, у зв`язку з вступом до професійно-технічного закладу став мешкати у гуртожитку в м. Жовті Води та гостить у діда та бабусі, за місцем мешкання та навчання характеризується задовільно, що витікає з допиту законного представника ОСОБА_5 , характеризуючих даних обвинуваченого та інформації уповноваженого органу пробації.
ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Враховуючи відносно ОСОБА_4 у сукупності ступінь тяжкості, суспільно небезпечні наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення у вигляді відкритого викрадення чужого майна та завдання матеріальної шкоди потерпілому, умови його життя та виховання, характеризуючи дані та його поведінку, пом`якшувальну покарання обставину вчинення ним діяння як неповнолітнім, його щире каяття у вчиненому злочинові, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає можливим і достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів обрати покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у вигляді позбавлення волі з іспитовим терміном.
Відповідно до ст. 1166, 1179 ЦК України матеріальна шкода, завдана незаконними діями фізичної особи у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, у тому числі пошкодженням чи знищенням майна, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини в діях цієї особи. Згідно положень ст. 1182 ЦК України шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними в частині, яка визначається судом.
Викрадений мобільний телефон був виявлений в ході досудового розслідування, перебуває в камері зберігання речових доказів відділу поліції та підлягає поверненню потерпілому, тобто не вибув для потерпілого унаслідок протиправних дій обвинувачених безповоротно. Обставини стану мобільного телефону до його викрадення не встановлені здобутими в судовому засіданні доказами згідно визначеного обсягу, що не доводить в порівнянні зі станом на цей час зменшення його вартості у зв`язку з пошкодженням майна, як і набуття такого стану внаслідок дій обвинувачених. У зв`язку з чим підстави задоволення вимог в частині матеріальної шкоди у зв"язу з викраденням чи пошкодженням майна унаслідок викрадення відсутні.
Унаслідок протиправних дій обвинувачених потерпілому були завдані легкі тілесні ушкодження, які мали скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів, у зв`язку з чим у цей період відчував фізичний біль, пережив стрес та почувався приниженим, що потягло та мав моральні страждання, а також з його володіння вибув мобільний телефон, який є річчю першої необхідності для забезпечення комунікаційного зв`язку, та через це був позбавлений можливості користуватись даним телефоном з дня викрадення понад п`ять місяців.
В той час, лишились не доведені обставини більш тривалих моральних страждань та глибини цих страждань. Що потерпілий ОСОБА_12 через отримані садна на правій гомілці та лікті та інші легкі ушкодження не міг пересуватись, був обмежений в рухах певний період часу, не міг писати, грати на інструментах, керувати автомобілем, які використовує в роботі чи інше, що в цей період не мав у користуванні іншого мобільного телефону, що дійсно був змушений докладати додаткові в організації свого життя, відшукувати кошти для того, щоб придбати новий телефон, що не можливість користуватись саме цим телефоном та інформацією, яка в ньому містилась, суттєво вплинула на його соціальні зв`язки, показники в роботі чи інше.
Таким чином, керуючись положеннями ст.127 КК України щодо розв`язання позову у кримінальному провадженні, враховуючи наслідки кримінального правопорушення і глибини моральних страждань потерпілого у зв`язку з вибуттям у наслідок протиправних дій обвинувачених на певний період його речі, у зв"язку з завданням легкого тілесного ушкодження та інші обставини, що мають сутєве значення по справі, керуючись принципом розумності та справедливості, суд приходить до висновку про спів розмірність та часткове задоволення позову в частині моральної шкоди, визначивши розмір відшкодування обвинуваченим, кожним, моральної шкоди, заданої злочином, на користь потерпілого в сумі 3000 грн.
Згідно звіту на проведення судово-товарознавчої експертизи № 5/17 від 17.07.2017 року понесені витрати в сумі 100 гривен, які відповідно до ст. 124 КПК України слід стягнути на користь держави солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
При вирішенні долі речових доказів по справі у відповідності до положень ст. 100 КПК України суд вважає доцільним мобільний телефон «Lenovo А7020а40» (К5 Note) ІМЕI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , сірого кольору, який належить ОСОБА_12 та зберігається в камері зберігання речових доказів Жовтоводського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області за квитанцією 0600, повернути за належністю останньому.
Керуючись ст.ст. 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженим органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання;
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_12 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12 відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в сумі 3000 (три тисячі) гривен. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_12 відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, в сумі 3000 (три тисячі) гривен. В іншій частині позову відмовити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, понесені на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 5/17 від 17.07.2017 року в сумі 100 (сто) гривен.
Мобільний телефон «Lenovo А7020а40» (К5 Note) ІМЕI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , сірого кольору, який зберігається в камері зберігання речових доказів Жовтоводського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області за квитанцією 0600, повернути у володіння потерпілому ОСОБА_12 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1