Ухвала 06 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Локачинського районного суду Волинської області від 10 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 17 серпня 2017 року щодо нього,
в с т а н о в и л а :

вироком Локачинського районного суду Волинської області від 10 березня 2017 року, залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 17 серпня 2017 року, ОСОБА_4 засуджено за ст.ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку зазначених судових рішень в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України. Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі не зазначено в чому саме полягає незаконність ухвали суду апеляційної інстанції згідно з вимогами ст. 438 ч. 1 КПК України і доводи на обґрунтування цього.
Так, відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанції при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Крім того, зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений ОСОБА_4 оскаржує вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, проте в порушення ст. 427 ч. 2 п. 5 КПК України своєї вимоги щодо ухвали апеляційного суду, яка має бути сформульована з врахуванням повноважень суду касаційної інстанції, передбачених ст. 436 КПК України, не зазначає.

Вказані недоліки касаційної скарги засудженого перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, п. 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ , колегія суддів

у х в а л и л а :

залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху.
Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _____________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3