АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/1226/2017 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 121 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження № 0007769 щодо обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надіїв

Долинського р-ну Івано-Франківської області, зареєстрованого в

АДРЕСА_1 ,

проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово

судимого, останній раз 04.11.2008 Долинським районним судом

Івано-Франківської області за ч.2 ст. 186 КК України на 5 років 6 місяців

позбавлення волі, відповідно до постанови Шевченківського районного

суду м. Львова від 31.10.2013 невідбута частина покарання замінена на

громадські роботи строком на 160 год.,

за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 березня 2017 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24 березня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та йому призначено покарання у виді 2-х років обмеження волі.

Звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у зв`язку з його повним відбуттям.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 07 вересня 2014 року приблизно о 21 годині біля місця свого тимчасового проживання гуртожитку, розташованому по АДРЕСА_2 , під час конфлікту з раніше незнайомим йому ОСОБА_9 , який переріс в обопільну бійку, після того, як ОСОБА_9 повалив ОСОБА_6 на землю та сів на нього зверху і став наносити удари руками, перевищуючи межі необхідної оборони, дістав з кишені штанів ніж та утримуючи його в правій руці, умисно заподіяв ОСОБА_9 два удари в область живота, заподіявши тим самим тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя потерпілого в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню, неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Зазначає, що суд помилково прийшов до висновку про відсутність прямого умислу у ОСОБА_6 на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, оскільки виходячи із сукупності всіх встановлених обставин події, яка відбулася на фоні конфліктної ситуації між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_9 , ініціатором якої був ОСОБА_6 , і яка мала тенденцію до загострення, вказує на наявність у обвинуваченого мотиву нанесення тяжких тілесних ушкоджень розправа на ґрунті неприязні.

Вважає, що суд не враховував спосіб заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_9 (ножем), їх кількість (не менше 2 травматичних впливів, які були заподіяні за короткий проміжок часу), характер і причини припинення ним своїх дій (розборонення сторін конфлікту сторонніми особами, що у сукупності з доказами, дослідженими в судовому засіданні, спростовує наявність у обвинуваченого стану необхідної оборони.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_6 просить залишити її без задоволення, а вирок суду без зміни, оскільки судом було досліджено всі обставини кримінального правопорушення, допитано потерпілого ОСОБА_9 , свідків та постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

З урахуванням даних вимог кримінального процесуального законодавства, суд, приймаючи рішення про виправдання обвинуваченого, повинен чітко вказати підстави його виправдання та навести у вироку докази відсутності складу злочину або обґрунтувати рішення про відсутність доказів або визнання їх недопустимими.

Згідно вимог діючого законодавства, вирок суду повинен бути ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність доказів повинна бути достатньою та взаємозв`язаною для прийняття законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення.

На думку колегії суддів, ці вимоги закону дотримані судом першої інстанції у повній мірі.

Так, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 підтверджуються сукупністю зібраних та належним чином досліджених в судовому засіданні доказів, є правильними і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню, то колегія суддів вважає їх хибними і належним чином необґрунтованими.

Так, перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що суд проаналізував встановлені ним фактичні обставини справи, зокрема, умови, за яких виник конфлікт, обстановку, в якій він відбувся, тілесні ушкодження у ОСОБА_6 , які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2503 від 09.09.2014 здебільшого відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я), співвідношення сил та характер дій обвинуваченого і потерпілого, стан, в якому знаходилися обидва учасники конфлікту, подальші дії обвинуваченого, які були продовженням обопільного конфлікту і призвели до заподіяння ОСОБА_9 ножових поранень, знаряддя злочину, спрямованість та кількість ударів нанесених обвинуваченим, локалізацію та характер заподіяних ним тяжких тілесних ушкоджень.

З урахуванням обставин справи, за яких тяжкі тілесні ушкодження були спричинені обвинуваченим потерпілому у той час, коли ОСОБА_9 повалив та сидів зверху на ОСОБА_6 наносячи удари, що не заперечує сам потерпілий і підтверджують свідки, висновок суду першої інстанції щодо перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч.1 ст. 121 КК України на ст. 124 КК України, як вчинених у разі перевищення меж необхідної оборони, є правильним і доводи апеляційної скарги прокурора цього не спростовують.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду, не встановлено.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване, має бути залишене без зміни, а апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 щодо його скасування без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24 березня 2017 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3