Справа № 591/6080/17
Провадження № 1-кс/591/3678/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2017 рокум. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , скаржника захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000193 від 12.10.2017 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми із зазначеною скаргою, яку мотивувала тим, що згідно ухвали слідчого судді від 20.11.2017 року клопотання слідчого про арешт майна було задоволено частково, накладено арешт на речі, вилучені під час особистого огляду ОСОБА_3 , а у задоволенні клопотання про накладення арешту на: автомобіль «DAEWOO NUBIRA», мобільний термінал марки «Nokia Xpressmusic»; грошових коштів в сумі 1071 грн. та 1 долар США; 2 карток ПАТ «ПриватБанк»; пакетику з зіп-лок застібкою з сім-картками ПрАТ «МТС Україна» та ПрАТ «Київстар»; а також Нетбуку разом з зарядним пристроєм та сумкою до нього, - було відмовлено.

22.11.2017 року вона звернулась до слідчого та прокурора з вимогою про повернення вказаного майна, але слідчий, посилаючись на те, що прокурор має намір оскаржувати ухвалу слідчого судді від 20.11.2017 року, якою було частково задоволено його клопотання про арешт майна, відмовив у поверненні вказаного майна.

Вважає, що слідчими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 допущена бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна. Просила слідчого суддю зобов`язати слідчого негайно повернути тимчасово вилучений автомобіль.

В судовому засіданні скаржник адвокат ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила скаргу задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, зазначав про те, що ухвала слідчого судді від 20.11.2017 року не набрала законної сили, а тому, з огляду на положення ст. 532 КПК, підстав для її виконання на даний час немає.

Власник автомобіля ОСОБА_8 просив скаргу задовольнити та повернути йому автомобіль.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим управлінням ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307, ч.2 cт.307 КК України щодо фактів збуту 11.10.2017 року психотропної речовини «амфітамін» та 16.11.2017 року - речовини рослинного походження зеленого кольору зовні схожої на особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс».

В рамках вказаного кримінального провадження слідчим суддею розглядалось клопотання слідчого про накладення арешту на майно, що було 16.11.2017 року вилучено під час затримання ОСОБА_3 , його особистого обшуку, обшуку автомобіля та обшуку квартири, в якій він мешкає.

Ухвалою слідчого судді від 20.11.2017 року зазначене клопотання було задоволено частково: частина майна була арештована, а у арешті іншої частини тимчасово вилученого майна, у тому числі і щодо арешту автомобіля «DAEWOO NUBIRA», 1998 року випуску, належного ОСОБА_8 , яким користується ОСОБА_3 , відмовлено.

Адвокатом ОСОБА_4 до скарги додано копію вимоги від 22.11.2017 року, з якою вона зверталась до слідчого та прокурора у вказаному кримінальному провадженні, про повернення майна у арешті якого ухвалою слідчого судді від 20.11.2017 року було відмовлено.

Проте, до цього часу автомобіль «DAEWOO NUBIRA», 1998 року випуску, повернутий власнику не був.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно ч.3 ст.173 КПК відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи такі обставини, вважаю, що слідчі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до яких зверталась адвокат ОСОБА_4 з метою виконання ухвали слідчого судді від 20.11.2017 року, допустили бездіяльність, яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля, а тому скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі.

При цьому, твердження слідчого ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо необхідності виконання ухвали слідчого судді після набрання нею законної сили, не ґрунтуються на нормах КПК України, зокрема, з огляду на вищевказані норми: ст.169,173 КПК України, а також ст.532 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169,173,303,306,307 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 - задовольнити.
Визнати бездіяльність старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 та заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 щодо неповернення тимчасово вилученого 16.11.2017 року у ОСОБА_3 автомобіля «Daewoo Nubira», 1998 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 .

Зобов`язати заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 негайно повернути власнику тимчасово вилучений автомобіль «Daewoo Nubira», 1998 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_1 , який належить на праві власності та зареєстрований за ОСОБА_8 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1