Провадження №: 1-кп/752/443/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2018 року м. Київ Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001488 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2013 року, за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 , 24.02.2017 року о 12-20 год. перебував в приміщенні ТЦ «Епіцентр», що розташований за адресою: м. Київ, вул. В. Кільцева 1-Б, де проходив повз відділ автозапчастин, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає підійшовши до торгівельної полиці, звідки взяв автомобільні клеми до акумулятора марки «Carcommerce» у кількості 3 шт., загальною вартістю 175 гривень 00 коп. В подальшому, вказаний товар ОСОБА_4 поклав до своєї кишені та не розрахувавшись пройшов з викраденим майном повз торгівельні каси, після чого був затриманий працівниками охорони.
Крім того 13.03.2017 року приблизно о 13:05 год. ОСОБА_4 перебуваючи в приміщені магазину «Лоток», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова 50/3, проходив повз відділ із продажу засобів особистої гігієни, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає викрав дезодорант MSS блискавка стік 92 г., вартістю 67 грн. 50 коп., дезодорант LSS алое 65 г. гелевий, 2 шт., вартістю 55 грн. за одиницю товару, всього на суму 177 грн. 50 коп., який поклав до кишені власної куртки, з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «ЛК-Транс» матеріального збитку на суму 177 грн. 50 коп.
Крім того 27.09.2017 року приблизно о 13:50, в м. Києві, перебуваючи в приміщенні ТЦ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» по вул. В. Кільцевій, 1-В, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вітрини та поклав до чорного поліетиленового пакету, який мав при собі, молочний шоколад з карамеллю та морською сіллю марки «CACHET» 300 гр., 5 шт. вартістю 66 грн. 58 коп. за одиницю товару, молочний шоколад з мигдалем та родзинками марки «CACHET» 300 гр., 5 шт., вартістю 66 грн. 58 коп., за одиницю товару та шоколад марки «CACHET» 300 гр., 4 шт., вартістю 66 грн. 58 коп. за одиницю товару, всього на загальну суму 932 грн. 12 коп. В подальшому, ОСОБА_4 не розрахувавшись за вказаний товар, покинув приміщення вище вказаного торгового центру, чим завдав матеріального збитку ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», на загальну суму 932 грн. 12 коп. без ПДВ.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що 24.02.2017 року о 12-20 год. перебував в приміщенні ТЦ «Епіцентр», звідки хотів викрасти автомобільні клеми до акумулятора марки «Carcommerce» у кількості 3 шт., проте був затриманий охоронцями магазину після того, як пройшов каси та не розрахувався за них. 13.03.2017 року приблизно о 13:05 год. ОСОБА_4 пояснив, що перебував в приміщені магазину «Лоток», де викрав дезодоранти та 27.09.2017 року приблизно о 13:50, перебуваючи в приміщенні ТЦ «Метро» викрав 14 шоколадок, які поклав до чорного поліетиленового пакету, який мав при собі, та вийшов з магазину. Одночасно, обвинувачений вказав, що перелічені речі викрав умисно, оскільки не мав можливості за них розрахуватись. Крім того, вказав, що щиро кається у вчиненому та просив суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинах при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, яка не доведена до кінця з причин, що не залежали від його волі та таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочинів середньої тяжкості проти власності, обставини вчинення злочинів та те, що обвинувачений вчинив умисні злочини проти власності упродовж короткого проміжку часу, а також дані про особу обвинуваченого, зокрема, що він суспільно-корисною працею не займається, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому і відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Зважаючи на те, що інкриміновані епізоди вчинення крадіжок в обвинувальному акті знайшли свою окрему кваліфікацію через об`єднання кримінальних проваджень, суд вважає за необхідне їх всі разом кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням вимог ст. 68, 70 КК України.
Підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, характер вчинення злочину, його спосіб, які вказують в своїй сукупності, у даному конкретному випадку, на те, що тяжкість вчиненого ним злочину разом із іншими вищезазначеними обставинами встановленими у цьому провадженні не свідчать про можливість виправлення останнього без відбування покарання чи за допомогою призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, враховуючи відсутність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначене даним вироком покарання, а саме у виді позбавлення волі у межах передбачених санкціями ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та санкції ч. 2 ст. 185 КК України, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Остаточне покарання слід визначити за правилами ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.
Враховуючи необхідність засудження обвинуваченого до реального терміну покарання, суд також вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу, але не довше 16.03.2018 року.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік .
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши останнього під варту в залі судового засідання, але на строк не довше 16.03.2018 року.
Строк відбування основного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 обчислювати з 15.01.2018 року.
Речові докази по справі:
-клеми до акумулятора марки «Carcommerce» у кількості 3 шт. передані на відповідальне зберігання представнику ТОВ «Епіцентр» - залишити ТОВ «Епіцентр» за належністю.
-CD диск з відеофайлами ємкістю 700 MB, який знаходиться при матеріалах досудового розслідування - залишити в матеріалах досудового розслідування за належністю.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1