Справа № 209/2400/16-к
Провадження № 1-кп/209/272/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора: - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 , 03 червня 2016 року, приблизно о 10.00 год., перебуваючи за адресою: бул. Будівельників, буд. 42 в м. Кам`янське, біля 3-го під`їзду, з автомобілю марки ВАЗ 2103, д.н. НОМЕР_1 , який знаходився у нього у тимчасовому використанні, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає вирішив заволодіти майном, яке знаходиться у вищевказаному автомобілі. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 03.06.2016 року, приблизно о 10.05 год., перебуваючи за адресою: бул. Будівельників, буд. 42 в м. Кам`янське, біля 3-го під`їзду, з автомобілю марки ВАЗ 2103, д.н. НОМЕР_1 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно із корисливих мотивів, таємно, маючи вільний доступ до вказаного автомобілю, викрав майно, а саме: електронні ваги на 300 кг., які належать ОСОБА_5 , завдавши потерпілому матеріального збитку, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1446 від 26.06.2016 року на суму 3050 грн. Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
ПОВТОРНО, 09.06.2016 року, приблизно о 09.00 год., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: бул. Будівельників, буд. 42 в м. Кам`янське, біля 3-го під`їзду, з автомобілю марки ВАЗ 2103 д.н. НОМЕР_1 , який знаходився у нього у тимчасовому використанні, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, вирішив заволодіти майном, яке знаходиться у вищевказаному автомобілі. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 09.06.2016 року, приблизно о 09.05 год., перебуваючи за адресою: бул. Будівельників, 42 в м. Кам`янське, біля 3-го під`їзду, з автомобілю марки ВАЗ 2103 д.н. НОМЕР_2 , впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно з корисливих мотивів, таємно, маючи вільний доступ до вищезазначеного автомобілю, викрав майно, а саме: акумулятор марки «MUTLU GO» SILVER 60Ah, який належав ОСОБА_6 , завдавши потерпілому матеріального збитку, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1446 від 26.06.2016 року на суму 647.20 грн. Заволодівши викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд провести судове засідання без його участі. Цивільний позов не заявляв.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі і підтвердив факти та обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого ним 03.06.2016 року приблизно о 10.00 год., за адресою: бул. Будівельників, буд. 42 в м. Кам`янське, біля 3-го під`їзду, з автомобілю марки ВАЗ 2103, д.н. НОМЕР_1 , який знаходився у нього у тимчасовому використанні, з якого він викрав «електронні ваги на 300 кг», що належали ОСОБА_6 , а також повторно, 09.06.2016 року приблизно о 09.05 год., перебуваючи за адресою: бул. Будівельників, 42 в м. Кам`янське, біля 3-го під`їзду, з автомобілю марки ВАЗ 2103, д.н. НОМЕР_2 , з якого він викрав акумулятор марки «MUTLU GO» SILVER 60Ah, що належав ОСОБА_6 , у кількості та переліку викраденого ним майна у гр. ОСОБА_6 , яке зазначено в обвинувальному акті. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Пояснив, що матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_6 добровільно відшкодував, висновки для себе зробив, просив суд суворо його не карати.
Право на захист в ході досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_4 роз`яснювалось, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
У скоєному щиросердечно покаявся. Просив суд розглядати справу із застосуванням ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи, пред`явлене обвинувачення йому зрозуміле, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, які не заперечували проти розгляду справи відповідно до ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи є його позиція добровільною і істинною. Судом обвинуваченому роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії середньої тяжкості кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а.п. 84 т.2), на обліку у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває (а.п.87 т.2), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.86 т.2).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття у вчиненні злочину та добровільне відшкодування потерпілому завданої шкоди.
Обставин, які у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
Згідно висновку досудової доповіді на обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної старшим інспектором Дніпровського РС Кам`янського МВ Південно-Східного ПВКПП МЮ України ОСОБА_7 від 05.04.2017 р., існує рівень ризику ймовірності вчинення повторного правопорушення та може становити небезпеку для суспільства, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При призначенні покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.
З урахуванням обставин і тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст.70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого в повному обсязі.
Керуючись статтями 368, 370, 374-376, 393, 395 КПК України, суд,
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;
- за ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 Кримінального кодексу України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати при проведенні судово-товарознавчої експертизи в сумі 165,00 (сто шістдесят п`ять) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1