АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/2067/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 636/3697/14-К
Категорія: ч.1 ст. 122 КК України
У Х В А Л А

(про залишення апеляційних скарг без руху)

11 серпня 2017 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_2 , на підставі ст. 398 КПК України, перевіривши апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 29 червня 2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

На зазначений вирок суду першої інстанції прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , обвинуваченим ОСОБА_3 , потерпілим ОСОБА_4 подані апеляційні скарги, які не відповідає вимогам чинного КПК України, з наступних підстав.

Як вбачається з резолютивної частини апеляційної скарги прокурора, не оспорюючи висновки суду, які викладені в оскаржуваному судовому рішенні, та кваліфікацію дій обвинуваченого, апелянт просить скасувати вирок, але в ній не зазначено в якій саме частині судового рішення це належить зробити, тобто за загальним обсягом або в частині призначеного покарання, тощо. Тобто, дана вимога є неконкретною та не відповідає п.5 ч.2 ст.396 КПК України.

Разом з цим, апеляційна вимога обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо скасування обвинувального вироку та його виправдання, не узгоджується з нормами ст.407 КПК України, яка передбачає чіткий перелік процесуальних рішень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Крім того, в порушення вимог ч.6 ст.396 КПК України, обвинувачений до своєї апеляційної скарги не надав достатньої кількості копій для їх надіслання сторонам кримінального провадження, а саме в кількості однієї копії.

Апеляційна вимога потерпілого ОСОБА_4 про призначення обвинуваченому більш суворого покарання в межах санкції ч.1 ст.122 КК України, але при цьому не вказуючи конкретну міру покарання, також є неконкретної та незрозумілою.

Апеляційні вимоги прокурора, обвинуваченого і потерпілого про ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції є неконкретним за своїм змістом, що позбавляє апеляційний суд на початку підготовки кримінального провадження до розгляду з`ясувати обсяг перевірки та межі апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, зазначені недоліки апеляційних скарг прокурора, обвинуваченого і потерпілого є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, оскільки вони не відповідають вимогам ст.396 КПК України та позбавляють суд апеляційної інстанції чітко визначити зміст апеляційного доводів та прохання апелянтів щодо незгоди з судовим рішенням і подальших дій суду апеляційної інстанції щодо кримінального провадження.

За таких обставин, прокурору, обвинуваченому та потерпілому належить роз`яснити те, що у разі невиконання ухвали, апеляційна скарга, на підставі п.п.1 та 4 ч.3 ст.399 КПК України, буде їм повернута.

Керуючись ст.ст. 396, 398, 399 ч. 1 КПК України, суддя-доповідач, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скаргипрокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 29 червня 2017 року, ухвалений стосовно ОСОБА_3 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків терміном 7 днів з моменту отримання копії ухвали.
Копію цієї ухвали надіслати прокурору у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , обвинуваченому ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя - доповідач ОСОБА_2