Справа № 202/7555/17
Провадження № 1-кс/202/2103/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП України

в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,
за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання слідчого Індустріального ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо технічну освіту, не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

- якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2017 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого Індустріального ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у кримінальному провадженні № 0002738 від 28 листопада 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 06.09.2015, приблизно о 22 годині 00 хвилин, знаходився біля магазину «АТБ-маркет», що розташований за адресою:

м. Дніпропетровськ, проспект Миру, 33, де зустрівся з раніше знайомим йому ОСОБА_6 , у якого при собі був велосипед марки «Winner» синього кольору. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме вказаним велосипедом.

Так, у цей же день, приблизно о 22 годині 10 хвилин, продовжуючи перебувати за вищезазначеною адресою, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і свідомо бажаючи її настання, під вигаданим приводом проїхатись на вказаному велосипеді, попрохав ОСОБА_6 дати йому велосипед. У свою чергу, ОСОБА_6 , будучи впевненим в правомірності дій свого давнього знайомого ОСОБА_5 , нічого не підозрюючи про його злочинні наміри, добровільно передав останньому свій велосипед. Отримавши від ОСОБА_6 вищезазначений велосипед, ОСОБА_5 , заздалегідь маючи намір його не повертати, діючи на досягнення свого єдиного злочинного результату, сів на велосипед та запевнивши ОСОБА_6 , що після того як проїдеться на ньому, поверне останньому велосипед, разом з чужим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись у подальшому викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 6/34-505 від 24.02.2016, заподіяв ОСОБА_7 майнову шкоду у розмірі 1800,00 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майно шляхом обману (шахрайство).

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні підозрюваному ОСОБА_5 , а саме 31.03.2016 року обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 29 травня 2016 року.

31.03.2016 року кримінальне провадження 0002738 було направлене до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з обвинувальним актом щодо ОСОБА_5 .

В ході судового розгляду обвинувачуваний ОСОБА_5 у судове засідання не з`являвся, на неодноразові судові повістки та смс виклики не реагував. Суддею неодноразово виносили ухвали про застосування приводу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , (26.04.2016 та 05.05.2016) однак на адресу суду надходила інформація, що обвинувачений за вищевказаною адресою не проживає деякий час і його фактичне місцезнаходження не відоме.

В ході спілкування з сусідами та родичами обвинуваченого ОСОБА_5 було встановлено, що останній не з`являвся за місцем своєї реєстрації та на той час його місцезнаходження рідним не відомо, так як він не підтримував з ними ніяких зв`язків. Також, здійснювалися працівниками поліції неодноразові виходи за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 ,які результату не дали, оскільки останнього вдома не було, а мобільний телефон за яким підтримувався зв`язок з ОСОБА_5 НОМЕР_1 був вимкнений.

Через неявку підозрюваного ОСОБА_5 , до якого було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у судові засідання, обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002738 був повернутий судом, відповідно до ухвали від 13.05.2016 року.

Після повернення обвинувального акту, та прийняття кримінального провадження, слідчим та оперативним підрозділом Індустріального ВП проводились заходи, спрямовані на встановлення фактичного місця знаходження ОСОБА_5 , однак вони результатів не дали.

Постановою слідчого від 21.10.2016 року досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002738 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, зупинено, а підозрюваного оголошено в розшук.

Відповідно до вимог КПК України, під час зупиненого кримінального провадження, вживалися лише заходи щодо встановлення фактичного місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 та 13.11.2017 року у ході проведення оперативно розшукових заходів було встановлено місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , у зв`язку з чим досудове розслідування було відновлено.

Беручи до уваги особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не засуджений, не виконав покладені на нього обов`язки передбачені запобіжним заходом у вигляді особистого зобов`язання, не з`являвся за викликом до суду, таким чином ухилявся, та у подальшому який перебував у розшуку в період часу з 21.10.2016 року до 13.11.2017 року, слідчий просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним вище ризикам.

В судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , приходжу до наступних висновків.

Так, відповідно до Витягу з ЄРДР за № 0002738 внесено відомості про те, що ОСОБА_7 , 1975 р.н. мешкає АДРЕСА_2 , просить прийняти заходи до невстановленої особи, яка 06.09.2015 біля магазину «АТБ-Маркет» по пр. Миру, шляхом зловживання довірою, заволодів велосипедом. (ЖЄО 1331).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодіння чужим майно шляхом обману (шахрайство), що карається штрафом до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 190 КК України не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з цим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять, надані сторонами кримінального провадження, докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Ознайомившись з матеріалами клопотання, матеріалами кримінального провадження №0002738, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, а також з метою попередження можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, вважаю, що обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131-132, 179, 184, 193-194,196, 205, 309 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Індустріального ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 190 КК України відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці, тобто до 13 січня 2018 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі зобов`язання:
?прибувати за першим викликом слідчого, прокурора або суду;

?не відлучатися із міста Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СВ Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1