Справа № 496/4619/17
Провадження № 1-кп/496/60/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-14.10.2010 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК

України до 3 років позбавлення волі, за ст.ст. 75, 104, 76 КК України звільнений від

відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-16.05.2012 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-13.07.2012 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.1 ст.309, 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений УДО на 5 місяців 23 дня;

-21.12.2016 року Біляївським районним судом Одеської області за ст.15 ч.2, ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, за ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
26.07.2017 року, ОСОБА_5 приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, переконавшись в таємності своїх дій, підійшов до хвіртки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , відчинивши хвіртку, проник на подвір`я вищевказаного домоволодіння. Впевнившись в тому, що його дії не будуть помічені, побачив на подвір`ї велосипед марки «Салют» темно-синього кольору, який належить ОСОБА_6 , яким вирішив заволодіти. З цією метою ОСОБА_5 з вказаної території подвір`я викотив вказаний велосипед, розпорядившись таким чином зазначеним майном на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1600 гривень.

Потерпілий до судового зсідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просив справу слухати у його відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мав та міру покарання залишив на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 себе винним визнав та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, при цьому зазначив, що він 26.07.2017 року, перебуваючи біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , підійшов до хвіртки домоволодіння, відчинив її, проник на подвір`я вищевказаного домоволодіння, де побачив на подвір`ї велосипед марки «Салют» темно-синього кольору, який належить ОСОБА_6 та яким вирішив заволодіти, при цьому розумів, що скоює крадіжку. У вчиненому розкаявся.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого та його відношення до вчиненого - визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, його позитивну характеристику за місцем проживання та службову характеристику та той факт, що він є учасником бойових дій, також суд звертає увагу на думку потерпілого, який не мав жодних претензій до обвинуваченого,

Разом з тим, суд приймає до увагу досудову доповідь органу з питань пробації, відповідно до висновку якого, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_5 , його спосіб життя, історію правопорушень, високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, а також те, що обвинувачений на даний час перебуває на обліку в Біляївському міськрайонному відділі з питань пробації з 24.01.2017 року та в період іспитового строку вчинив повторний злочин, чим порушив умови відбування покарання, тому Біляївський МРВ з питань пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. Також суд враховує той факт, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, судимість не знята і не погашена, на шлях виправлення не встав, належних висновків для себе не зробив та знову скоїв злочин з корисливих мотивів, тому суд вважає що, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті за якою кваліфіковані його дії.

Відповідно до п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується не відбута частина покарання за попереднім вироком, суди повинні точно встановлювати не відбуту частину основного й додаткового покарань і зазначати їх вид та розмір у новому вироку. У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Цивільний позов по справі заявлений не був, арешт на майно обвинуваченого не накладався. Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, не відбутої частини покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 21.12.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_5 до відбування покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, обрати щодо ОСОБА_5 запобіжній захід у виді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його взяття під варту, а саме з 03.04.2018 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1 .