Справа № 539/208/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2018 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лубни кримінальне провадження №0000138 про обвинувачення :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня-технічна, не працюючого, раніше судимого:

- 17.11.1997 р. Алчевським міським судом Луганської області за ч.3 ст.140, за ч.2 ст.229-6, 42 КК України до 7 років позбавлення волі;

- 04.12.2002 р. Алчевським міським судом Луганської області за ч.2 ст.153, ч.2 ст.187, 70 КК України до 9 років позбавлення волі, відповідно до ст.71 КК України частково приєднано покарання згідно вироку Алчевського міського суду Луганської області від 24.06.1997 р. , остаточно до 9 років і 6 місяців позбавлення волі, звільнений 06.04.2010 р. згідно постанови Алчевського міського суду від 29.03.2010 р. на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на 1 рік 10 місяців і 9 днів;

- 04.02.2011 р. Алчевським міським судом Луганської області за ч.2 ст.185 КК України, ч.2 ст.186 КК України, 70 КК України до 6 років позбавлення волі відповідно до ст.71 КК України частково приєднано згідно вироку Алчевського м/суду Луганської області від 04.12.2002, остаточно засуджено до 6 років і 6 місяців позбавлення волі, вирок вступив в законну силу 29.04.2011, даних про звільнення немає.

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
21 жовтня 2017 року, 21.10.2017 року близько 14 год. 00 хв., обвинувачений ОСОБА_4 йшов по своїм справам по вул. Владислава Бєлоруса у напрямку руху від школи №1 до ринкової площі, що в м. Лубни та помітив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_5 , яка йшла попереду у попутному напрямку із жіночою сумкою через плече. Одразу після цього обвинувачений ОСОБА_4 вирішив відкрито заволодіти цією жіночою сумочкою.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, діючи повторно, наздогнав потерпілу ОСОБА_5 та шляхом ривка з плеча потерпілої відкрито заволодів жіночою сумочкою, встановленою вартістю 317,5 грн., в якій знаходилися: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 130 грн. та косметичні засоби, належні останній, після чого зник з місця події, побігши через двори багатоповерхівок в напрямку вул. Ярослава Мудрого, що в м. Лубни, а викраденими речами, в подальшому, розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 по даному епізоду слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Крім цього, 04.12.2017 року близько 19 год. 25 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись поряд із автозаправочною станцією «Автотранс», що за адресою: пр-т Володимирський, 154 в м. Лубни, помітив раніше йому незнайому потерпілу ОСОБА_6 , яка саме в цей час проходила повз вищевказану заправку, та вирішив вчинити на неї напад з метою заволодіння її майном. Так, обвинувачений ОСОБА_4 , дочекавшись доки потерпіла ОСОБА_6 відійде в безлюдне місце, а саме : за автозаправочну станцію зі сторони залізничних колій в бік залізничного вокзалу, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння майна, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, наздогнав ОСОБА_6 та звернувся до неї із словами: «У Вас не будет спичек?». Після чого потерпіла ОСОБА_6 повернулася до ОСОБА_4 обличчям, а він, в свою чергу, штовхнув її, від чого остання впала на землю.

Одразу після цього обвинувачений ОСОБА_4 почав наносити потерпілій ОСОБА_6 удари кулаками в область обличчя, промовляючи при цьому слова: «Отдай сюда…». ОСОБА_6 спробувала захиститися від ударів закриваючи своє обличчя рукою і цей час побачила проходячого поряд чоловіка, до якого криком звернулася за допомогою, вказаний чоловік підбіг до ОСОБА_6 та своєю присутністю відігнав обвинуваченого ОСОБА_4 .

Під час нанесення ударів ОСОБА_4 зняв з плеча ОСОБА_6 жіночу сумку чорного кольору, встановленою вартістю 320 грн., в якій містилась: парасолька бордового кольору, встановленою вартістю 79,75 грн., гаманець, встановленою вартістю 61,25 грн. з трьома банківськими картками, з яких в подальшому обвинувачений ОСОБА_4 зняв грошові кошти на загальну суму 110 грн., та грошовими коштами близько 8 грн., косметичними засобами, та з кишені куртки потерпілої ОСОБА_6 витягнув мобільний телефон «Самсунг Дуос», встановленою вартістю 520 грн. Водночас, відбігаючи невелику відстань від ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 викинув мобільний телефон «Самсунг Дуос», належний потерпілій та в подальшому зник з місця вчинення злочину, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Дії обвтнуваченого ОСОБА_4 по даному епізоду слід кваліфікувати за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєнні кримінальних правопорушень при вищевказаних обставинах визнав повністю, пояснивши, що дійсно, у жовтні 2017 року у потерпілої ОСОБА_5 вирвав жіночку сумочку та зник з місця скоєння злочину. У грудні 2017 року, намагаючись заволодіти майном потерпілої ОСОБА_6 , звалив останню на землю та бив, вирвавши у неї жіночу сумочку та витягнув з карману мобільний телефон.

Згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників кримінального провадження, яким роз`яснено зміст вищезазначеної процесуальної норми, судом не досліджувались докази вини обвинуваченого стосовно фактичних обставин справи.

Зважаючи на послідовність показів обвинуваченого ОСОБА_4 про обставини справи, суд вважає покази достовірними, а його вину встановленою та доведеною.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що визнається судом пом`якшуючими покарання обставинами, відповідно до ст.66 КК України.

Обставина, що в порядку ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочину.

При обранні покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які класифікуються як тяжкі злочини; особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, ніде не працює, раніше неодноразово засуджений, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання; відношення до вчинених кримінальних правопорушень і приходить до висновку, що необхідним покаранням для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_4 буде покарання: за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань .

По кримінальному провадженню маються витрати за проведення товарознавчих та трасологічної експертиз на загальну суму 2967 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України , --
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.187 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 (семи) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 06.12.2017 року.

Речові докази по справі, а саме:

-жіночу сумку коричневого кольору з написом «QІNС-ВО», яка знаходиться у потерпілої ОСОБА_5 залишити потерпілій, як їй належне майно;

-косметичну зеленого кольору, косметичні засоби, візитні картки, таблетки, жіночу парасольку бордового кольору, жіночу сумку чорного кольору з написом «МІСНЕАL КОRS», жіночий гаманець бордового кольору, банківську картку золотистого кольору та заламіноване посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , видане ТОВ «Лубенський молочний завод», які знаходяться у потерпілої ОСОБА_6 залишити останній, як їй належне майно.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення товарознавчих та трасологічної екпертиз на загальну суму 2967 гривень (дві тисячі девятсот шістдесят сім) гривень.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1