УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2018 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 260 КК України,

ВСТАНОВИВ:
26 січня 2018 року у Слов`янський міськрайонний суд звернувся слідчий СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням по кримінальному провадженню №0001662 від 23.07.2015 року, про обрання у відношенні ОСОБА_4 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 260 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Із даного клопотання слідує, що: на початку квітня 2014 року, більш точну дату встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Слов`янськ вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», під командуванням ОСОБА_5 . Для подальшої участі у незаконному збройному формуванні ОСОБА_4 було передано у використання вогнепальну зброю, набої для неї, формений одяг та військове спорядження. У період з квітня 2014 року до початку липня 2014 року, ОСОБА_4 діючи у складі непередбаченого законами України військового формування, систематично виконував накази свого керівництва та будучи бійцем незаконного збройного формування здійснював визначені йому завдання по охороні адміністративної будівлі Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецької області, не пропускаючи нікого до зазначеного приміщення адміністративної будівлі, під загрозою застосування автоматичної вогнепальної зброї, а також виконував інші протиправні накази направлені проти представників української влади із застосуванням автоматичної вогнепальної зброї, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки».

Відносно громадянина ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру та винесено постанову про оголошення в розшук.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні посилалась на те, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджає проведенню з ним слідчих дій і прийняття законного рішення по даному кримінальному провадженню, а тому просила обрати останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що дане клопотання слідчого, про обрання у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 9 частини 2 статті 131 КПК України визначено, що запобіжні заходи є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 132 застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускає-

ться, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Слідчим при зверненні до суду з вказаним клопотанням на підтвердження наявності ризиків, що ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, надана постанова слідчого від 27 жовтня 2014 року про оголошення останнього у розшук, а також не вручено в установленому законом порядку ОСОБА_4 повідомлення про підозру, не надано підтверджень того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, а також в порушення вимог ст. 132 КПК України не додано жодного належного доказу на обґрунтування та підтвердження своїх вимог.

Таким чином, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 не набув процесуального статусу підозрюваного по вказаному кримінальному провадженню, в зв`язку з чим застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можливо, оскільки суперечить вимогам КПК України.

У зв`язку з чим, сукупність наданих суду матеріалів та вищевикладені обставини дозволяють суду постановити рішення про відмову в обранні відносно ОСОБА_4 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 177, 183, 193, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора старшого слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про обрання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 260 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчій суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1