АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/9063/16-к Номер провадження 11-кп/786/919/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст. 185 КК україни ТЗ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003420 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 16 липня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, який проживає АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,
визнано винуватим та засуджено за:

- ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі;
- ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015) ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попередньго ув`язнення з 20.04.2017 по 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено повністю та стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 8236 грн. заподіяної матеріальної шкоди.
Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 351 грн. 84 коп.
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він у період з кінця травні 2016 по 1.10.2016 вчиняв злочини проти власності, а саме:

1 епізод ОСОБА_7 наприкінці травня 2016 року у денний час доби, за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, шляхом зламу запірного пристрою, таємно викрав велосипед марки «Winner Gladiator», чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 2500 грн.
2 епізод Повторно ОСОБА_7 на початку серпня 2016 року, у нічний час доби, умисно, шляхом зриву металевою трубою навісного замка, проник до підсобного приміщення між другим та третім під`їздом будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав таємно велосипед «WINER MACHO 24», що належить ОСОБА_11 , чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 1325 грн.
3 епізод Повторно 24.08.2016 приблизно о 19 годині ОСОБА_7 , умисно, шляхом зриву металевою трубою навісного замка, проник до підвального приміщення по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав велосипед «Winner Panther», що належить ОСОБА_12 , чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 1800 грн.
4 епізод Повторно 1.10.2016 приблизно о 05 годині ОСОБА_7 , умисно, з корисливих спонукань, шляхом зриву металевою трубою навісного замка, проник до підвального приміщення по АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав п`ятилітрову скороварку «А-ПЛЮС» вартістю 508,36 грн. та чотири літніх автомобільних шини «KUMHO KR 205/60 R-16 в пакеті з написом «LEXUS», вартістю по 2059 грн. кожна, що належать ОСОБА_9 , чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 8744,36 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений, мотивуючи тим, що він свою вину визнав, розкаявся у вчиненому,активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується позитивно, страждає на складку форму сколеозу хребта, просить змінити вирок суду та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання, призначеного за ч.1, ч.2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На вказану апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_9 подав заперечення, у якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , а вирок суду залишити без змін, мотивуючи це тим, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, свій дохід здобуває злочинним шляхом, ухилявся від явки до суду, обвинувачений не вжив заходів для відшкодування шкоди завданої злочином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення: обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, при цьому вказав, що шкоду потерпілим не відшкодував, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 під час розгляду провадження у суді першої інстанції свою вину у вчиненому злочині визнав, фактичні обставини провадження учасниками не оспорювалися, через це суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Тому колегія суддів згідно ч. 3 ст. 349 та ч. 2 ст. 394 КПК України не перевіряє фактичні обставини кримінального провадження.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у злочинах, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна та повторне таємне викрадення майна, поєднане з проникненням у приміщення, за які його засуджено, учасниками провадження не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Суд першої інстанції, при призначенні покарання виконав вказані вимоги закону та роз`яснення Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості та тяжкими; особу обвинуваченого, який відповідно до ст. 89 КК України не судимий, згідно досудової доповіді визначено середня ступінь ризику, раніше неодноразово засуджувався за аналогічні злочини, посередню характеристику, відсутність роботи, часткове відшкодування шкоди, те, що обвинувачений переховувався від суду та був оголошений у розшук; наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Обговорюючи призначене ОСОБА_7 покарання колегія суддів окрім визнаного судом, враховує всі обставини по провадженню в їх сукупності, думку потерпілого ОСОБА_9 , те, що нові злочини обвинувачений вчиняв через невеликий проміжок часу, що в цілому характеризує особу обвинуваченого як таку, що веде злочинний спосіб життя та схильна до продовження злочинної діяльності, системний характер його протиправної поведінки, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпеку його особи.

За таких підстав суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Твердження обвинуваченого про неврахування судом наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме визнання вини, щире каяття активне сприяння розкриттю злочину, є необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції при призначенні покарання вказану обставину врахував.

У той же час доводи обвинуваченого про те, що він за місцем проживання характеризується позитивно та страждає на складку форму сколеозу хребта є недоведеним, так як в матеріалах відсутні будь-які документи про наявність у ОСОБА_7 захворювання та в апеляційний суд такі докази обвинуваченим не надано, шкоду не відшкодував, а щодо характеристики, то на а.п. 127 мається характеристика інспектора Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області з якої вбачається, що останній характеризується посередньо, інших даних кримінальне провадження не містить.

Таким чином призначене ОСОБА_7 не максимального покарання, передбачене санкціями ч.ч. 1, 3 ст. 185 КК України відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище безумовних підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_7 , а саме застосування ст. 75 КК України, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 16 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4