Справа № 147/1108/17
Провадження № 1-в/147/55/17
У Х В А Л А
іменем України
22.12.2017 року смт. Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець подання старшого інспектора Тростянецького міськрайонного відділу з питань пробації ЦЗМУ з ПВКП та пробації Міністерства юстиції України старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_4 про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , засудженого 12.02.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням на 3 роки,
ВСТАНОВИВ:
Старший інспектор Тростянецького міськрайонного відділу з питань пробації ЦЗМУ з ПВКП та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 звернувся в суд із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 , посилаючись на те, що останній був взятий на облік Тростянецького міськрайонного відділу з питань пробації 30.03.2016 року та 08.04.2016 року був ознайомлений із порядком відбування та виконання призначеного судом покарання. Під час виконання вироку Тростянецького районного суду від 12.02.2016 ОСОБА_5 порушив порядок і умови відбування та виконання покарання з випробуванням, а саме 18.02.2017 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.175 КУпАП за що йому було винесено попередження та 01.08.2017 року не з`явився на реєстрацію без поважних на те причин, пояснивши під час телефонної розмови, що перебуває на лікуванні у м. Києві, але ніяких підтверджуючих матеріалів не надав. 05.09.2017 року засуджений повторно не з`явився на реєстрацію. З метою встановлення факту повторної неявки було допитано дружину ОСОБА_5 , яка повідомила, що її чоловік знаходиться на лікуванні, але адреси не знає. Згідно інформації Київської міської клінічної лікарні №4, порушник на лікуванні не перебував. 02.10.2017 року було здійснено черговий виїзд за місцем проживання ОСОБА_5 у зв`язку із неявкою на реєстрацію та опитано маму засудженого ОСОБА_6 , яка повідомила, що її син знаходиться на лікуванні у м.Київ, однак підтверджуючих матеріалів із лікувального закладу не надав. Враховуючи, що ОСОБА_5 продовжує ухилятися від реєстрації та не виконує поставлений судом обов`язок, просив скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за поданням органу або установи виконання покарань.
Відповідно до ст.11 ч.1 Кримінально-виконавчого кодексу України - органами виконання покарань є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації, його територіальні органи управління, уповноважені органи з питань пробації (ч.1 ст. 11 із змінами, внесеними згідно із Законом № 5461-VI від 16.10.2012 року; в редакції Закону № 1492-VIII від 07.09.2016 року).
Сторони в судове засідання не з`явилися.
ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд подання за його відсутності, в задоволенні подання просив відмовити та надав виписку №1238 із медичної картки хворого.
Старший інспектор Тростянецького міськрайонного відділу з питань пробації подав заяву про розгляд справи за його відсутності, подання підтримав та просив задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 подання підтримав.
Дослідивши матеріали справи та доводи подання, суд розглядає справу у відсутності сторін (у відповідності ч. 4 ст. 539 КПК України не прибуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду), вирішує справу на підставі наявних в ній даних чи доказів та доходить слідуючого висновку.
Згідно із ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2016 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 309 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.
Як вбачається з подання, під час іспитового строку засуджений один раз притягувався до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у виді попередження.
Суд вважає, що даний факт не свідчить про систематичність вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_5 .
Згідно письмових пояснень дружини та матері засудженого, які містяться в матеріалах особової справи №26/2016 р, ОСОБА_5 перебував на лікуванні у м. Київ.
Даний факт підтверджує виписка №1238 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого), видана Центральною районною лікарнею Києво-Святошинського району м. Київ 31.10.2017 року, згідно якої ОСОБА_7 з 01.08.2017 року по 31.10.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні у даній установі.
На думку суду, неявка ОСОБА_5 для реєстрації до органу пробації хоч і є порушенням покладених на нього судом обов`язків як засудженого, але немає підстав вважати, що воно по своїй суті систематичне та є достатнім, щоб вважати його прямим ухиленням від відбування покарання згідно вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2016 року. При цьому, суд бере до уваги те, що засудженим були надані відповідні пояснення причин неявки.
За частиною першою статті 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 роз`яснено, що згідно з ч.2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Приймаючи рішення по суті заявленого подання, суд бере до уваги і приписи ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Водночас, у ході розгляду подання не встановлено переконливих доказів, що засуджений у подальшому порушуватиме умови звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд не вбачає підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання, оскільки вчинене адміністративне правопорушення та неявка на реєстрацію не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 78, 166 КВК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні подання старшого інспектора Тростянецького міськрайонного відділу з питань пробації ЦЗМУ з ПВКП та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 , 1978 року народження, і направлення його для відбування покарання, призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2016 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя