Справа № 343/1980/17
Провадження № 11-кп/779/544/2017
Категорія ст.81 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

представника Долинського

ВЦ №118 управління ДПтС України ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Долинського районного суду від 08 листопада 2017 року про його умовно дострокове звільнення, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою суду ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні заяви про його умовно-дострокове звільнення.

На дану ухвалу засуджений подав апеляційну скаргу, в якій посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що судом не враховано, що стягнення ним погашені не враховано медичні довідки про його незадовільний стан здоров`я. крім того, адміністрація установи не заперечує щодо його звільнення. Просить ухвалу суду скасувати та прийняти рішення на його користь.

В засіданні апеляційного суду прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу вважає законною та обґрунтованою, а тому просив залишити її без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вказаних вимог при винесенні ухвали місцевий суд дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п.2 Постанови ПВС України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Судом також встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19.05.2016 року засудженому ОСОБА_8 зараховано в строк відбування покарання за правилами ст. 72 ч.5 КК України попереднє ув`язнення з 09.07.2013 року по 30.12.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою цього ж суду від 21.06.2016 року виправлено описку та постановлено вважати дату попереднього ув`язнення з 07.11.2013 року по 30.12.2013 року. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27.05.2016 року засудженому ОСОБА_8 замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким у вигляді обмеження волі.

Судом також встановлено, що ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.08.2016 року засудженому ОСОБА_8 зараховано в строк відбування покарання за правилами ст. 72 КК України час слідування його під вартою з 27.05.2016 року по 29.06.2016 року, із розрахунку один день тримання під вартою за два дні обмеження волі. Початок відбуття терміну покарання засудженому постановлено рахувати з 09.07.2013 року; кінець терміну 14.05.2018 року.

Суд мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_8 на даний час не працює, намірів щодо свого працевлаштування не виявляє. За час відбування покарання допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що на нього було накладено 2 дисциплінарне стягнення, які на даний час погашені у встановленому законом порядку, заохочення не оголошувалось, не приймає участі у суспільно-корисній праці, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, у зв`язку з чим комісією Державної установи «Долинський виправний центр (№ 118)» 13.09.2016 року відмовлено у зверненні до суду з поданням про його умовно-дострокове звільнення.

Дане рішення комісії засуджений не оскаржував ні прокурору, ні до суду.

Також, на комісії розглядались всі належні документи, які містяться у особовій справі та характеризують особу засудженого і саме на основі цих документів були зроблені висновки, що поведінка засудженого та його ставлення до праці не є сумлінними, як це вимагає ст.81 КК України.

При прийнятті рішення судом було повно і об`єктивно досліджено дані про особу засудженого та прийшов до висновку про відсутність доказів сумлінної поведінки у засудженого під час відбування покарання.

Враховуючи, вищевикладене, колегія суддів вважає, що в клопотанні про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Долинського районного суду від 08 листопада 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3