Справа № 621/1600/17
Пр. № 1-кп/621/173/17
ВИРОК
Іменем України
13 жовтня 2017 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ;
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ;
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ;
обвинуваченого - ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черкаський Бишкин, Зміївського району Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
18 липня 2017 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Франка в с. Лиман, Зміївського району Харківської області, у якого виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , того ж дня та в той же час, прийшов на ділянку вулиці поруч із домоволодінням АДРЕСА_2 , де переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, через незачинену хвіртку увійшов у двір території даного домоволодіння, звідки таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, вчинив крадіжку бідону алюмінієвого, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи за №107 від 20.07.2017 року - 878 грн., що належать потерпілій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищезазначену суму.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких стороною обвинувачення йому пред`явлено обвинувачення та пояснив про обставини вчинення злочину як вказано в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного злочину і правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у сховище.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що ним вчинено злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Суд враховує особу обвинуваченого, який не працює, одружений, за місцем проживання характеризується як особа, відносно якої скарги та компрометуючі матеріали відсутні, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини справи і дійшов висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим, обвинуваченого можливо звільнити від відбування покарання, застосувавши ст. 75 КК України, із покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_4 винним у злочині, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази - бідон алюмінієвий, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 вважати їй повернутим.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_4 не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: