У Х В А Л А

іменем україни

17.01.2018 року місто Ужгород

Колегія суддів Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області:
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт, у кримінальному провадженні 1-кп/308/503/17 (справа № 308/2997/17) внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 31.03.2014 року, про обвинувачення,-

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Доробратово, Іршавського району, Закарпатської області, зареєстрований та проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , українець, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого, не працюючого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В :
28 березня 2017 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/503/17, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 31.03.2014 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.
За ухвалою від 30.03.2017 року судом було призначено підготовче судове засідання за зазначеним обвинувальним актом, а за ухвалою від 27.06.2017 року до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
За ухвалою від 29.09.2017 року судом було передано матеріали кримінального провадження № 1-кп/308/503/17 (справа № 308/2997/17), внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 від 31.03.2014 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, - складу суду Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 1-кп/308/408/17 (справа № 308/19390/13-к) про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 191 ч. 5, 366 ч. 2 КК України, для вирішення питання про їх об`єднання, оскільки як вбачається із обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду епізодів кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України за попередньою змовою із головним бухгалтером КС «Ужгород Плюс» ОСОБА_8 , шляхом зловживання своїм службовим становищем.
Слід зазначити, що на цей час питання щодо об`єднання, або відмову у такому об`єднанні іншим складом суду Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 1-кп/308/408/17 (справа № 308/19390/13-к) про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 191 ч. 5, 366 ч. 2 КК України, до цього часу не вирішене.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
У зв`язку із закінченням строку тримання обвинуваченого під вартою 19.01.2018 року, судом було поставлене на вирішення питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого.
Прокурор просив суд продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки раніше до обвинуваченого обирався інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, який він порушив, переховувався від слідства за кордоном, що стало підставою для обрання щодо нього саме такого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого заперечив проти продовження цього строку судом та просив змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний із триманням під вартою через стан здоров`я свого підзахисного. Повідомив, що звертався до УВП № 9 із клопотаннями про надання йому лікарської допомоги.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень за ухвалою від 17.03.2017 року слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було обрано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17.03.2017 року 15год. 20 хв.
При цьому підставою для обрання судом саме такого запобіжного заходу стала наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема зазначено, що ОСОБА_6 16.08.2016 в рамках даного кримінального провадження був затриманий та ухвалою слідчого судді відносно нього обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, 18.08.2016 ОСОБА_6 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави, умови якої були ним порушені та останній був оголошений в розшук.
Вказані слідчим обставини свідчать, що ОСОБА_6 може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Обираючи запобіжний захід слідчий суддя прийняв до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється в скоєнні особливо тяжкого злочину, раніше несудимий, однак попередньо вчиняв спроби уникнути досудового слідства, відповідно існують ризики того, що підозрюваний може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Судом було спрямовано на адресу начальника Закарпатської УВП № 9 майора внутрішньої служби ОСОБА_9 лист від 29.06.2017 із проханням повідомити чи звертався ОСОБА_6 за медичною допомогою та чи надається обвинуваченому, який знаходиться під вартою у Закарпатській УВП № 9, належне медичне обслуговування в межах УВП № 9; чи наявні перешкоди для подальшого тримання обвинуваченого під вартою за станом здоров`я.
Проте, до цього часу, відповідь на цей лист до суду не надійшла.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Підставою для тримання обвинуваченого під вартою є наявність ризиків, передбачених п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Проаналізувавши надані суду докази та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином на цей час практично відсутній, оскільки обвинуваченим систематично вживаються заходи щодо відшкодування шкоди потерпілим. Так, потерпілий ОСОБА_10 подав до суду заяву від 15.05.2017 року (а.с. 114, т. 1) за якою повідомив, що матеріальна шкода ОСОБА_6 йому відшкодована, моральних претензій до обвинуваченого він не має; потерпіла ОСОБА_11 подала до суду заяву аналогічного змісту від 29.08.2017 року (а.с. 166, т. 1).
Відтак практично відсутній на цей час ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки вищезазначене свідчить про свідоме ставлення обвинуваченого до пред`явленого обвинувачення та прийняття ним дієвих заходів щодо відшкодування потерпілим шкоди, завданої злочином.
Суд також враховує, що на цей час судом половина свідків вже була допитана, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
Що ж стосується інших ризиків, які полягають у тому, що ОСОБА_6 16.08.2016 в рамках даного кримінального провадження був затриманий та ухвалою слідчого судді відносно нього обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, 18.08.2016 ОСОБА_6 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави, умови якої були ним порушені та останній був оголошений в розшук, що і стало підставою для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вказані обставини свідчать, що ОСОБА_6 може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Як зазначено у п. 2.2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року № 14 «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).
Як засвідчать результати аналізу судової практики, суди в ухвалах про продовження строку тримання під вартою не співвідносять доцільність подальшого застосування тримання під вартою з особливістю тих дій, які слід провести для завершення провадження.
Таким чином, обґрунтування доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.
Суд також враховує вимоги ст. 5 Конвенції, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».
П. 3 ст. 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Суд також приймає до уваги, що строк тримання під вартою ОСОБА_19 закінчується 19.01.2018 року, продовжує існувати лише один ризик, який був підставою для обрання судом саме такого запобіжного заходу, а саме: ОСОБА_6 може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, проте тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку, а обвинувачений тримається під вартою із 17 березня 2017 року з 15 год. 20 хв., оцінюючи в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України, зокрема стан здоров`я обвинуваченого, який хоча і не перешкоджає подальшому триманню обвинуваченого під вартою, проте є незадовільним, оскільки йому був встановлений стент, і він потребує постійного лікарського нагляду, постійно звертається до лікарів медичної частини УВП № 9 (довідка а.с. 6, т. 2); попередню поведінку обвинуваченого, який хоча і переховувався від слідства та порушив запобіжний захід у вигляді застави, проте мав достатньо часу для усвідомлення зазначеного факту та гарантує належну процесуальну поведінку у подальшому, на цей час провадження у справі триває близько одного року, протягом тривалого проміжку часу вирішується питання щодо можливості об`єднання кримінальних проваджень у одне провадження, що унеможливлює на цей час подальший розгляд кримінального провадження цим складом суду.
Суд також враховує, що обвинувачений уродженець Закарпатської області, має постійне зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за яким проживає спільно із дружиною ОСОБА_8 , раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, йому не повідомлялося про підозру у вчиненні будь яких інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що на цей час продовжують існувати наступні ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого: ОСОБА_6 може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, при цьому усунення цього ризику можливе і при застосуванні цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби (ч. 1 ст.181 КПК України).
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
9) носити електронний засіб контролю.
Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу на біль м`який задовольнити, змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю строком на два місяці.
Зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також протягом двох місяців з дня винесення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований: АДРЕСА_1 , цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із свідками, які ще не допитані судом та потерпілими у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Ужгородський РВП ГУНП в Закарпатській області.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 331, 369-372, 392 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який - задовольнити.
Змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю строком на два місяці, тобто до 17 березня 2018 року.
Зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також протягом двох місяців з дня винесення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований: АДРЕСА_1 , цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із свідками, які ще не допитані судом та потерпілими у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Ужгородський ВП ГУНП в Закарпатській області.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору і надіслати начальнику відділу ДДПВП України Закарпатської області Закарпатської УВП № 9 та Ужгородському ВП ГУНП в Закарпатській області для виконання.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3