Справа № 130/1618/17
Провадження №11-кп/772/559/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №000356, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 16.05.2017 за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора у кримінальному ОСОБА_8 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14.02.2018, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 27 квітня 2017 року Жмеринським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 70 КК України до п`яти років трьох місяців позбавлення волі, - по обвинуваченню у вчиненні злочинів,
визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 , ч.2 ст. 263 КК України та призначено йому покарання:
- за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст. 263 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупності злочинів шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду від 27 квітня 2017 року, визначено ОСОБА_7 остаточну міру покарання у виді 5 (п`яти) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_7 9 травня 2017 року в 0 год 30 хв. з метою таємного викрадення чужого майна шляхом розбиття скла через вікно проник в будинок АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , звідки викрав мобільний телефон "Нокія-2300" вартістю 135 грн та фотоапарат "Смена-35", які привласнив. Після чого шляхом зриву дверей проник у господарське приміщення, звідки таємно викрав ручну дриль вартістю 138 грн, електродвигун, два маленькі молотки вартістю 28,80 грн, два металеві плоскогубці вартістю 28,80 грн, електропаяльник, одинадцять металевих плешок вартістю 220 грн, три металеві плешкотримачі вартістю 138 грн, дві сокири з дерев`яними ручками вартістю 77,40 грн, які привласнив. Всього обвинувачений викрав майна на загальну суму 766 грн. Фотоапарат, електродвигун та електропаяльник не оцінені у зв`язку з неробочим технічним станом. Згодом викрадене було виявлене у домогосподарстві обвинуваченого в с.Ярошенка Жмеринського району.
На початку липня 2017 року обвинувачений ОСОБА_7 біля лісосмуги с. Ярошенка Жмеринського району знайшов кастет, який є холодною зброєю, який він носив з собою, і який 6 вересня 2017 року був виявлений у нього працівниками поліції на першій платформі залізничного вокзалу станції Жмеринка.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочини, передбачені ч.3 ст.185, ч.2 ст.263 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно з проникненням в житло та інше сховище, а також носив холодну зброю без передбаченого законом дозволу.
В апеляційній скарзі з доповненнями прокурора у кримінальному ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14.02.2018 в частині визначення початку строку відбування покарання у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить ухвалити свій вирок, яким у резолютивній частині вироку зазначити початок строку відбування покарання, а саме з моменту звернення вироку до виконання.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції в порушення вимог п.2 ч.4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою не зазначено початок строку відбування покарання.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просить задовольнити її повністю.
Обвинувачений ОСОБА_7 просив залишити вирок суду першої інстанції без змін.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються.
Водночас судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 допущено істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, що в свою чергу потягнуло невідповідність призначеного покарання з огляду на наступне.
Згідно роз`яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку та п.29 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання, акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.
Відповідно до вимог ст. 71 КК України та роз`яснень п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання при призначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, а тому суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарання і зазначити їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком, з поміж іншого, треба вважати невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.
Таким чином, з аналізу зазначених вище норм слідує, що при призначенні остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України суд до призначеного покарання за новим вироком приєднує саме невідбуту частину покарання за попереднім вироком, початок строку відбування покарання має рахуватися або з дня ухвалення нового вироку, або ж з дня приведення такого вироку до виконання, а не з початку строку відбування покарання за попереднім вироком. При цьому відбута частина покарання за попереднім вироком в строк відбування покарання не зараховується.
Відповідно до п.2 ч.4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається початок строку відбування покарання, проте наведенні наведені вище вимоги залишились поза увагою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 .
Так, як вбачається з оскаржуваного вироку та матеріалів кримінального провадження, встановлено, що вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27.04.2017 та ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 04.09.2017 ОСОБА_7 визнано винуватим за ч.3 ст. 185 КК України, ч.1 ст. 70 КК України і засуджено до 5 років 3 місяців позбавлення волі.
На виконання зазначеного вироку від 27.04.2017 ОСОБА_7 затримано 10.11.2017 та направлено для відбування покарання.
Вироком Жмеринського міськрайонного суду від 14.02.2018 ОСОБА_7 засуджено за кримінальні правопорушення, які він вчинив 09.05.2017 та у липня 2017 року, тобто після ухвалення попереднього вироку Жмеринським міськрайонним судом 27.04.2017.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю вироку, однак в порушення вимог п.2 ч.4 ст. 374 КПК України ухвалив рішення про початок строку відбування покарання останньому з дня його затримання на виконання попереднього вироку.
Таким чином, суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для його скасування та постановлення нового вироку.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 420 КПК України, п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів», апеляційний суд,-
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному ОСОБА_8 з доповненнями задовольнити.
Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14.02.2018 у кримінальному провадженні №000356, внесеного в єдиний реєстр досудових розслідувань 16.05.2017 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 , ч.2 ст. 263 КК України скасувати в частині визначення початку строку покарання через істотні порушення кримінального процесуального закону.
У резолютивній частині вироку зазначити початок строку відбування покарання з моменту звернення вироку до виконання.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії вироку.
Судді:
Згідно з оригіналом: