АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.11.2017 р., якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 про скасування постанови, винесеної заступником Генерального прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001998 від 11.10.2017 р. про визначення групи прокурорів, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :
13.11.2017 р. ОСОБА_8 та його адвокат ОСОБА_7 звернулися до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із скаргою про скасування постанови, винесеної заступником Генерального прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001998 від 11.10.2017 р. про визначення групи прокурорів. У постанові зазначено, що вона оскарженню не підлягає.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 , слідчий суддя в ухвалі зіслався на те, що скарга подана на рішення, що не підлягає оскарженню.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням ОСОБА_8 та його адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі ставлять питання про його скасування та постановлення нової, про призначення нового судового розгляду в суд першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки ухвалена без додержання вимог щодо кримінального провадження, необґрунтована, винесена без дослідження об`єктивних обставин справи, а також з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України повноваженнями слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Тобто, скасування слідчим суддею явно незаконної постанови прокурора ОСОБА_10 від 11.10.2017 р. мали створити необхідні умови для реалізації ОСОБА_8 та його захисником їх процесуальних прав та поновлення принципу рівності сторін, а також сприяти додержанню принципу справедливого судового розгляду в майбутньому.

Також, слідчим суддею поза увагою залишена і практика ЄСПЛ, чим ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 позбавлено гарантованого ст. 13 ЄКПЛ права на ефективний засіб правового захисту.

Крім того, слідча суддя діяла не на підставі вимог ст. 19 Конституції України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення адвоката ОСОБА_7 , в підтримку поданої апеляційної скарги, та перевіривши матеріали справи і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового її задоволення.

У відповідності до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою встановлено, що ці вимоги закону слідчим суддею при винесенні ухвали не були дотримані в повному обсязі.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені певні рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, вичерпний перелік, яких вказаний у даній статті закону, а саме: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження по скарзі на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги, має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Під обґрунтованістю ухвали розуміється її постановлення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами та іншими матеріалами, які досліджені під час судового розгляду та оцінені слідчим суддею відповідно до вимог ст. 94 КПК.

Вмотивованою є ухвала слідчого судді, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.

Як вбачається з матеріалів скарги на адресу Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_8 та його адвокатом ОСОБА_7 подано скаргу про скасування постанови, винесеної заступником Генерального прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001998 від 11.10.2017 р. про визначення групи прокурорів.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.11.2017 р. слідчим суддею за вище зазначеною скаргою, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, а саме п. 1 ч. 1 ст.ст. 303, 304 КПК України відмовлено у відкритті провадження.

При цьому, районний суд мотивував своє рішення тим, що скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Чинний Кримінальний процесуальний Кодекс України не містить норми, яка безпосередньо передбачає можливість оскарження постанови, винесеної заступником Генерального прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001998 від 11.10.2017 р. про визначення групи прокурорів.

У відповідності до положень ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Крім того, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується ч. 3 ст. 8 Конституції України.

У відповідності до положень п. 17 ч. 1 ст. 7, ч.ч. 3, 4 ст. 21 КПК України доступ до правосуддя гарантований тим, що кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків з гарантією забезпечення права на оскарження процесуального рішення.

Статтею 9 КПК України регламентовано, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

23.02.2006 року був прийнятий Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стаття 2 якого закріплює, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною.

У ст. 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Виходячи з викладеного, вітчизняні суди, зобов`язані у своїй судовій практиці використовувати не тільки положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, але й рішення та практику Європейського суду з прав людини. Більше того, названим джерелам права повинна надаватися перевага перед нормами чинного українського законодавства.

Право на судовий захист входить до переліку тих прав, що захищаються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 6 Конвенції закріплює право на справедливий суд. У ч. 1 цієї статті встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

У 1975 році, вирішуючи справу «Голдер проти Великої Британії», ЄСПЛ зробив висновок, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. Зокрема, у рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі невід`ємне право особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.

Апеляційний суд враховує, що ЄСПЛ вважає вимогу публічності розгляду справи дотриманою, якщо справа розглядалася публічно принаймі у суді першої інстанції.

Доступ до правосуддя в контексті кримінального провадження означає надання учасникові провадження можливості, тобто права, звертатися до суду за захистом свого права чи охоронюваного законом інтересу, заявляти різного роду клопотання, оскаржувати до слідчого судді, суду чи суду вищої інстанції рішення учасників провадження, які наділені владними повноваженнями і вчиняють чи ухвалюють рішення.

Таким чином, з урахуванням аналізу норм Конституції України, Кримінального процесуального закону та практики Європейського суду з прав людини, ОСОБА_8 та його адвокат ОСОБА_7 - є особами, які можуть звернутися зі скаргою на постанову заступника Генерального прокурора від 11.10.2017 р. до суду першої інстанції і вказана їх скарга підлягає розгляду по суті судом першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вище викладене, за скаргою ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 , суд першої інстанції, повинен був прийняти одне з процесуальних рішень відповідно до вище вказаної статті кримінального процесуального кодексу України, тобто розглянути скаргу по суті.

Враховуючи те, що суд 1 інстанції відмовив у відкритті провадження та не розглядав справу по суті та не приймав рішення щодо вимог викладених у скарзі, то апеляційний суд, скасовуючи рішення суду 1 інстанції позбавлений можливості прийняти своє рішення по суті вимог скарги ОСОБА_8 .

Приймаючи до уваги підстави скасування рішення суду 1 інстанції, колегія суддів не входить до обговорення обґрунтованості скарги ОСОБА_8 на постанову прокурора, тому дані питання слід вирішити суду 1 інстанції при новому розгляді справи по суті.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 є обґрунтованими, а тому ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.11.2017 р. підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому її задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.11.2017 р. задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.11.2017 р., якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 про скасування постанови, винесеної заступником Генерального прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001998 від 11.10.2017 р. про визначення групи прокурорів скасувати.

Призначити новий розгляд в Придніпровському районному суді м. Черкаси для розгляду по суті скарги ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 про скасування постанови, винесеної заступником Генерального прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001998 від 11.10.2017 р. про визначення групи прокурорів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :