Номер провадження: 11-кп/785/538/18
Номер справи місцевого суду: 511/2445/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

законного представника: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

потерпілої: ОСОБА_9

представника потерпілого: адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_11 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.02.2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_12 про застосування до неповнолітнього ОСОБА_13 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд бабусі,-

встановив
До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_12 про застосування щодо неповнолітнього ОСОБА_13 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд бабусі ОСОБА_7 .

З вказаного клопотання вбачається, що 07.04.2016 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_13 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_1 , де перелізши через ворота потрапив у подвір`я вказаного домоволодіння, після чого через незачинену квартирку відкрив одне з вікон зазначеного будинку, через яке проник у приміщення будинку, оглядаючи будинок, в одній з кімнат, яка розташована на другому поверсі, побачив принтер в корпусі з пластмаси сірого кольору вартістю 2500 гривень. продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, взявши вказаний принтер, ОСОБА_13 покинув приміщення вищезазначеного домоволодіння та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди у розмірі 2500 гривень.

Крім того, 08.04.2016 року, у вечірній час доби, більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_13 , повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до будинку АДРЕСА_1 , перелізши через ворота потрапив у подвір`я вказаного домоволодіння, після чого через відкрите вікно, проник у приміщення будинку, де на першому поверсі побачив чавунну плиту від печі під тверде паливо вартістю 500 гривень. яку вирішив викрасти, крім того, в одній з кімнат на другому поверсі, він побачив набір сверл та викрутку вартістю 150 гривень, які також вирішив викрасти.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_13 проник до приміщення гаражу. розташованому на території вищезазначеного домоволодіння, вхід в який здійснюється з середини будинку, де побачив велосипед марки «Славутич» сіро-зеленого кольору, після реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_13 перемістив з вказаного будинку на вулицю вищезазначену чавунну плиту від печі під тверде паливо, набір сверл з викруткою на велосипед, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди у розмірі 1650 гривень.

Таким чином в діях ОСОБА_13 містяться ознаки суспільно-небезпечного діяння. передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. тобто таємного викрадення майна / крадіжка /, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.02.2018 року клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_12 про застосування до неповнолітнього ОСОБА_13 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд бабусі було повернуто прокурору в зв`язку з тим, що воно не відповідає вимогам ст. 291, 292 КПК України.

Повертаючи клопотання прокурору, суд послався на своє право, яке передбачене п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України,а не обов`язок задоволення такого клопотання та при цьому послався на те, що у клопортанні не вказані прізвище, ім`я та по батькові, а також займана посада слідчого, прокурора, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, не визначено розмір матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, відсутнє формулювання обвинувачення а також цивільний позов потерпілої.

Також суд послався на те, що відповідно до свідчень потерпілої, органами досудового слідства неправильно визначено час скоєння кримінального правопорушення, що має суттєве значення для надання правової оцінки діям ОСОБА_13 , а саме встановлення віку зазначеного неповнолітнього, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєння даного правопорушення.

Крім того районний суд послався на інші процесуальні порушення з боку органів досудового слідства, що на думку суду роблять неможливим розгляд клопотання в суді без усунення вказаних недоліків.

На вказану ухвалу суду прокурором ОСОБА_14 подана апеляційна скарга, в якій він послався на незаконність та необґрунтованість ухвали, невідповідність висновків суду матеріалам клопотання, які містять всі необхідні дані, передбачені положеннями чинного кримінального процесуального закону та на які звернув увагу суд першої інстанції.

При цьому прокурор зазначив, що вказівка у клопотанні про наявність обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, не буде відповідати нормам КПК, так як в ньому ставиться питання про застосування примусових заходів, а не про призначення покарання. Також з цих підстав є неможливим викладення в клопотанні обвинувачення стосовно ОСОБА_13 , так як процесуально він не є особою, яка обвинувачується.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд клопотання прокурора у суді першої інстанції.

На апеляційну скаргу прокурора представником потерпілої - адвокатом ОСОБА_10 були подані заперечення, в яких він вказав, що вважає, апеляційну скаргу такою, яка задоволенню не підлягає, так як суд обґрунтовано повернув клопотання прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні; думку потерпілої та її законного представника та представника, які підтримали апеляційну скаргу законного представника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора; законного представника особи, відносно якої розглядалося клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, його законного представника та захисника, які підтримали апеляційну скаргу прокурора; вивчивши та перевіривши матеріли судового провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ст. 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності визначений § 2 Глави 38 КПК України, а ст.500 Кримінального процесуального Кодексу України передбачений порядок судового розгляду клопотання слідчого про застосування таких заходів, яким визначено, що судовий розгляд здійснюється згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Статтею 31 КПК України передбачено склад суду з розгляду кримінальних проваджень, а частиною 10 цієї статті визначається, що кримінальне провадження щодо розгляду стосовно неповнолітньої особи обвинувального акта, клопотань про звільнення від кримінальної відповідальності, застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, їх продовження, зміну чи припинення, а також кримінальне провадження в апеляційному чи касаційному порядку щодо перегляду прийнятих із зазначених питань судових рішень здійснюються суддею, уповноваженим згідно із Законом України "Про судоустрій і статус суддів" на здійснення кримінального провадження стосовно неповнолітніх.

Клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_13 примусових заходів виховного характеру було розглянуто суддею Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 / а.с. 251 /.

В судовому засіданні апеляційного суду Одеської області були отримані данні щодо складу суддів Роздільнянського районного суду Одеської області, які на даний час здійснюють правосуддя, а саме : ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_1 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

На виконання вимог КПК України та на підставі рішення № 6 від 18.01.2017 року зборів суддів Роздільнянського районного суду Одеської області на термін з 18.01.2017 року по 17.01.2020 року було обрано суддів, уповноважених здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, а саме суддів ОСОБА_15 та ОСОБА_19 .

Як вбачається з цього рішення зборів суддів Роздільнянського районного суду Одеської області - суддя ОСОБА_1 не була уповноважена на здійснення судового розгляду з кримінальних проваджень відносно неповнолітніх, в зв`язку з чим слід визнати, що кримінальне провадження відносно неповнолітнього ОСОБА_13 розглянуто з порушенням норм КПК України, а саме суддею, який не мав повноважень на розгляд справ відносно неповнолітніх, а тому слід визнати, що кримінальне провадження розглянуто незаконним складом суду.

З огляду на положення ст.ст. 7, 9 КПК України, з урахуванням порушення районним судом порядку проведення судового розгляду та прийняття за його результатами рішення, яке не передбачено положеннями Кримінального процесуального Кодексу України, колегія суддів вважає, що судове провадження в суді першої інстанції було здійснено з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону.

Вказані порушення, шляхом позбавлення гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження та недотримання процедури судочинства, взагалі перешкоджали розгляду клопотання прокурора даним суддею по суті та унеможливлювали ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, та у відповідності до положень п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України визнаються апеляційним судом істотними.

З огляду на допущені вище порушення, вимоги апеляційної скарги прокурора, щодо призначення нового розгляду в суді першої інстанції підлягають задоволенню, а ухвала районного суду скасуванню.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційній інстанції є істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Враховуючи, що при розгляді даного клопотання в суді першої інстанції було допущено порушення закону, яке з урахуванням положень ст.ст. 2, 7, 9, 415 КПК України, визнається апеляційним судом суттєвим, та тягне за собою скасування ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого провадження, у відповідності до вимог положень ст. 416 КПК України.

Інші доводи апеляційних скарг прокурора та законного представника потерпілого, з урахуванням положень ч. 2 ст. 415 КПК України, колегія суддів не обговорює, але ж вони підлягають обов`язковій та ретельній перевірці при новому судовому розгляді.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування ухвали районного суду з призначенням нового судового розгляду, зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив
Апеляційну скаргу прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_20 - задовольнити.

Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 лютого 2018 року, якою клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_12 про застосування до неповнолітнього ОСОБА_13 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд бабусі повернуто прокурору для усунення недоліків - скасувати.

Призначити новий розгляд клопотання в тому ж суді, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 . ОСОБА_21 .