Справа № 371/265/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/732/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20.12.2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

з участю:

прокурора ОСОБА_7

заявника ОСОБА_8

представника заявника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 25 листопада 2017 року, про арешт майна,-

ВСТАНОВИЛА:
До слідчого судді Миронівського районного суду Київської області звернувся слідчий СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду 26 лютого 2017 року по кримінальному провадженні № 0000085.
Ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 25 листопада 2017 року вищевказане клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на металевий ключ до циліндричного врізного замка сріблястого кольору на якому містяться маркування «АЛЕКС»; металевий ключ до циліндричного врізного замка сріблястого кольору на якому містяться маркування «Kale 055569»; металевий ключ до циліндричного врізного замка сріблястого кольору на якому містяться маркування «Kale 055569»; металевий ключ циліндричного врізного замка сріблясто-мідного кольору на якому містяться маркування «AFS»; викрутку з металевою робочою частиною та пластиковою рукояткою синього кольору; металевий предмет схожий на зубило на одному з кінців якого міститься деформація металу у вигляді сплющення; предмет схожий на зубило з металевою загостреною робочою частиною та дерев`яною рукояткою, які було поміщено в спеціальний пакет № 2180583; чоловічі кросівки біло-червоного кольору «Nike», які було поміщено в спеціальний пакет № 3165021; чоловічі туфлі чорного кольору, які було поміщено в спеціальний пакет № 3165020, які були вилучені в ході огляду 26 лютого 2017 року по кримінальному провадженню № 0000085 та заборонено використання та розпорядження арештованим майном.
В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 25 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області про арешт майна в кримінальному провадження № 0000085, відомості про яке 26 лютого 2017 року внесено до ЄРДР за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні такого клопотання слідчого.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції мотивував свою ухвалу тим що, вказані речі, які за версією слідства вилучені в ході огляду 26 лютого 2017 року по кримінальному провадженню № 0000085, можуть бути доказами вчинення злочину, передбаченого ст. 187 КК України. Проте, на думку апелянта, такий висновок суду першої інстанції є хибним, оскільки він апріорі не міг вчинити злочин 26 лютого 2017 року, так як в той час перебував в місцях позбавлення волі, вилучені речі (окрім кросівок) придбані ним незадовго до фактичного його затримання у листопаді 2017 року. Апелянт вказав, що речі на які накладено арешт, вилучено не під час огляду 26 лютого 2017 року, а у листопаді місяці при фактичному його затриманні. Вказана обставина, на думку апелянта, проігнорована як органом досудового розслідування так і слідчим суддею.
Крім того, апелянт вказав, що в порушення п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, в матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове засідання та оголошення судом ухвали по результатах розгляду клопотання, що є безумовною підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.
Також, в порушення ч. 1 ст. 170 КПК України судом першої інстанції накладено арешт на майно, яке не може бути доказом у кримінальному провадженні № 0000085, відомості про яке 26 лютого 2017 року внесено до ЄРДР.
Заслухавши доповідь судді, заявника ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили зняти арешт з викрутки з металевою робочою частиною та пластиковою рукояткою синього кольору, предмету схожого на зубило з металевою загостреною робочою частиною та дерев`яною рукояткою та з чоловічих туфель чорного кольору, думку прокурора, котра заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання встановлено, що у провадженні слідчого СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області знаходиться кримінальне провадження № 0000085, відомості про яке 26 лютого 2017 року внесено до ЄРДР за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Відповідно до постанови слідчого слідчого відділення Миронівського ВП ГУНП в Київській області від 07 листопада 2017 року, майно, на яке слідчий просив накласти арешт, визнано речовим доказом.
ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду показав, що ключі та кросівки, які були вилучені слідчим йому не належать і він не знає, як вони виявились в його сумці разом з його речами, а тому просить повернути йому тільки туфлі, викрутку та зубило, хоча будь-яких доказів, що ці речі належать йому, не надав.
Прокурор в судовому засіданні показала, що по вилучених речах вже призначена експертиза.
За таких обставин, враховуючи те, що майно, яке було вилучено може містити на собі сліди злочину, колегія суддів вважає, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є речовими доказами вчинення кримінального провадження.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких заявник просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 25 листопада 2017 року, про арешт майна без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ: