07 листопада 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
У скарзі ОСОБА_3 просить, скасувати вказану оскаржувану постанову, оскільки вона є передчасною та необґрунтованою, однобічною, яка суперечить її охоронюваним законом правам та інтересам.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що під час досудового розслідування було здійснено всі можливі слідчі дії, для встановлення фактичних обставин у кримінальному провадженні. Досудове розслідування було проведено всебічно, повно та неупереджено, у зв`язку з чим вважає скаргу необґрунтованою, а тому просив відмовити в її задоволені.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги встановив наступне.
Однак, дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий ОСОБА_5 неповно дослідив обставини кримінального провадження та передчасно прийняв рішення про його закриття.
Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Крім того, на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст. 94 КПК України, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В судовому засіданні було встановлено, що слідчим проведено досудове розслідування однобічно та поверхово, зокрема слідчим не вжито всіх заходів встановлення істини по даному кримінальному провадженню, не надано оцінки обставинам щодо негайного виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_3 на посаді, з врахуванням відповідності посади, не враховано наявності невідшкодованої шкоди.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчим не дотримано вимог ч.5 ст. 110 КПК України, не перевірено всіх фактів та обставин кримінального правопорушення не надано їм правової оцінки.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що в оскаржуваній постанові не достатньо обґрунтувань щодо відсутності в діях начальника управління особового складу Командування ПС ЗС України ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови, слідчим в порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам кримінального правопорушення та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутності в діях начальника управління особового складу Командування ПС ЗС України ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.
При цьому, слідчий суддя вважає необґрунтованими вимоги скаржника щодо встановлення розумних строків проведення досудового розслідування, оскільки дана бездіяльність не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України. Також не підлягає задоволенню вимога скаржника щодо направлення матеріалів кримінального провадження для визначення підслідності до Генеральної прокуратури України, оскільки вона суперечить ч. 5 ст.218 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Скаргу задовольнити частково.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя: