Справа №173/1633/17
Провадження №1-кс/173/373/2017
У Х В А Л А
іменем України

29 вересня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про зміну раніше обраного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001156 від «27» вересня 2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 си. 15, ч.2 ст.185 КК України,
встановив:
До Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про зміну раніше обраного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 .
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК КК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. На думку слідчого, ОСОБА_6 на вимогу слідчого до Верхньодніпровського ВП не з`являється, за місцем свого мешкання не живе та не повідомив слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Таким чином підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, про що слідчим було оголошено його розшук. На підставі вищевикладеного слідчий просив суд змінити підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, приходить до таких висновків.
Встановлено, що 27 вересня 2017 року до ЄРДР за № 0001156 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 05 липня 2017 року, знаходячись у м. Верхньодніпровську Дніпропетровської області на території будівництва Свято-Успенського Храму, яке розташовано між АДРЕСА_1 , побачив раніше йому знайомого ОСОБА_7 , який підійшов до воріт огорожі будівничого майданчику. Після цього ОСОБА_6 , маючи умисел вчинити крадіжку металевих виробів, а саме металевих кутів, які знаходились на території буд. майданчику вищевказаного храму, запропонував гр.-ну ОСОБА_7 вчинити крадіжку даних виробів із металу спільно у групі, а гроші від продажу розділити між собою. На дану злочинну пропозицію ОСОБА_6 , ОСОБА_7 добровільно погодився, та переслідуючи корисливий мотив злочинної наживи від вчинення крадіжки металевих виробів, відвів собі злочинну роль безпосереднього співвиконавця злочину, і пошуку засобів перевезення викрадених речей. Таким чином ОСОБА_6 , діючи у групі із ОСОБА_7 , об`єднані єдиним злочинним умислом, направленим на таємне викрадення майна, відчинив вхідні ворота будівельного майданчику храму, та переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та він із ОСОБА_7 діють таємно, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, витягли за межі буд.майданчику один металевий кут довжиною 5,5 м., розміром 100х100 мм., товщиною металу 7 мм., який поклали біля сміттєвих баків неподалік воріт буд. майданчика. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , реалізуючи свою роль з пошуку засобу перевезення викраденого майна, зі свого мобільного телефону викликав автомобіль таксі обладнаний причепом, під керуванням гр.-на ОСОБА_8 . По прибуттю автомобілю таксі, ОСОБА_7 , бажаючи утаємничити дійсну мету перевезення металевих виробів від водія таксі ОСОБА_8 , повідомив йому, що металевий кут, який він разом із ОСОБА_6 завантажили до кузову автопричепу таксі належить йому особисто. Після чого ОСОБА_6 діючи у групі за попередньою змовою із ОСОБА_7 , підійшов до воріт будівельного майданчику храму, та ключем відчинив замок на воротах, після чого впустив ОСОБА_7 . Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 витягли за межі буд.майданчику один металевий кут довжиною 5,5 м., розміром 100х100 мм., товщиною металу 7 мм., та у цей час їх злочинні дії були викриті гр.-ном ОСОБА_9 , який затримав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 біля воріт буд. майданчику храму. Таким чином ОСОБА_6 діючи у групі із ОСОБА_7 , виконав всі необхідні дії спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, та намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, однак, довести свій злочинний умисел та розпорядитися викраденим майном не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий із викраденим майном.

Своїми діями ОСОБА_6 умисно, повторно, з корисливих мотивів, вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення майна, за попередньої змовою групою осіб, чим намагався завдати матеріального збитку громаді Свято-Успенського Храму, настоятелем якого є ОСОБА_10 , на загальну суму 2307 гривень 36 копійок, але з причин, що не залежали від його волі, так як при спробі завантаження металевих кутів, був затриманий, та не довів свій злочин до кінця.

Згідно зі ст. 131 КПК України запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, метою застосування якого є досягнення дієвості кримінального провадження.
Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться:
1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор;
3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_11 у вчиненні злочину, у якому він підозрюється підтверджується показаннями самого підозрюваного та вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 3 березня 2017 року, згідно з яким ОСОБА_12 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за вищевказаних обставин разом з ОСОБА_11 .
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
20.09.2017 року слідчий Верхньодніпровського ВП ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Верхньодніпровського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури, звернувся із клопотанням до слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

20.09.2017 року слідчим суддею Верхньодніпровського районного суду ОСОБА_13 було задоволено клопотання слідчого Верхньодніпровського ВП та обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваного ОСОБА_6 зобов`язали:

1.Прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування та суду;

2.Не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3.Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

В клопотанні слідчий посилається на ту обставину, що ОСОБА_6 він порушив умови обраного йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим не доведено наявність ризиків, на які вказує слідчий у клопотанні, а саме переховування підозрюваного від слідства та суду.
Слідчим та прокурором не надано жодних доказів того, що існують ризики переховування ОСОБА_6 від слідства. Те, що постановою слідчого від 27 вересня 2017 року він був оголошений у розшук, на думку слідчого судді, не свідчить про те, що підозрюваний переховувався від слідства. Не надано будь-яких доказів того, що слідством було вжито заходи щодо розшуку підозрюваного.
Положення КПК України, зокрема ст. 132, 176, покладають на слідчого та прокурора тягар доказування необхідності застосування запобіжного заходу.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим та прокурором не надано достатніх та переконливих доказів того, що підозрюваному необхідно змінити раніше обраний запобіжний захід на більш суворий. Тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , сама по собі не може бути підставою для застосування такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання слідчого Верхньодніпровського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про зміну раніше обраного запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1