Справа № 730/410/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/812/2017
Категорія - ч. 3 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000293, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 2 червня 2017 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не судимого в силу ст. 89 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Борзянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2017 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Початок строку відбування покарання визначено рахувати з часу його фактичного затримання.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави 3521, 60 грн. в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин справи, просить змінити його призначивши більш м`який вид покарання із застосуванням ст. 75 КК України, не пов`язаний з позбавленням волі.

Обґрунтовуючи свої вимоги, викладені в апеляційній скарзі, вважає, що в матеріалах кримінального провадження наявні підстави для призначення йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі. Вказує на те, що він визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, потерпілим відшкодував збитки на поховання та зобов`язався виплатити кошти за пошкодження автомобіля «Volkswagen», який не підлягає відновленню, думку потерпілих з приводу призначення йому покарання, наявність на утриманні малолітньої дитини.

В поданій апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 просила змінити вирок суду щодо ОСОБА_8 вважаючи призначене йому покарання у виді 5 років позбавлення волі надто суворим, та призначити останньому покарання не пов`язане з позбавленням волі, так як вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Потерпіла ОСОБА_11 в поданій нею апеляційній скарзі не погоджуючись з вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2017 року в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, просить його змінити в цій частині, та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_8 11 березня 2017 року близько 14 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки «ГАЗ-3302-14», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на 68 км +102 м автодороги КіптіГлухів-Бачівськ в напрямку с. Кіпті, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, не вибрав безпечної швидкості руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем марки «Volkswagen Golf 2GTI», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , що рухався у зустрічному напрямку по зустрічній смузі руху.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Volkswagen Golf 2GTI», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження, які в комплексі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, що спричинили його смерть (загинув на місці події).

Крім того, внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки«Volkswagen Golf 2GTI», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження, які в комплексі відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_13 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні Борзнянської ЦРЛ).

Своїми діями ОСОБА_8 грубо порушив вимоги пп. 2.3 б, 10.1, 12.1 ПДР України, що знаходяться в причинно наслідковому зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника адвоката ¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬¬ які підтримали подані апеляційні скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення вимог викладених в поданих апеляційних скаргах та просив рішення місцевого суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюється, тому в цій частині вирок не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_8 обґрунтовано кваліфіковані ч.3 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що призначаючи обвинуваченому вид покарання суд правильно врахував характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ОСОБА_8 кримінального правопорушення, врахував дані про його особу, відсутність обстави, які обтяжують покарання та обґрунтовано визначив покарання у виді позбавлення волі, однак, всупереч вимогам ст.ст. 65, 66 КК України, не в повній мірі врахував дані про особу винного та ряд обставин, які пом`якшують покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 щиро розкаявся у вчиненому, на час апеляційного розгляду повністю відшкодував завдану потерпілим шкоду і останні, згідно поданих ними апеляційних скарг, вважають призначене місцевим судом покарання занадто суворим.

Відповідно до вимог ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, за якою особа обвинувачується.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що наведені вище пом`якшуючі покарання обставини істотно знижують ступінь тяжкості злочину та з урахуванням особи винного, зокрема, перебування на утриманні малолітньої дитини, зважаючи на принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає можливим пом`якшити ОСОБА_8 призначене судом покарання із застосуванням ст.69 КК України, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Борзнянського районного суду Чернігівської області від 2 червня 2017 року, щодо ОСОБА_8 - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 3 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

В решті цей вирок залишити без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4