САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА

Справа № 206/8990/13-к
Провадження № 1-кс/206/93/18
У Х В А Л А
02.03.2018року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотанням старшого слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.11.2012 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

01 березня 2018 року старший слідчий СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про арешт майна.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в провадженні слідчого відділення Самарського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 26.11.2012 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 26.11.2012 року до чергової частини Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області із заявою звернувся гр. ОСОБА_5 про те, що невстановлена особа приблизно у 2010 році, шахрайським шляхом здобула право власності на чуже майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Будучи допитаний в якості представника потерпілого ОСОБА_5 надав свідчення, що представляє інтереси потерпілої ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у зазначеному кримінальному провадженні на підставі довіреностей від 15.10.2012 року. Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 на праві сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06.06.1997 р. Після смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на належну йому частку у вказаній квартирі, на яку за життя ОСОБА_8 заповідав ОСОБА_7 , яка звернулася у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини до восьмої державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У червні 2012 року ОСОБА_7 дізналася про те, що за час її відсутності за на території України, у зв`язку з постійним місцем проживання на території ФРН, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу від імені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , за довіреністю ОСОБА_9 . Проте, на час укладання вищевказаної довіреності та договору купівлі-продажу, ОСОБА_8 помер, а ОСОБА_6 пояснила, що ніяких довіреностей не видавала, оскільки проживала в 2010 році й проживає по цей час за межами території України, на території ФРН.

Окрім того, в ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_9 достовірно знаючи, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної власності ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , маючи прямий умисел, направлений на продаж 2/3 частки вказаної квартири та реалізуючи його, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 перебуває за межами території України, а ОСОБА_8 помер у 2008 році, незаконно, умисно, шляхом використання підроблених довіреностей, а саме: довіреності бланк ВМК №816894, виданої від імені ОСОБА_6 . 06 квітня 2010 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , довіреності бланк ВМК №876878 виданої від імені ОСОБА_8 02 квітня 2010 року, згідно договору купівлі-продажу квартири від 07 квітня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом восьмої Дніпропетровської нотаріальної контори ОСОБА_12 , продав 2/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного просить суд накласти арешт у вигляді заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Клопотання слідчого погоджено із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 , заявлене клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Розглянувши матеріали, вислухавши думку слідчого та прокурора, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Слідчий суддя встановив, що 26 листопада 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості, що невідома особа приблизно у 2010 році, більш точного часу встановити не представилось можливим, шахрайським шляхом здобула право власності на кв. АДРЕСА_1 .

Відповідно витягу № 2 внесеного до ЄРДР, 23.12.2013 року о 15 год. 55 хв. до чергової частини Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області надійшов рапорт в.о. начальника СДСБЕЗ ОСОБА_13 , про те, що в ході виконання доручення слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_14 по кримінальному провадженню №0000021, було встановлено, що гр. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав до 8 ї Державної нотаріальної контори м. Дніпропетровська завідомо неправдиву інформацію, а саме підроблену довіреність про право користування власністю.

Згідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за Договором купівлі-продажу від 20.12.2012 року ВТВ № 135219 Реєстр № 3556, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_15 , наступним набувачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 , став ОСОБА_16 .

Договором купівлі-продажу від 28.03.2017 року, ОСОБА_16 продав квартиру малолітній ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 через її законного представника - ОСОБА_10 .

У відповідності до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
За змістом ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, яке підлягає арешту; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі; заборону розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали.
Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, обвинуваченому, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
У відповідності до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Врахувавши дійсні обставини, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.
Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, щоб унеможливити подальше відчуження та розпорядження квартири за адресою: в АДРЕСА_2 .
Роз`яснити, що арешт може бути скасовано повністю чи частково в порядку ст. 174 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-175, 307, 369, 370-376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження нею.

Визначити порядок виконання ухвали шляхом внесення відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1