Справа № 473/3849/17
Номер провадження1-кп/473/325/2017
ВИРОК
іменем України
"29" листопада 2017 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, не працює, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого

1. 20.02.2001 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.140, ст.14 КК України 1960 року, до 01 року 06 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування основного покарання 10.11.2001 року умовно достроково із застосуванням ст.52 КК України 1960 року за постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 08.10.2001 року на 07 місяців 21 день,

2. 09.01.2004 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 04 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 роки,

3. 19.01.2005 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.198, ч.1 ст.71 КК України до 05 років позбавлення волі, звільненого від відбування основного покарання 01 липня 2008 року умовно достроково в порядку ст.81 КК України за ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20.06.2008 року на 01 рік 06 місяців 13 днів,

4. 13.07.2011 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 роки,

5. 10.11.2011 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.297, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 03 років позбавлення волі, звільненого з місця позбавлення волі за відбуттям строку покарання 11.07.2014 року,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
28 вересня 2017 року біля 20 години 30 хвилин в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через паркан проник на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , і яке має кам`яний паркан та зовнішнє спостереження за допомогою відеокамер, тобто засоби охорони від доступу до неї сторонніх осіб.

Перебуваючи на території зазначеного домоволодіння, де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, обвинувачений ОСОБА_6 здійснив таємне викрадення відеокамери зовнішнього спостереження моделі «Altcam DCF 11 IR» вартістю 434 гривні, щляхом її зриву з балки господарського приміщення, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 434 гривні.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_6 ..
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину повністю та підтвердив вчинення ним даного злочину при викладених вище обставинах. Він погодився з видом та вартістю майна, яким він заволодів злочинним шляхом при його таємному викраденні з території домоволодіння, яке має огорожу та наявність зовнішнього спостереження за допомогою відеокамер, де мешкає потерпіла ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Підстав для сумнівів в показаннях обвинуваченого ОСОБА_6 у суда немає, так як дані показання суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, які досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 24 жовтня 2017 року потерпіла ОСОБА_5 звернулася до посадової особи Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою, в якій просила притягнути до кримінальної відповідальності особу, яка 28 вересня 2017 року біля 20 години 30 хвилин, шляхом подолання паркану проникла на територію домоволодіння, де вона мешкає в АДРЕСА_2 , яке має огорожу в виді кам`яного паркану та зовнішнє спостереження за допомогою відеокамер, тобто засоби охорони від доступу до неї сторонніх осіб, і здійснила таємне викрадення відеокамери зовнішнього спостереження моделі «Altcam DCF 11 IR» вартістю 434 гривні, щляхом її зриву з балки під дахом господарського приміщення. /а.к.п. 22/.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24 жовтня 2017 року, з фото таблицею до нього, слідчим органу досудового розслідування в смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке має огорожу в виді кам`яного паркану та зовнішнє спостереження за допомогою відеокамер. На балці під дахом господарського приміщення виявлено відсутність однієї із відеокамер, яку відірвано разом з кронштейном від електричних дротів. /а.к.п. 23 26/.

Протоколом огляду предмету від 03 листопада 2017 року, відповідно до якого слідчим органу досудового слідства оглянуто: відеокамеру зовнішнього спостереження білого кольору моделі «Altcam DCF 11 IR» на кронштейні, яка була продана обвинуваченим ОСОБА_6 /а.к.п. 30/.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи з фототаблицею до неї від 06 листопада 2017 року по визначенню залишкової вартості майна, середня ринкова вартість пердметів, без врахування ПДВ, а саме: відеокамери зовнішнього спостереження моделі «Altcam DCF 11 IR» з врахуванням її фізичного стану складає 434 гривні. /а.к.п. 32 33/.

Відповідно до постанови органу досудового слідства від 07 листопада 2017 року, речовим доказом за кримінальним провадженням визнано: відеокамеру зовнішнього спостереження на кронштейні моделі «Altcam DCF 11 IR», яка належить потерпілій ОСОБА_5 , та яку повернуто потерпілій ОСОБА_5 , відповідно до її зберігальної розписки. /а.к.п. 36 - 37/.

Аналіз та оцінка приведених доказів в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 ..

Мотиви зміни судом кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_6 ..
За обвинувальним актом дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового слідства та державним обвинуваченням кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Відповідно до пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» суди повинні мати на увазі, що під житлом потрібно розуміти приміщення, призначені для постійного або тимчасового проживання людей /будинок, квартира, дача, номер у готелі тощо/. До житла прирівнюються також ті його частини, в яких зберігається майно /балкон, веранда, комора тощо/, за винятком господарських приміщень, не пов`язаних безпосередньо з житлом /гараж, сарай тощо/.

Під сховищем слід розуміти певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб /огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо/, а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо.

Вирішуючи при ухваленні вироку питання про наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_6 такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, з врахуванням обставин кримінального провадження, враховуючи, що територія домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , має кам`яний паркан та зовнішнє спостереження за допомогою відеокамер, тобто засоби охорони від доступу до неї сторонніх осіб, на ній зберігаються матеріальні цінності в виді господарсько побутових предметів, і проникнення обвинуваченого ОСОБА_6 при заволодінні чужим майном відбулося лише у двір домоволодіння де мешкає потерпіла ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення можливо визнати проникнення до сховища, а не у житло, як зазначено в обвинувальному акті.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_6 ..
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, поєднана з проникненням до сховища.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає вчинення ним злочину щодо особи похилого віку.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід засосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд виходить з наступних обставин.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до статті 12, а також розділу VI КК України є тяжким злочином проти власності.

Крім того, суд враховує соціальне та матеріальне становище обвинуваченого ОСОБА_6 , його незадовільний стан здоров`я, який має ознаки інвалідності, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що він повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Також суд враховує стать та вік обвинуваченого ОСОБА_6 , який негативно характеризуються за місцем проживання, має п`ять непогашених судимостей за вчинення злочинів проти власності, та знову вчинив умисний тяжкий злочин проти власності.

Наявність низки непогашених судимостей за вчинення злочинів проти власності, за які обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово відбував покрання в місцях позбавлення волі, та знову вчинив умисний тяжкий злочин проти власності, після відбуття покарання та звільнення з місця позбавлення волі, на переконання суду, жодним чином не свідчать про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без відбування покарання.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість злочину скоєного обвинуваченим ОСОБА_6 , його наслідки та інші обставини, врахувавши думку прокурора, який просив призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 в виді позбавлення волі, відповідно до мінімальної межі, визначеної санкцією ч.3 ст.185 КК України, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 можливо бути призначено покарання в виді позбавлення волі, відповідно до мінімальної межі для даного виду покарання, встановленого санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Суд вважає, що даний вид основного покарання в виді позбавлення волі відносно обвинуваченого ОСОБА_6 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд не знаходить підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням вимог ст. ст. 69, 75, 76 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України. /а.к.п. 36 37/.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 - 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання в виді 03 /трьох/ років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з дня його взяття під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 листопада 2017 року до виконання та набрання ним законної сили.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: відеокамеру зовнішнього спостереження на кронштейні моделі «Altcam DCF 11 IR», яку відповідно до зберігальної розписки передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити потерпілій ОСОБА_5 , як законному власнику даної речі. /а.к.п. 36 - 37/.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1