Cправа №359/8262/17
Провадження №1-в/359/565/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 грудня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні Бориспільської виправної колонії №119 у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, засудженого вироком Васильків-ського міськрайонного суду Київської області від 4 червня 2013 року за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з призначенням іспитового строку тривалістю в 2 роки 6 місяців, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2015 року скасовано звільнення від відбування покарання,

встановив:
В жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням та обґрунтовує його тим, що він має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він не позбавлений батьківських прав відносно нього. Виключно на цій підставі ОСОБА_4 просить суд звільнити його від подальшого відбування покарання.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримує клопотання та наполягає на його задоволенні.

Прокурор ОСОБА_3 заперечує проти задоволення клопотання. В обґрунтуван-ня своїх заперечень він посилається на те, що ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», не відбув половину строку призначеного йому покарання. Тому прокурор ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши пояснення учасників кримінального процесу, а також дослідивши пись-мові докази, суд дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких під-став.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від від-бування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не по-в`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуд-жені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Як вбачається зі змісту ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», до таких осіб відносяться які на момент вчинення злочину були неповнолітніми; жінки, вагітні на день набрання чинності цим Законом; не позбавлені батьківських прав, які на день на-брання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами; які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для по-дання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання ; які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встанов-леного ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; ветерани війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під дію Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»); учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілі внаслідок Чорнобильської катастрофи; які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Встановлено, що ОСОБА_4 має сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . З копії листа начальника служби у справах дітей Васильківської РДА №729 від 19 жовтня 2017 року вбачається, що інформація про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно сина ОСОБА_5 відсутня.

Водночас, станом на 7 вересня 2017 року, тобто на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», засуджений не відбув половину строку призначеного йому покарання.

З огляду на суд вважає, що підстави для застосування амністії до ОСОБА_4 та звільнення його від подальшого відбування покарання відсутні.

Керуючись ч.2 ст.369, ст.370, ч.3 ст.371, ст.372, ч.2 ст.376 КПК України суд

ухвалив:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбу-вання покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1