Овруцький районний суд Житомирської області

Справа 286/3943/17
пр. № 1-КП/286/34/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Овручі кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000807 від 14.11.2017 року та надійшло з Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області 06.12.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Великий Дальник, Біляївського району, Одеської області,

зареєстрованого та жителя

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою

освітою, розлученого, маючого 2-х неповнолітніх дітей, 2001 та

2009 років народження, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ст. 164 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 від спільного проживання з ОСОБА_5 має 2-х неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_6 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та доньку ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області (виконавчий лист від 28 жовтня 2015 року по справі № 286/3304/15 ц), ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку на кожну з двох дітей до їх повноліття, починаючи з 11.09.2015 року до 27.09.2019 року, тобто до досягнення ОСОБА_6 повноліття, а з 27.09.2019 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до досягнення ОСОБА_7 повноліття, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, ОСОБА_4 всупереч вимогам Сімейного кодексу України, а саме ст. 180 /батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття/, ст.181 ч.3 /за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі/ , ст. 191 ч.1 /аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову/ та ст.195 ч.4 /розмір заборгованості за аліменти обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом/, в період з 11.09.2015 року по 31.10.2017 року, будучи працездатним та маючи добрий стан здоров`я, отримує доходи працюючи без укладення трудового договору, аліменти не сплачує, тобто злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів, що виразилося в несплаті аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_6 та неповнолітньої доньки, ОСОБА_7 протягом тривалого часу.

Заборгованість ОСОБА_4 по аліментах в період з 11.09.2015 року по 31.10.2017 року становить 27238,81 грн.

В судовому засіданні допитаний, як обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив, що в листопаді 1999 року він одружився з ОСОБА_5 , від спільного їх проживання народилися діти: син ОСОБА_8 в 2001 році, дочка ОСОБА_9 в 2009 році. Він працював в лікарні в котельні, потім електриком. В 2003 році звільнився з лікарні і влаштувався на пилораму, де працював до 2010 року. З 2010 року офіційно працював на бійні. Потім став зловживати спиртними напоями, це не влаштовувало його дружину і вони розлучилися. З 2014 року перестали жити спільно. В 2015 році з нього судом стягнуто аліменти на утримання дітей, а в 2016 році вони офіційно розлучилися. Він жив сам. Декілька разів давав спочатку дітям по 100 грн., виплатив відсотки за кредит і більше їм нічого не давав. Доглядав хвору матір. Дітей не бачить, їх життям не цікавиться, з днем народження не вітав, подарунків не робив.

На обліку в центрі зайнятості він не знаходився і не знаходиться. Стан здоров`я у нього добрий, до лікарні не звертався. Будь-яких офіційних доходів за даний час не було. На даний час він перебуває на реабілітації в м. Коростені в реабілітаційному центрі «Віфезда» всеукраїнського благодійного фонду «Оазис життя», після цього влаштується на роботу і буде сплачувати аліменти. Просить суворо не карати.

Винуватість обвинуваченого також підтверджується показами в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що 20.11.1999 року вони з ОСОБА_10 одружилися. Прожили разом майже 15 років. Мають 2-х спільних дітей, сина ОСОБА_11 2001 року народження та доньку ОСОБА_9 , 2009 року народження. Згодом розлучилися, чоловік став зловживати алкогольними напоями, сім`єю не цікавився. В 2015 році вона подала до суду заяву про стягнення з нього аліментів, суд присудив, але жодного разу їх він не платив. Взагалі життям дітей не цікавиться, навіть з днем народження їх не вітає, не то щоб подарунки дарувати. Донька нещодавно знаходилась в лікарні, батько навіть не поцікавився, в зв`язку з чим, може яка допомога потрібна. Не цікавився дітьми навіть в цей період, коли кримінальне провадження знаходиться в суді. Просить покарати на погляд суду.

Відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, суд, за згодою всіх учасників судового розгляду кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема допиту свідків.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 та показами потерпілої, його винуватість в інкримінованому діянні підтверджується зібраними досудовим слідством та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- з ксерокопій свідоцтв про народження дітей, видно, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6

- з виконавчого листа № 286/3304/ 15 ц від 28.10.2015 року видно, що ОСОБА_4 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , на утримання дітей: сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку на кожну з двох дітей, з 11.09.2015 року і до 27.09.2019 року, тобто до досягнення сином повноліття, а з 27.09.2019 року і до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до досягнення повноліття донькою в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку;

- з копії рішення Овруцького районного суду від 28.10.2015 року видно, що з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дітей: сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку на кожну з двох дітей, з 11.09.2015 року і до 27.09.2019 року, тобто до досягнення сином повноліття, а з 27.09.2019 року і до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто до досягнення повноліття донькою в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку;

- з довідки-розрахунку видно, що заборгованість ОСОБА_4 по аліментах за період з 11.09.2015 року по 31.10.2017 року становить 27238,81 грн.;

- з копії рішення Овруцького районного суду від 12.04.2016 року видно, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано;

- з постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2016 року видно, що воно відкрите з виконанням на підставі виконавчого листа № 286/3304/15-ц, який виданий 09.03.2016 року;

- з акту державного виконавця від 24.11.2017 року видно, що у боржника ОСОБА_4 відсутнє майно, що підлягає опису або арешту;

- з довідки Овруцького РЦЗ від 20.11.2017 року № 03-1269 видно, що ОСОБА_4 на обліку, як безробітний не перебуває;

- з інформації з Державного реєстру речових прав та Реєстру прав власності на нерухоме майно видно, що ОСОБА_4 речових прав та прав власності на нерухоме майно немає;

- з відповіді № від 12.05.2017 року з ДФС України видно, що ОСОБА_4 доходів немає;

- з виклику державного виконавця № 651 від 11.03. 2016 року видно, що ОСОБА_4 викликався на 18.04.2016 року до виконавчої служби;

- з довідки Овруцької ЦРЛ від 29.11.2017 року № 1650 видно, що ОСОБА_4 в період з 11.09.2015 по 25.11.2017 років на стаціонарному лікуванні не перебував, на обліку у лікарів: психіатра та нарколога не перебуває;

- з довідки ГУ Держгеокадастру у Житомирській області відділу в Овруцькому районі від 21.11.2017 року № 10-6-0.29-357/108-17 видно, що ОСОБА_4 у власності земельної ділянки немає;

- з довідки УПСЗН Овруцької РДА від 23.11.2017 № 03-04/7763 видно, що ОСОБА_4 в них на обліку не перебуває та державних соціальних допомог не отримує;

- з ксерокопії домової книги для реєстрації громадян, проживаючих в буд. АДРЕСА_1 видно, що прописані діти: ОСОБА_6 , 2001 р.н. та ОСОБА_7 , 2009 р.н. та ОСОБА_4 ;

- з медичного висновку від 27.11.2017 року видно, що ОСОБА_4 практично здоровий;

- з довідки-характеристики, без дати та номера видно, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо;

- з вимоги ІЦ від 14.11.2017 року видно, що ОСОБА_4 раніше не судимий.

Його винуватість підтверджується й іншими матеріалами кримінального провадження.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікує його дії, за ст. 164 ч.1 КК України, як злісне ухилення від сплати аліментів встановлених рішенням суду на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, розлучений, по місцю проживання характеризується посередньо, ніде не працює, у лікарів: нарколога та психіатра на обліку не перебуває та обставин, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує і те, що обвинувачений середнього віку, здоровий, працездатний, має 2-х неповнолітніх дітей, 2001 та 2009 років народження, на яких аліменти не сплачує, щодо яких не позбавлений батьківських прав та щодо яких байдуже відноситься, безвідповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків, вчинене ним кримінальне правопорушення не відноситься до категорії тяжких, але його суспільна небезпека полягає в тому, що він посягає на право дітей жити повноцінним життям, нормально розвиватися та навчатися, мати належні умови для їх виховання та життя, в зв`язку з чим, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання, яке передбачене санкцією ст. 164 ч.1 КК України у виді громадських робіт.

В ході судового розгляду цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

У кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 366, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та обрати йому міру покарання за цим законом у виді 100 годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд протягом 30 днів з моменту його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1