Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А
про залишення апеляційних скарг без руху

22 березня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років, з призначенням додаткового покарання, на підставі ст.ст. 54, 55 КК України, у виді позбавлення спеціального звання сержант міліції та заборони обіймати посади в правоохоронних органах строком на 2 (два) роки.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Цим же вироком судом вирішено питання щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, в яких просять дослівно:

«1. Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 16.01.2018 року по справі № 1-кп/761/109/2018, в частині призначеного покарання ОСОБА_2 , засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді 9 років позбавлення волі, скасувати.

2. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі у вигляді 5 років позбавлення волі.

3. У зв`язку із внесеними змінами у ст. 72 КК України від 26.11.2015 року № 838-VIII щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до якого, обвинуваченим слід зарахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, - з дня затримання особи по день набрання вироком законної сили, керуючись ст. 5 КК України щодо зворотної дії Закону у часі, який покращує становище особи, застосувати дане положення Закону».

Перевіркою вказаних скарг на предмет їх відповідності вимогам ст. 396 КПК України, встановлено, що вони не в повній мірі відповідають вимогам закону, а тому підлягають залишенню без руху, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до вимог, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, в апеляційній скарзі, поряд з іншими даними, повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Між тим, як вбачається зі змісту апеляційних скарг, захисником та обвинуваченим ці вимоги додержані не були.

Зокрема, вимоги апелянтів про скасування вироку суду та ухвалення нового вироку, яким призначити покарання ОСОБА_2 у вигляді 7 років позбавлення волі, а потім застосувати до нього ст. 69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі у вигляді 5 років позбавлення волі, не узгоджуються з положеннями ст. 407 КПК України, якою визначені повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 407 та ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок лише у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції або неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Тобто, у всіх наведених вище випадках, суд апеляційної інстанції може ухвалити свій вирок лише у разі необхідності погіршення, а не покращення становища обвинуваченого, про що просять в апеляційних скаргах обвинувачений та його захисник, у звязку з чим, через невідповідність апеляційних скарг вимогам закону, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості визначити межі перегляду судового рішення суду першої інстанції.

Наведені в ухвалі судді-доповідача недоліки поданих апеляційних скарг є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому, відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 399 КПК України, вони підлягають залишенню без руху, з наданням обвинуваченому ОСОБА_2 та його захиснику адвокату ОСОБА_3 достатнього строку для усунення зазначених недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2018 рокузалишити без руху, встановивши строк для усунення виявлених недоліків десять днів з дня отримання копії цієї ухвали особами, які подали апеляційні скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва
ОСОБА_1

Справа № 11-кп/796/1012/2018