Справа № 515/1554/17
Провадження № 1-кп/515/2241/17

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

06 грудня 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, болгарина, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, розведеного, військовозобов`язаного, пенсіонера, інваліда другої групи, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2017 року, приблизно об 11 годині 26 хвилин гр. ОСОБА_5 , знаходячись в магазині «Связной», який розташований по вул. 23 Серпня в м. Татабунари Одеської області, з прилавка магазину з корисливих мотивів, умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Nokia» 105 вартістю 649 гривень, належний ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_5 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_4 матеріальний збиток на вказану суму.

Справа надійшла до суду з обвинувальним актом та угодою про примирення від 06.10.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.472 КПК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав доцільним затвердити угоду про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання і заявив, що цілком розуміє наслідки угоди, вважає, що угода підлягає затвердженню та його слід визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 також підтримав угоду про примирення, претензій до обвинуваченого не має, завірив суд, що під час підписання угоди на нього ні фізичного, ні психологічного впливу з боку інших осіб не було.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий завірив суд, що розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна. Крім того, судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Обставин, що обтяжують вину обвинуваченого ОСОБА_5 судом не виявлено. Характеризується обвинувачений за місцем проживання позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю відшкодував потерпілому збиток. То ж, оцінюючи пом`якшуючі обставини по справі, особу обвинуваченого, який є інвалідом другої групи, пенсіонером МВД та наслідки злочину, суд вважає, що узгоджене йому покарання, передбачене санкцією інкримінуємої йому статті, у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, є відповідаючим особі обвинуваченого і забезпечує його виправлення.

Прокурором подані суду характеризуючі матеріали кримінального провадження № 0000313 від 08.08.2017 року щодо ОСОБА_5 , зібрані за вимогами КПК, та матеріали щодо речових доказів, які підлягають зберіганню разом зі справою.

Перед судом сторонами не поставлено питання про обрання запобіжного заходу. Обвинуваченому такий захід не обирався, тому у суду немає підстав для його застосування.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.367, 371, 374-376, 468-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 від 06.10.2017 року.

Визнати винним обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 - не застосовувати.

Речовий доказ у справі мобільний телефон чорного кольору марки «Нокіа» 105 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 вважати повернутим за належністю. Компакт диск формату DVD-R з відеозаписом, наданим потерпілим ОСОБА_4 зберігати в матеріалах кримінального провадження за №00000313.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 діб з моменту його оголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя Семенюк