Справа №487/6074/16-к 24.01.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0004711, за апеляційною скаргою обвинуваченого

ОСОБА_5 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.07.2017 року.

Обвинувачений: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 259 України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6

обвинувачений: ОСОБА_5

захисник: ОСОБА_7 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.

Просить вирок суду змінити, пом`якшити йому покарання, застосувати ст. 69 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.07.2017р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 259 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

_____________________________________________________________

Провадження 11-кп/784/97/18 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ч.2 ст. 259 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Узагальнені доводи обвинуваченого.
В апеляції обвинувачений просить вирок суду першої інстанції змінити і призначити йому більш м`яке покарання.

Зазначає, що він щиро кається у вчиненому, має на утриманні хвору матір, похилого віку.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

06 жовтня 2016 року близько 15 год.20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку в частині надання інформації про загрозу злочинних посягань, свідомо знаючи про те , що його повідомлення є завідомо неправдивим, зі свого мобільного телефону "Самсунг", здійснив дзвінок на спецлінію оператора «102» ГУНП в Миколаївській області , в ході якого повідомив про замінування 1 кг тротилу квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 .
При цьому, ОСОБА_5 , достовірно знав, що поширювана ним операція про замінування вказаного об`єкту є неправдивою і вона стосується здійснення в майбутньому загально небезпечних дій, надав їй в усній формі оператору спецлінії "102" ГУНП в Миколаївській області з метою її подальшого поширення та перевірки правоохоронними органами Миколаївської області.
За результатами відпрацювання інформації отриманої оператором "102" від ОСОБА_5 вибухотехнічним відділом ГУНП в Миколаївській області цього ж дня встановлено відсутність факту замінування об`єкту за адресою АДРЕСА_2 .
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого і його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок законним і обґрунтованим, а призначене обвинуваченому покарання справедливим, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у вироку та апелянтом не оспорюється.

Покарання обвинуваченому призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 65-67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, що відноситься до тяжкого злочину, особи обвинуваченого, який неодноразово судимий, в тому числі за вчинення аналогічного злочину проти громадської безпеки, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з 30.07.2010 року з діагнозом зловживання алкоголем.
Окрім того, судом першої інстанції враховані обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, незадовільний стан здоров`я, наявність на утриманні хворої матері ( в тому числі тих на які посилається апелянт), а також обставин, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 рік , що є мінімальним розміром передбаченим санкцією ч.2 ст. 259 КК України.

Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_5 є справедливим і співмірним особі обвинуваченого, який має незняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості за корисливі злочини. Майже одразу після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив аналогічний злочин проти громадської безпеки, що вказує на те, що останній на шлях виправлення не став.

З огляду на зазначене відсутні підстави вважати призначене ОСОБА_5 покарання надмірно суворим.

Інших доводів, окрім самого твердження про надмірну суворість покарання та посилання на обставини визнані судом першої інстанції пом`якшуючими, обвинувачений в своїй апеляційній скарзі не наводить.

З огляду на наведене, Апеляційний суд вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції за оскаржуваним вироком, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 .

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення у

матеріалах провадження не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не вбачається.

За такого відсутні підстави для зміни вироку, про що просив апелянт.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, Апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.07.2017р. - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: