УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні у залі суду у місті Києві

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року,в рамках кримінального провадження №0000015 від 2 лютого 2016 року, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 23 вересня 2016 року в ході обшуку в офісних приміщеннях №№623, 604, 602, 601, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Вважає рішення про накладення арешту необґрунтованим, оскільки жодних доказів, які б свідчили, що вилучені речі, документи є доказом по кримінальному провадженню не має. ОСОБА_4 не має ніякого відношення до кримінального провадження. Підозра у кримінальному провадженні нікому не пред`явлена.

Заявник-адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки слідчому судді повідомлено не було, а тому враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності заявника.

Слідчий ГСУ СБ України, за клопотанням якого було накладено арешт на майно,або в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000015 від 2 лютого 2016 року, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки слідчому судді повідомлено не було, а тому враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності слідчого.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000015 від 2 лютого 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року за клопотанням старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 , кримінального провадження №0000015 від 2 лютого 2016 року, надано дозвіл на проведення обшуку в офісному приміщенні, яке фактично використується ОСОБА_6 та розташоване на 6 поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року, в рамках кримінального провадження №0000015 від 2 лютого 2016 року, накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке зазначено у клопотанні та було вилучено 23 вересня 2016 року під час обшуку в офісних приміщеннях №№623, 604, 602, 601, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 .

Слідчим суддею встановлено, що майно,на яке ухвалою слідчого судді від 11 жовтня 2016 року накладено арешт, постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_5 від 24 вересня 2016 року було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000015 від 2 лютого 2016 року.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

З ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року вбачається, що арешт на тимчасово вилучене майно накладений з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Крім того, адвокатом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якої адвокат звернувся з клопотанням про скасування арешту майна, не надано належних, допустимих доказів,які б свідчили про те, що вона є власником арештованого майна.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальністьта які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається в обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 , підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

На підставі викладено у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1