Справа № 450/3027/17 Провадження № 1-кс/450/400/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2017 р. слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , слідчого СВ Пустомитівського ВП Франківського відділу поліції ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду м. Пустомити клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Монастирок Жовківського району Львівської області, українки, громадянки України, не одруженої, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, з неповною середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України такої, що не має судимості,

підозрюваній у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України,-

в с т а н о в и в :

08.11.2017 року о 15 год. 30 хв. слідчий СВ Пустомитівського ВП Франківського відділу поліції ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням, погодженим прокурором Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. В обгрунтування заявленого клопотання покликається на те, що ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні готельного номеру №43 готелю "Катерина", розташованого на 553 кілометрі автодороги сполученням Київ - Чоп, у с. Солонка Пустомитівського району Львівської області, після народження дитини чоловічої статі, маючи умисел на завідоме залишення без допомоги новонародженої дитини, яка позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, 04.11.2017 близько 19 години 00 хвилин загорнула дитини у свій светр та помістила в полімерний пакет, ручки якого зв`язала таким чином, що через горловину унеможливився доступ повітря, після чого вказаний пакет з дитиною ОСОБА_5 винесла на подвір`я готелю та викинула у бак для сміття. ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 135 КК України, яке відноситься до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, раніше вчиняла злочини проти власності, вихованням своїх малолітніх дітей не займається, за місцем проживання не проживає, більшість часу проживає у невстановлених досудовим слідством місцях, що свідчить про відсутність у неї сталих соціальних зв`язків, веде антигромадський спосіб життя, про що свідчить той факт, що дитину народила в будучи на 9-му місяці вагітності в антисанітарних умовах мотелю, в лікувальні установи не зверталася, хто являється батьком дитини їй не відомо, та яку притягували до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 181 КУпАП (зайняття проституцією). Окрім цього злочин вчинено в умовах неочевидності, а отже може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для забезпечення підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні слідчий СВ Пустомитівського ВП Франківського відділу поліції ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 та прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 клопотання підтримали з підстав, вказаних у ньому, надали пояснення аналогічні викладеному та просять таке задовольнити. Слідчий пояснив, що одна з дітей виховується цивільним чоловіком підозрюваної, із яким остання уклала церковний шлюб, а прокурор ствердив про виховання дітей батьками ОСОБА_5 .

Захисник, думку якого підтримала підозрювана, щодо задоволення клопотання про обрання захобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та пояснив, що його підзахисна не становить суспільної небезпеки, просив застосувати цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши пояснення та думку слідчого, прокурора, підозрюваної та захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що таке підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

05.11.2017 року до ЄРДР внесені відомості за №0002081, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

07.11.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину, передбаченого ч.3 ст. 135 КК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 135 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до тяжких злочинів.

Встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 зареєстрована і проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є : 1) особисте зобов"язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Нормами ст.177 КПК України визначено, що метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов"язків, а також запобігання спробам : 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи, характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв"язки з суспільством.

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (W v.Switzerland, 14379/88, 26 січня 1993 року).

Відповідно до Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р., Суд повинен вживати заходів щодо усунення підстави для надходження до Європейського суду з прав людини заяв проти України, спричинених проблемою, що вже була предметом розгляду в Європейському суді з прав людини та сумлінно виконувати обов"язки щодо загального захисту прав людини у порядку ст.206 КПК України.

Цим же листом рекомендується при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов"язково розглянути можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Частинами 1, 2 та 4 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов"язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; - недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Суд зобов"язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м"який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов"язки, передбачені частиною п"ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні та клопотанні, окрім обгрунтованої підозри, не навели жодного ризику, передбаченого ст.177 КПК України, такі викладені формально та грунтуються лише на припущеннях, а також органом обвинувачення не доведено, що жоден із більш м"яких запобіжних заходів не може бути застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити частково та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю на строк два місяці.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ Пустомитівського ВП Франківського відділу поліції ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши їй залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 на строк два місяці, починаючи з 09 листопада 2017 рокудо 09 січня 2018 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1.Не залишати цілодобово місця проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді та суду.

2.Прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою.

3.Повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про зміну свого місця проживання та перебування.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Пустомитівського ВП Франківського відділу поліції ГУ НП України у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвалу передати для виконання Жовківському ВП Кам`янка-Бузького ВП ГУНП у Львівській області.

Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1