Справа №: 336/4754/17
Провадження № 1-м/336/3/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 маючого вищу освіту, холостого, не працюючого, раніше судимого:
- 17.03.2016 вироком Прикубанського районного суду м.Краснодар Російської Федерації за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації до 10 років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму. Ухвалою судової колегії по кримінальним справам Краснодарського крайового суду від 29.06.2016 вирок Прикубанського районного суду м.Краснодар Російської Федерації від 17.03.2016 змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення, в іншій частині вирок суду залишено без змін, -
ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з Міністерства Юстиції України надійшло клопотання, відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України, про приведення у відповідність із законодавством України покарання за вироком Прикубанського районного суду м.Краснодар Російської Федерації від 17.03.2016 року, з урахуванням змін, внесених Ухвалою судової колегії по кримінальним справам Краснодарського крайового суду від 29.06.2016 відносно громадянина України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженого за скоєння злочину передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації.
В судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув, у клопотанні зазначено про розгляд клопотання без участі у судовому засіданні представника Міністерства юстиції України. Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України участь представника Міністерства юстиції України не є обов`язковою.

Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, суд вважає, що клопотання Міністерства Юстиції України підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з отриманих матеріалів встановлено, що ОСОБА_4 вироком Прикубанського районного суду м.Краснодар Російської Федерації від 17.03.2016 року засуджено за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації до 10 років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму.
Ухвалою судової колегії по кримінальним справам Краснодарського крайового суду від 29.06.2016 вирок Прикубанського районного суду м.Краснодар Російської Федерації від 17.03.2016 змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення, а саме, зараховано в строк покарання, період попереднього ув`язнення з 21.07.2015 по 17.03.2016 року, в іншій частині вирок суду залишено без змін.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахується з 21.07.2015.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 609 КПК України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Згідно ч.1 ст. 610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в України, або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
У відповідності ч.6 ст. 610 КПК України, при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.
Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч. 3 ст. 603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК України, відмічає, що чинним на території України діє Закон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».
Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
З огляду на зазначені норми, суд констатує, що відповідальність за суспільно небезпечне діяння, за яке засуджено ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України.
Так, дії ОСОБА_4 кваліфіковані вироком Прикубанського районного суду м.Краснодар Російської Федерації від 17.03.2016 року за ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі.
Ухвалою судової колегії по кримінальним справам Краснодарського крайового суду від 29.06.2016 вирок Прикубанського районного суду м.Краснодар Російської Федерації від 17.03.2016 змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення, а саме, зараховано в строк покарання, період попереднього ув`язнення з 21.07.2015 по 17.03.2016 року, в іншій частині вирок суду залишено без змін.
За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 307 КК України, а саме, замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі, який не було доведено до кінця, з причин які не залежали від волі особи і карається позбавленням волі на строк від 9 (дев`яти) до 12 (дванадцяти) років з конфіскацією майна.
Частиною 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Статтею 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Згідно з ч. 3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.
Судом встановлено дотримання умов визнання та виконання суду іноземної держави, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, главою 46 КПК України, однак, оскільки санкція ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації не передбачає такого додаткового виду покарання як конфіскація майна, яке передбачено санкцією ч.3 ст.307 КК України, відтак суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для застосування даного виду покарання, в частині визнання та виконання вироку суду іноземної держави у виді позбавлення волі на певний строк, з виконанням додаткового покарання у виді конфіскації майна, оскільки, суд не може посилити покарання засудженої особи відповідно до ч.1 п. «д» ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року.
Таким чином, вирок Прикубанського районного суду м.Краснодар Російської Федерації від 17.03.2016 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації з урахуванням змін, внесених ухвалою судової колегії по кримінальним справам Краснодарського крайового суду від 29.06.2016 року та призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму, слід привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_4 , засудженим за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, призначивши покарання у виді 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму.
ОСОБА_4 відбуває покарання у виправній колонії № 6 ФКУ УФСВП Росії по Краснодарському краю, кінець строку покарання 20.07.2025 року. Остання відома адреса проживання ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки начальника виправної колонії № 6 ФКУ УФСВП Росії по Краснодарському краю, у ОСОБА_4 відбута частина покарання станом на 05.05.2017 року склала 1 рік 9 місяців 14 днів, не відбута частина складає - 8 років 2 місяці 16 днів, початок строку - 21.07.2015 року, кінець строку - 20.07.2025 року.
До клопотання Міністерства юстиції України, разом із поданими документами в обґрунтування вказаного клопотання, також була долучена заява засудженого ОСОБА_4 про його бажання відбувати покарання в Україні.

З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України судом Російської Федерації, керуючись статтею 9 Конституції України, ст. ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст. ст. 603-610 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України покарання за вироком Прикубанського районного суду м.Краснодар Російської Федерації від 17.03.2016 року, з урахуванням змін, внесених Ухвалою судової колегії по кримінальним справам Краснодарського крайового суду від 29.06.2016 відносно громадянина України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженого за скоєння злочину передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації - задовольнити.
Вирок Прикубанського районного суду м.Краснодар Російської Федерації від 17.03.2016 року яким ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.30, ч.5 ст.228.1 КК Російської Федерації, з урахуванням змін, внесених Ухвалою судової колегії по кримінальним справам Краснодарського крайового суду від 29.06.2016 - привести у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , маючого вищу освіту, холостого, не працюючого, раніше судимого, остання відома адреса проживання ОСОБА_5 в Україні: АДРЕСА_1 , засудженим за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, визначивши покарання останньому у вигляді 10 років позбавлення волі в виправній колонії суворого режиму.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 21 липня 2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
Копію ухвали суду направити до Міністерства Юстиції України для повідомлення Міністерства юстиції Російської Федерації, та для організації прийняття засудженого ОСОБА_4 в Україну.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя Шевченківського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1