______________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2401/14-к
Провадження № 1-кс/520/311/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.03.2014 року слідчій суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 , прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернівці, громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, приватного підприємця, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси з клопотанням про арешт всього рухомого та нерухомого майна підозрюваного ОСОБА_5 .
Як вбачається з клопотання, 05.11.2013 року, приблизно о 12 годині 50 хвилин, у світлий час доби, ОСОБА_5 порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме допустив порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 «б», 12.1, 12.3 та дорожньої розмітки 1.9 Правил дорожнього руху України.
Порушення виразилися в тому, що водій ОСОБА_5 у вказаний день та час, керував технічно справним автомобілем «Bentley» реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснював рух біля будівлі № 134 по вул. Миколаївська дорога в Суворовському районі м. Одеси, де не був уважним, не обрав безпечної швидкості руху та, ігноруючи вимоги дорожньої розмітки, виїхав на смугу реверсивного руху на заборонений для нього червоний сигнал світлофора для реверсивної смуги. Внаслідок вищевказаних порушень, водій ОСОБА_5 продовжив рух по реверсивній смузі та мав об`єктивну можливість своєчасно встановити пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїжджу частину в напрямку з права наліво відносно руху автомобіля. Однак, водій ОСОБА_5 швидкість руху керованого ним автомобіля не зменшив, аж до повної його зупинки, та продовжив рух у зазначеному напрямку, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких настала його смерть в кареті швидкої допомоги, на місці пригоди.
06 листопада 2013 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України.
В ходi досудового розслiдування по кримiнальному правопорушенню, підозрюваним ОСОБА_7 відшкодовані збиткі в повному обсязі.
20.12.2013 року позивач ОСОБА_8 звернулася з позовною заявою про стягнення з підозрюваного ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9 матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на суму 781276 грн., та моральної шкоди на суму 200000 грн.
Також 23.12.2013 року ОСОБА_10 звернувся з позовною заявою про стягнення з підозрюваного ОСОБА_5 , та свідка ОСОБА_9 моральної шкоди, на суму 781276 гривен заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Як вбачається з клопотання, в зв`язку з поданням цивільних позовів, враховуючи їх велику вартість, з метою їх забезпечення слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на все рухоме і нерухоме майно підозрюваного.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, вважаючи мету і підстави арешту майна ОСОБА_5 обґрунтованими та такими що дають право слідчому судді на його задоволення, але при цьому ні слідчий, ні прокурор в судовому засідані не змогли пояснити саме яке майно перебуває у власності підозрюваного, і на яке вони просять накласти арешт.
Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, пояснюючи, що він відшкодував потерпілим збитки в повнному обсязі, про що вони надали слідчому заяву, у звязку з чим подали цивільні позови ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 йому не зрозуміло, просить суд відмовити в задоволені клопотання.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.
Згідно ч. ч.1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Слідчий судя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Згідно з ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Крім того відповідно до вимогч.3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Також згідно з вимогами ч. 4 ст. 171 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Оглянувши подане клопотання про накладення арешту на майно, вбачається, що клопотання не обґрунтоване і не відповідає вимогам чинного законодавства. До клопотання ні додано жодного документа який би вказував на належність підозрюваному на праві власності майна, якщо таке є та його вартість, що необхідно для встановлення співмірності вартості нерухомого майна із розміром шкоди.
Відповідно до статті 173ч.1 КПК України, вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, враховуючи правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого яке погоджене з прокурором, є таким, яке не відповідає вимогам законодавства, є незаконним та необґрунтованим, тому в його задоволені необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1