Справа № 466/6792/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1068/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 29 серпня 2017 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_9

в с т а н о в и л а:
вищевказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання за даним вироком строк його попереднього ув`язнення з 16 травня 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено питання з цивільним позовом, судовими витратами та речовими доказами.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з часу його фактичного затримання з 16 травня 2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.
Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 15.05.2016 року приблизно о 21:56 год. на території школи №97 на вул. Миколайчука, 18, у м. Львові, в ході раптово виниклого на ґрунті особистих неприязних відносин конфлікту між ним та ОСОБА_10 , маючи умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 , правою рукою, умисно наніс останньому удар кухонним ножем в ліву частину грудної клітки, внаслідок чого спричинив йому проникаюче колено-різане поранення грудної клітки зліва з наскрізним ушкодженням серця, що призвело до внутрішньої і зовнішньої кровотечі та гострого обескровлення організму, з гострим порушенням гемомікроциркуляції в головному мозку та легенях, з гострою емфіземою та дрібно осередкованим набряком в легенях, що згідно з висновком судово-медичної експертизи від 21.06.2016 року №444/2016 відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, являлось небезпечним для життя в момент спричинення і в даному випадку перебуває в прямому причинно - наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .
Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити в частині кваліфікації діяння обвинуваченого з ч.1 ст. 115 КК України на ст.118 КК України, визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.118 КК України, та призначити йому покарання в межах санкції даної статті.
Свої апеляційні вимоги адвокат мотивує тим, що висновки суду першої інстанції є невірними, оскільки такі не відповідають фактичним обставинам справи.
На його переконання, досліджені обставини справи та надані докази повністю підтверджують той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 , спричинивши смертельне поранення потерпілому, діяв в стані необхідної оборони, однак характер якої не відповідав реальній загрозі, тому в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Заслухавши доповідача, адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілої, які вважають апеляційні вимоги безпідставними, прослухавши звукозаписи на технічних носіях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.
Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Сам факт нанесення ОСОБА_10 удару ножем в область грудної клітини 15.05.2016 року ані обвинуваченим ОСОБА_7 , ані його захисником не заперечується.
На переконання колегії суддів апеляційного суду, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_10 відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є вірними.
Зокрема, обвинувачений в суді першої інстанції не заперечував факт конфлікту з потерпілим 15.05.2016 рокуна території школи №97, що на вул. Миколайчука, 18 у м. Львові, під час якого виникла бійка. Стверджував, що коли він підійшов до ОСОБА_10 , той вдарив його кулаком в голову, від чого він впав на землю, а після того почав агресивно бити предметом, схожим на арматуру. В цей час ОСОБА_7 піднявся з землі, дістав з задньої кишені штанів ніж, який знайшов по дорозі біля дерева і наніс ним один удар ОСОБА_10 в область грудної клітки. Після удару, ОСОБА_10 ще продовжував махати предметом, схожим на арматуру, наносячи йому удари по руці, намагаючись вибити ножа з його руки. Пізніше, він викинув ніж в сторону та відчув сильний удар в область голови, від чого впав на землю і втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то побачив, що у нього вибиті 2 зуби, зламана челюсть та інші ушкодження, а ОСОБА_10 лежав на землі без свідомості. Після того, він піднявся і пішов в сторону вул. Топольної у м. Львові, де був затриманий працівниками поліції.

Достовірність таких показань щодо часу, місця, мотивів, знаряддя вчинення кримінального правопорушення об`єктивно підтверджується сукупністю інших досліджених судом першої інстанції та наведених у вироку доказів.
Так, показаннями свідка ОСОБА_11 , який зазначив, що ОСОБА_10 підтримував відносини з ОСОБА_12 , з якою раніше проживав ОСОБА_7 , а останній був незадоволений дружбою ОСОБА_10 та ОСОБА_12 15.05.2016 року близько 21 год. він разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розпивали алкоголь на території школи №97 на вул. Миколайчука, 18 у м. Львові. Пізніше підійшов ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , які зупинилися недалеко від них. ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_7 , дівчата залишилися сидіти на сходах, а він підійшов та зупинився на деякій відстані від ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . Останні між собою розмовляли на підвищених тонах, а потім між ними виникла бійка, під час якої вони наносили один одному удари. Перший ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_7 в обличчя. Після того він побачив як ОСОБА_7 лежав на асфальті, а ОСОБА_10 сказав викликати швидку, оскільки його підрізали та впав на асфальт. Коли він підійшов до нього, то побачив багато крові в області грудей, але ножа він не бачив. Вони всі надавали допомогу ОСОБА_10 , хотіли зупинити кровотечу. Після того він допоміг ОСОБА_7 прийти до тями, і останній піднявся і пішов, а ОСОБА_13 викликала швидку.

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка зазначила, що під час розпивання алкоголю з ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на території школи №97 на вул. Миколайчука, 18 у м. Львові, до школи підійшов ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , які зупинилися неподалік школи та до них підійшли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також невідомий її чоловік. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_7 розмовляли між собою та між ними виникла бійка, а всі інші присутні стояли збоку та у бійку ніхто не втручався. Через декілька хвилин вона побачила, що ОСОБА_10 та ОСОБА_7 лежать на асфальті на певній відстані один від одного. Вона з ОСОБА_15 відразу підбігли і побачили кров на одязі в області грудей. Ножа на місці події вона не бачила. Після того вона з свого мобільного зателефонувала в швидку та поліцію. Через деякий час ОСОБА_7 встав і пішов.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , даними в судовому засіданні про те, що з ОСОБА_7 вона проживала за місцем свого проживання. Пізніше їх відносини погіршилися і вони припинили спільне проживання. На початку квітня, вона познайомилася з ОСОБА_10 та почала з ним товаришувати. 15.05.2016 року близько 21 год. 30 хв. вона з ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були біля школи №97, що на вул. Миколайчука, 18 у м. Львові, де вживали алкоголь. Через деякий час ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відійшли від них за кут школи. Через кілька хвилин вони повернулися, і у ОСОБА_10 в пакеті був якийсь предмет, схожий на арматуру. Також з ними прийшов ще якийсь мужчина, якого вона не знає і не може пригадати. Після того до школи підійшли ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , які зупинилися на деякій відстані від них. До них одразу підійшли ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та чоловік, якого вона не пригадує. А ОСОБА_13 разом з нею залишилися на сходах школи, де заснула, оскільки була в стані алкогольного сп`яніння. За декілька хвилин вона проснулася від крику ОСОБА_11 , який кричав, щоб вона підійшла. Піднявшись зі сходів, вона побачила, що на асфальті біля школи лежав ОСОБА_10 , а ОСОБА_11 стояв біля нього. В протилежній стороні на асфальті лежав ОСОБА_7 , більше нікого вона не бачила. Підійшовши до ОСОБА_10 , вона побачила, що з його живота тече кров та почала зупиняти її. В той час коли вона знаходилася біля ОСОБА_10 , побачила, що ОСОБА_7 встав з асфальту і пішов.

Показаннями свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які вказали, що близько 21 год. 55 хв., проходячи біля лікарні швидкої медичної допомоги, що на вул. Миколайчука у м. Львові, їх догнав ОСОБА_7 , який був побитий та ОСОБА_14 . В той момент ОСОБА_7 сказав, «що я наробив, напевно вбив його».

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який підтвердив, що 15.05.2016 року протягом дня вони з ОСОБА_7 випивали разом горілку у нього дома, та зазначив, що цього дня, коли вони підійшли на територію школи №97 у м.Львові, приблизно шість чоловік почали наносити удари ОСОБА_7 , в тому числі предметом схожим на арматуру. Побачивши, що ОСОБА_7 від нанесених ударів впав, він підбіг до них, щоб зупинити бійку, намагаючись відібрати арматуру з рук ОСОБА_10 , однак отримав нею два удари в голову і знепритомнів. Отямившись, він побачив, що на асфальті лежить ОСОБА_7 , а на деякій відстані знаходився ОСОБА_10 , який зробив кілька кроків та впав на асфальт. Після того до ОСОБА_10 підбігли ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Він не бачив коли і як ОСОБА_7 наніс удар ОСОБА_10 .

Потім він пішов з даної площадки та із-за кута школи побачив неподалік ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . По дорозі їх наздогнав ОСОБА_7 та говорив такі слова: «що я наробив, напевно я його зарізав».

Показаннями свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які ствердили, що 15.05.2016 року близько 22 год. на території школи №97 між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відбулася сварка, під час якої ОСОБА_10 наніс палкою один удар в обличчя ОСОБА_7 , від чого останній впав на асфальт, але піднявшись, між ними почалася бійка, під час якої вони один одному наносили удари. ОСОБА_20 підійшов до них, щоб припинити бійку та штовхнув ОСОБА_7 , від чого він впав, а ОСОБА_10 зробив кілька кроків і також впав на асфальт. Підійшовши до нього, він побачив кров, яка текла з його живота.
Окрім того, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному вбивстві потерпілого об`єктивно підтверджений й іншими доказами у справі:
- даними протоколу огляду місця події від 15.05.2016 року, фототаблицею до нього та відеозаписом до протоколу огляду місця події, під час проведення якого оглянуто площадку біля будівлі шкільного басейну СЗШ №97 по вул. Миколайчука, 18 у м. Львові, місце скоєння злочину та труп ОСОБА_10 (том 2 а.с.п. 10 16);

- даними акта про застосування службового собаки від 15.05.2016 року (том 2 а.с.п. 17);

- висновком медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 16.05.2016 року, згідно з яким у ОСОБА_7 виявлено садна і набряки верхньої губи з боку слизової оболонки, ушкодження нижнього зуба, садна на ліктях, а також алкогольне сп`яніння, етанол =1,10% (том 2 а.с.п.19);

- протоколом огляду від 16.05.2016 року, згідно з яким оглянуто труп ОСОБА_10 , в ході якого вилучено одяг з трупа та змиви з рук (том 2 а.с.п. 20);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 16.05.2016 року, відповідно до якого 16.05.2016 року затримано ОСОБА_7 (том 2 а.с.п.21-23);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.05.2016 року, згідно з яким вилучено відеозапис зовнішнього спостереження, що розташовані по АДРЕСА_2 в період часу з 21.30 год. по 22.30 год. 15.05.2016 року (том 2 а.с.п. 82-84);

- відеозаписом з камери відеоспостереження, які розташовані на СШ№97 у м. Львові, згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів, на якому відображені події 15.05.2016 року з 21.30 год. по 22.30 год.;

- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 від 21.06.2016 року №444/2016, згідно з яким смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок проникаючого колено-різаного поранення грудної клітки зліва з наскрізним ушкодженням серця, що призвело до внутрішньої і зовнішньої кровотечі та гострого обезкровлення організму, з гострим порушенням гемомікроциркуляції в головному мозку та легенях, з гострою емфіземою та дрібно осередкованим набраком в легенях, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, являлось небезпечним для життя в момент спричинення і в даному випадку призвело до настанням смерті ОСОБА_10 через гостру крововтрату організму (том 2 а.с.п. 86-89);

- висновком судово-медичної експертизи шматочків внутрішніх органів від трупа ОСОБА_10 від 17.06.2016 року №1606/2016, згідно з яким виявлено дифузні крововиливи в перикарді, жировій клітковині епікарду та м`яких тканинах з ділянки грудної клітки з ознаками судинної реакції. Гостре порушення гемомікроциркуляції в головному мозку та легенях. Гостра емфізема та дрібно осередковий набряк на легенях. Дистрофічні зміни печінки. Нерівномірне коровонаповнення внутрішніх органів (том 2 а.с.п. 90);

- висновком судово-медичної експертизи клаптя шкіри та фрагмента ребер від трупа ОСОБА_10 від 06.06.2016 року №139/2016-мк, відповідно до якого було виявлено: на клапті шкіри з грудної клітки зліва одне наскрізне колено-різане ушкодження, на фрагменті третього-четвертого ребра одне наскрізне колено-різане ушкодження, які утворилися від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя типу клинка ножа, який мав одне лезо та обух П-подібної форми (том 2 а.с.п. 91-94);

- висновком судово-медичної експертизи крові та сечі з трупа ОСОБА_10 на наявність спиртів за №1707/2016-т від 19.05.2016р., згідно якого у ОСОБА_10 було виявлено етиловий спирт в кількості: в крові 2,65% /проміле/, в сечі 2,50% /проміле/ (том 2 а.с.п. 95);

- висновком судово-медичної експертизи зразка крові від трупа ОСОБА_10 від 17.05.2016 року №644/2016-ім, згідно з яким встановлено, що кров від трупа ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (том 2 а.с.п. 97-99);

- даними висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_7 від 02.06.2016 року №912, згідно з яким у ОСОБА_7 виявлено: садна в лобно-тімяній ділянці зліва, на слизовій оболонці нижньої губи зліва, на червоній кайми нижньої губи зліва, в ділянці правої лопатки, в ділянці лівого ліктьового суглобу, на лівому передпліччі, синці на слизовій оболонці нижньої губи зліва, на грудях зліва, в ділянці лівого кульшового суглобу, в ділянці лівої лопатка, в ділянці правого ліктьового суглобу, на лівому стегні, в ділянці лівого колінного суглобу, які утворилися від дії тупих предметів, могли виникнути 15.05.2016р. і відносяться до легкого тілесного ушкодження (том 2 а.с.п. 111-112);

- висновком судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_7 від 16.05.2016 року №624/2016-ім, відповідно до якого встановлено, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (том 2 а.с.п. 115-116);

- висновком судово-медичної експертизи речових доказів: 4-х відрізків марлі зі слідами РБК з асфальту від 06.06.2016 року №706/2016-ім, згідно з яким в слідах на відрізку марлі зі змивами з асфальту виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, що може походити від будь-якої особи з такою ж груповою характеристикою крові, в тому числі і від ОСОБА_10 (том 2 а.с.п. 130-133);

- даними висновку судово-медичної експертизи куртки, ременя, взуття, светра, штанів, кепки ОСОБА_7 від 13.06.2016 року №703/2016-ім, згідно з яким у слідах на светрі, на штанах речах ОСОБА_7 виявлена кров людини та антиген Н. Антигени А,В та ізогемаглютиніни анти-А, анти-В не виявлені. Таким чином можна припустити, що кров виявлена у вищевказаних об`єктах може походити від будь-якої особи з групою крові О, з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі і від ОСОБА_7 . У слідах на куртці, на ремені, на парі мештів, на кепці, крові не виявлено (том 2 а.с.п. 136-140);

- висновком судово-медичної експертизи двох марлевих тампонів зі змивами з правої та лівої рук ОСОБА_7 від 14.06.2016 року за №708/2016-ім, згідно з яким у слідах на марлевому тампоні зі змивом з лівої руки ОСОБА_7 виявлено кров, видову належність якої не встановленою. У слідах на марлевому тампоні зі змивом з правої руки ОСОБА_7 крові не виявлено (том 2 а.с.п. 143-145);

- висновком судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластин обох рук ОСОБА_7 від 24.06.2016 року №195/2016ц, відповідно до якого у накладеннях речовини сірого кольору в піднігтьовому вмісті зразків нігтьових пластин обох рук виявлено клітини зроговілого плоского епітелію. Крові та білка у вищевказаних об`єктах не виявлено (том 2 а.с.п. 150-151);

- даними висновку комплексної молекулярно-генетичної та трасо логічної експертизи від 04.07.2016 року №10/270, згідно з яким встановлені генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_10 та ОСОБА_7 (том 2 а.с.п. 160-169);

- висновком трасологічної експертизи від 06.07.2016 року №11/1336, згідно з яким фрагмент плашки та фрагмент лівої плашки руків`я кухонного ножа мають спільні лінії розділу, що свідчить про те, що дані фрагменти раніше складали одне ціле і частинами лівої плашки руків`я кухонного ножа. Дані ушкодження, руків`я кухонного ножа, частинами якого є фрагменти надані на дослідження, виникли в результаті прикладання фізичного зусилля, що викликало його руйнування на дві частини (том 2 а.с.п. 171-172);

- висновком судово-психіатричної експертизи від 22.06.2016 року № 85, відповідно до якого ОСОБА_7 в даний час будь-якою психічною хворобою не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Клінічних ознак хронічного алкоголізму та наркоманії у ОСОБА_7 не виявлено. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує ( том 2 а.с.п. 177-178);

- висновком судово-медичної експертизи двох марлевих тампонів зі змивами з правої та лівої рук трупа ОСОБА_10 від 16.06.2016 року за №762/2016-ім, відповідно до якого у слідах на двох марлевих тампонах зі змивами з правої та лівої рук трупа ОСОБА_10 виявлена кров людини, Антигени А,В і Н, ізогемаглютиніни анти-А і анти-В не виявлені, тому висловитися про групову належність крові не має можливості (том 2 а.с.п. 181-184);

- висновком трасологічної експертизи від 14.07.2016 року №11/1325, відповідно до якого ніж вилучений під час огляду місця події від 16.05.2016 року за фактом умисного вбивства ОСОБА_10 , виготовлений промисловим способом та являється кухонним ножем господарсько-побутового призначення, до холодної зброї не відноситься (том 2 а.с.п. 187-188);

- висновком судово-медичної експертизи футболки, светра, штанів, трусів, пари шкарпеток, пари туфель одягу та взуття вилученого від трупа ОСОБА_10 від 29.07.2016 року №701/2016-ім, відповідно до якого у слідах на футболці, светрі, штанах, трусах, парі туфель одязі та взутті від трупа ОСОБА_10 виявлено кров людини та антигени А і Н, що можуть походити від будь-якої особи з групою крові А, з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі і від ОСОБА_10 . У слідах на парі шкарпеток, крові не виявлено;

- даними висновку судово-медичної експертизи одягу, клаптя шкіри від трупа ОСОБА_10 та ножа, наданого на експертизу від 25.07.2016 року №145/2016-мк, відповідно до якого виявлено: на передній поверхні кофти дещо зліва одне наскрізне колото-різане пошкодження, на передній поверхні футболки дещо зліва одне наскрізне колото-різане пошкодження, які утворилися від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя або предмета, тип зоточки якого встановити не надається можливим, оскільки одяг є трикотажний, а трикотаж має слабкі слідосприймаючі властивості через здатність до розтягу, розплетення трикотажних петель на кінцях, що в даному випадку і спостерігалось. Проте враховуючи результати експериментів не виключено, що дані колото-різані пошкодження на одязі могли утворитися від дії клинка ножа, наданого на експертизу. Беручи до уваги висновок експерта №444/2016 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 від 21.06.2016 року, можна вважати, що колото-різані пошкодження на одязі співпадають за локалізацією з раною, виявленою на його тілі. При судово-медичній експертизі клаптя шкіри з грудної клітки зліва від трупа ОСОБА_10 було виявлено одне наскрізне колото-різане ушкодження, яке утворилося від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя типу клинка ножа, який мав одне лезо та обух П-подібної форми. Враховуючи результати експериментів можна вважати, що дане колото-різане ушкодження могло утворитися від дії клинка ножа наданого на експертизу;

- даними листа та картки виїзду від 15.05.2016 року КП ЛОР «Львівська станція швидкої медичної допомоги», з яких вбачається, що 15.05.2016 року о 22.04 год. на КП ЛОР ЛСШМД зафіксовано виїзд швидкої медичної допомоги №439, за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, 18 на вулиці за школою №97 з приводу: «30 років мужчина, ножове поранення в живіт». Пацієнт ОСОБА_10 , 31 рік, діагноз смерть до приїзду швидкої (том 3 а.с.п. 2-4);

- протоколом огляду речей від 18.07.2016 року з фототаблицею до нього, а саме огляд DVD диску, на якому знаходиться дві папки: камера №1 та камера №2, у яких знаходиться відеозапис, вилучений з камер відеоспостереження за період часу з 21.30 год. по 22.04 год. 15.05.2016 року, які розташовані на загальноосвітній школі №97 м. Львова, що на вул. Миколайчука, 18, та з якого вбачається, що саме ОСОБА_7 наніс удар ножем ОСОБА_10 під час бійки 15.05.2016 року (том 3 а.с.п. 74-75, 77-80);

- постановою про визнання речей речовими доказами та доручення їх до матеріалів досудового розслідування від 18.07.2016 року, відповідно до якої DVD диск, на якому знаходиться відеозапис, вилучений з камер відеоспостереження за період часу з 21.30 год. по 22.04 год. 15.05.2016 року, які розташовані на загальноосвітній школі №97 м. Львова, що на вул. Миколайчука, 18, визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження (том 3 а.с.п.76);

- протоколом огляду речей від 22.07.2016 року з фототаблицею до нього, а саме огляд речей, які було виявлено і вилучено під час досудового розслідування (том 3 а.с.п. 127-130, 133);

- постановою про визнання речей речовими доказами та доручення їх до матеріалів досудового розслідування від 22.07.2016 року (том 3 а.с.п.131-132).

Судом першої інстанції ретельно перевірялися доводи ОСОБА_7 про те, що він захищався від неправомірних дій потерпілого, який намагався нанести йому удари арматурою. Ці доводи з наведенням у вироку відповідних мотивів і з наданням оцінки як показань обвинуваченого, так й іншим доказам у їх сукупності, суд обґрунтовано визнав такими, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене.
З об`єктивної сторони умисне вбивство характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.

Такі ж ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні й для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони, передбаченого ст.118 КК України. Однак на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння, а саме захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Згідно зі статтею 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, слід враховувати конкретні обставини справи, здійснивши при цьому порівняльний аналіз та оцінку наявності чи відсутності акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановивши їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

При цьому необхідно з`ясувати, чи мала особа, яка захищалася, реальну можливість ефективно відбити суспільно небезпечне посягання іншими засобами із заподіянням нападникові шкоди, необхідної і достатньої в конкретній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.
Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи» передбачено, що умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК України, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч.1 ст.115 КК України.
З фактичних обставин та матеріалів провадження вбачається, що між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_7 виник конфлікт, який переріс у бійку, на ґрунті особистих неприязних відносин, пов`язаних з ревнощами по відношенню до ОСОБА_12 .. У ході конфлікту ОСОБА_7 зазнав суспільно-небезпечного посягання з боку потерпілого, що проявилось у нанесенні йому ударів. В свою чергу ОСОБА_7 з мотивів особистої неприязні з метою умисного вбивства завдав ОСОБА_10 удар ножем в життєво важливий орган потерпілого - в область грудної клітки, внаслідок чого останній від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Як судом першої інстанції, так і апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що обвинувачений не міг іншим чином зупинити протиправні дії потерпілого, а також не мав можливості вирішити конфліктну ситуацію, в тому числі шляхом залишення місця бійки.

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать, про те, що дії потерпілого за своїми об`єктивними ознаками не могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди обвинуваченому, які б у зв`язку з цим викликали невідкладну необхідність у нанесенні ОСОБА_10 удару ножем в життєво важливий орган.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що характер дій обвинуваченого, готовність до відбиття ударів потерпілого, локалізація та механізм спричинення тілесних ушкоджень останньому, взаємовідносини з потерпілим, поведінка ОСОБА_7 після нанесення удару, який не вчинив жодних дій щодо надання допомоги та виклику швидкої медичної допомоги, свідчать про невідповідність знарядь захисту і нападу небезпечності посягання.

З огляду на викладене, доводи в апеляційній скарзі захисника обвинуваченого про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та відсутність у ОСОБА_7 умислу на вбивство є безпідставними. Тому колегія суддів апеляційного суду вважає вірною кваліфікацію судом злочинних дій ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України.
Будь-яких даних, які б свідчили про необ`єктивність, упередженість органів досудового слідства та суду колегією суддів не встановлено.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним тяжкого злочину, ставлення його до скоєного, наведених у вироку суду даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі, що буде необхідним та достатнім для виправлення винного та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону органами досудового слідства та судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення, не встановлено.
Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуваний вирок є законним й обгрунтованим, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
постановила:
вирок Шевченківського районного суду м.Львова від 29 серпня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання перебування під вартою з 21 червня 2017 року по 07 грудня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим - у цей ж строк з дня вручення ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4