солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого на посаді керівника апарату Дарницького районного суду міста Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у кримінальному провадженні №0000081, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.2 ст.3761 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
14.04.2018 прокурор Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовуючи його наступним.

Так, в клопотанні зазначено, що Слідчим відділом Солом`янського управління поліції ГУНП в місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000081 від 04.01.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.3 ст.15, ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358, ч.2 ст.3761 України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що упродовж 2016-2017 років ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , а також невстановлені на даний час слідством особи, діючи узгоджено групою осіб, вступили в попередню злочинну змову, направлену на заволодіння шляхом шахрайства з використанням завідомо підроблених рішень Дарницького районного суду м. Києва майном в особливо великих розмірах, а саме комплексом приміщень, розташованими за адресою: АДРЕСА_3 , та житловим будинком із паркінгом та блоком соціально-побутового призначення за адресою: АДРЕСА_4 .

Вказані особи, попередньо, умисно й добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, як наполягав прокурор, зорганізувалися в організовану групу з метою вчинення тяжких злочинів, скоєння яких було необхідною умовою для реалізації злочинного умислу, спрямованого на заволодіння шляхом шахрайства з використанням завідомо підроблених рішень Дарницького районного суду м. Києва майном в особливо великих розмірах, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий всім учасникам організованої групи, з розподілом функцій кожного учасника групи.

Зокрема, невстановлені на даний час особи як організатори вчинення злочинів розробили план злочинних дій із розподіленням ролей кожного учасника відповідно до його можливостей, у тому числі з використанням службових повноважень, які надані таким учасникам у зв`язку із займаними ними посадами, забезпечували виконання кожним із співучасників визначених йому злочинним планом функцій, взаємодію між учасниками організованої групи, забезпечували приховання вчинюваних учасниками організованої групи злочинів.

У свою чергу ОСОБА_8 як учасник організованої групи, відповідно до розробленого невстановленими на даний час особами плану злочинних дій, підшуковував осіб, на яких здійснювалось оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна з використанням завідомо підроблених рішень Дарницького районного суду міста Києва.

ОСОБА_8 , діючи умисно, на виконання розробленого невстановленими на даний час особами плану злочинних дій, залучив як учасників організованої групи, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , до функцій яких входило надання своїх документів, що посвідчують особу, а також інших документів, до органу реєстрації речових прав, а також безпосередня участь у діях з реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна відповідно до завідомо підроблених рішень Дарницького районного суду міста Києва, у яких зазначено їхні анкетні дані як одну зі сторін проваджень, у яких такі рішення винесено.

Враховуючи передбачений вимогами чинного законодавства України обов`язок реєстратора речових прав на нерухоме майно у випадку реєстрації таких прав на підставі рішень суду перевірити наявність такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, невстановлені на даний час особи залучили до реалізації вказаного плану злочинних дій особу, яка, відповідно до займаної ним посади має право доступу до автоматизованої системи документообігу суду та Єдиного державного реєстру судових рішень, - керівника апарату Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_4 , якому було відомо про дійсні наміри вказаних невстановлених на даний час осіб, до функцій якого, згідно єдиного плану злочинних дій, входило внесення до автоматизованої системи документообігу суду та Єдиного державного реєстру судових рішень завідомо підроблених електронних копій рішень у цивільних справах з реєстраційними номерами цивільних справ, які перебували у провадженні суддів Дарницького районного суду міста Києва, проте містили завідомо неправдиві відомості про сторін провадження та змісту позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 311 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції станом на 01.01.2016), реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили рішенням суду, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного рішення суду формує та реєструє необхідну заяву або реєструє рішення суду про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи рішення суду про скасування відповідного рішення суду. Проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору. Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.

Разом з тим, підпунктом 2 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань державної реєстрації» № 806 від 09.11.2016 встановлено, що до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили до запровадження відповідної інформаційної взаємодії, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі рішень судів проводиться за зверненням заявника з дотриманням вимог, установлених підпунктом 1 пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності».
Згідно з підпунктом 2 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державної реєстрації прав на нерухоме майно та захисту прав власності», до запровадження інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно та Єдиним державним реєстром судових рішень, передбаченої Законом, а також у разі проведення реєстраційних дій на підставі рішень судів, що набрали законної сили, до запровадження відповідної інформаційної взаємодії реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться за зверненням заявника.

Таким чином, уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації прав при проведенні державної реєстрації права власності та інших речових прав на підставі рішення суду, що набуло законної сили, зобов`язана перевіряти дійсність судового рішення шляхом отримання електронної копії такого судового рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень

Разом з тим, відповідно до пункту п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року №740 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень" (в редакції станом на 26.06.2015) внесенню до реєстру підлягають усі судові рішення судів загальної юрисдикції, а також окремі думки суддів, викладені у письмовій формі.

Пунктом 12 вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України №740 від 25 травня 2006 року встановлено, що суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення.

Пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України №740 від 25.05.2006 встановлено, що надсилання до Реєстру електронних копій судових рішень здійснює суддя або відповідальна особа апарату суду, визначена наказом голови суду. Копія відповідного наказу із зазначенням прізвища, імені, по батькові та контактного телефону відповідальної особи, її електронної адреси надсилається адміністраторові Реєстру.

Відповідно до пункту 12 вищезазначеної постанови, суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі із застосуванням автоматизованої системи документообігу суду з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення.

У відповідності з вимогами підпункту 3 п. 14 розділу ІІ «Перехідні та прикінцеві положення» Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд», у шестимісячний строк з дня набрання чинності вказаним Законом України, тобто до 25.10.2015, до Єдиного державного реєстру судових рішень повинні були бути внесені всі судові рішення судів загальної юрисдикції, які не були внесеними до Реєстру з 1 січня 2010 року.

Відповідно до пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень" (зі змінами) суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Положенням про автоматизовану систему документообігу суду передбачено надсилання судових рішень, а також відомостей про набрання судовим рішенням законної сили до Реєстру із застосуванням автоматизованої системи документообігу суду.

Так, пояснював, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у невстановлених на даний час осіб виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах житловим будинком із паркінгом та блоком соціально-побутового призначення за адресою: АДРЕСА_4 , які належать ДІБГП «Інвестбуд 3000».

З цією метою учасниками організованої групи у складі невстановлених осіб, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , як наполягає орган досудового розслідування, було використано завідомо підроблене рішення Дарницького районного суду міста Києва, до якого було внесені завідомо неправдиві відомості про сторони провадження та зміст позовних вимог, а саме відповідно до якого задоволено заяву ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про визнання мирової угоди, визнано мирову угоду між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , припинено право власності ОСОБА_11 на житловий будинок з підземним паркінгом та блоком соціально-побутового призначення, розташований на земельній ділянці 0,19 га за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 5160.7 кв.м., визнано за ОСОБА_10 право власності на житловий будинок з підземним паркінгом та блоком соціально-побутового призначення, розташований на земельній ділянці 0,19 га за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 5160.7 кв.м., договір позики від 10.09.2008, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнано припиненим, провадження у цивільній справі закрито. При цьому, вказаному судовому рішенню було присвоєно реєстраційний номер цивільної справи 02/2-428 2012, яка перебувала у провадженні судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_12 , проте сторонами у якій виступали інші особи та позовні вимоги у якій не стосувались об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Реалізовуючи попередньо розроблений план злочинних дій, ОСОБА_4 , відповідно до наказу Голови Дарницького районного суду м. Києва №15/к від 11.02.2013, обіймаючи посаду керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва, та відповідно до наказу Голови Дарницького районного суду м. Києва №11-од від 08.06.2015, будучи відповідальним за наповнення Єдиного державного реєстру судових рішень електронними копіями судових рішень, винесеними Дарницьким районним судом міста Києва упродовж часу з 01.01.2010 по 01.01.2013 та уповноваженим підписувати своїм електронним цифровим підписом електронні копії зазначених судових рішень, діючи з метою заволодіння майном в особливо великих розмірах та приховування факту фактичного володіння цим майном, для реалізації свого злочинного умислу направленого на незаконне заволодіння вказаним майном, 02.02.2016, за допомогою власного електронного ключа під власним логіном та паролем вніс до Єдиного державного реєстру судових рішень електронну копію судового рішення судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_12 у цивільній справі №02/2-428 2012, відповідно до якого задоволено заяву ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про визнання мирової угоди, визнано мирову угоду між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , припинено право власності ОСОБА_11 на житловий будинок з підземним паркінгом та блоком соціально-побутового призначення, розташований на земельній ділянці 0,19 га за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 5160.7 кв.м., визнано за ОСОБА_10 право власності на житловий будинок з підземним паркінгом та блоком соціально-побутового призначення, розташований на земельній ділянці 0,19 га за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 5160.7 кв.м., договір позики від 10.09.2008, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнано припиненим, провадження у цивільній справі закрито. При цьому, вказаному судовому рішенню було присвоєно реєстраційний номер цивільної справи 02/2-428 2012, яка перебувала у провадженні судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_12 , проте сторонами у якій виступали інші особи та позовні вимоги у якій не стосувались об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Наполягав, що зазначеними протиправними діями учасників організованої групи ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та невстановлених на даний час осіб, забезпечено умови для подальшого заволодіння вказаним об`єктом нерухомого майна шляхом обману, а саме створення зовні законних умов для реєстрації речових прав на вказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_10 .

У подальшому, продовжуючи реалізацію єдиного плану злочинних дій, ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи те, що він не виступав стороною у цивільній справі №02/2-428 2012, подав вказане завідомо підроблене рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23.03.2012 до управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, державним реєстратором якого 28.03.2016 зареєстровано право власності ОСОБА_10 на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з підземним паркінгом та блоком соціально-побутового призначення, розташований на земельній ділянці 0,19 га за адресою: АДРЕСА_4 .

Стверджував, що внаслідок умисних протиправних дій учасників організованої групи, до складу якої входив ОСОБА_4 , ДІБГП «Інвестбуд 3000» спричинено збитки на загальну суму 19 031 830 грн., яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить особливо великі розміри.

Своїми умисними діями, за переконанням органу досудового розслідування, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, кваліфікуючими ознаками якого є заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинений повторно, в особливо великих розмірах та організованою групою.

Крім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час у невстановлених на даний час осіб виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах нежитловими приміщеннями площею 2290 кв.м., розташованими у будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , які належать Інституту педагогіки Національної академії педагогічних наук України.

З цією метою учасниками організованої групи у складі невстановлених на даний час осіб, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 було використано завідомо підроблене рішення Дарницького районного суду міста Києва, до якого було внесені завідомо неправдиві відомості про сторони провадження та зміст позовних вимог, а саме відповідно до якого у задоволенні позову Інституту педагогіки Академії педагогічних наук України до ОСОБА_9 про розірвання договору підряду відмовлено, задоволено зустрічний позов ОСОБА_9 до Інституту педагогіки Академії педагогічних наук України та визнано за ОСОБА_9 право власності на нерухоме майно нежитлові приміщення площею 2290 кв.м. які складають 44/100 будинку АДРЕСА_3 . При цьому, вказаному судовому рішенню було присвоєно реєстраційний номер цивільної справи 2-285/12, яка перебувала у провадженні судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_12 , проте сторонами у якій виступали інші особи та позовні вимоги у якій не стосувались об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізовуючи попередньо розроблений план злочинних дій, як наполягає орган досудового розслідування, ОСОБА_4 , відповідно до наказу Голови Дарницького районного суду м. Києва № 15/к від 11.02.2013, обіймаючи посаду керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва, та відповідно до наказу Голови Дарницького районного суду м. Києва №11-од від 08.06.2015, будучи відповідальним за наповнення Єдиного державного реєстру судових рішень електронними копіями судових рішень, винесеними Дарницьким районним судом міста Києва упродовж часу з 01.01.2010 по 01.01.2013 та уповноваженим підписувати своїм електронним цифровим підписом електронні копії зазначених судових рішень, діючи з метою заволодіння державним майном в особливо великих розмірах та приховування факту фактичного володіння цим майном, для реалізації свого злочинного умислу направленого на незаконне заволодіння вказаним державним майном, залучив судового розпорядника Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_13 .

ОСОБА_13 08.06.2016 о 14.37 год., якому не було відомо про дійсні плани учасників організованої групи, за допомогою власного електронного ключа під власним логіном та паролем як службова особа, яка має право доступу до автоматизованої системи документообігу Дарницького районного суду міста Києва, вніс до автоматизованої системи документообігу Дарницького районного суду міста Києва зміни у частині відомостей щодо сторін цивільної справи №2-825/12, а саме у відповідній графі щодо інформації про позивача замінив наявну на той час інформацію з «ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на «Інститут педагогіки Національної академії педагогічних наук України» та у графі щодо відповідача замінив наявну на той час інформації з « ОСОБА_14 » на « ОСОБА_9 », таким чином усунувши перешкоди для внесення ОСОБА_4 до Єдиного реєстру судових рішень завідомо підробленого рішення у вказаній справі з наявними у цьому завідомо підробленому рішенні сторонами Інститутом педагогіки Національної академії педагогічних наук України як позивачем та ОСОБА_9 як відповідачем.

У подальшому, в цей же день, 08.06.2016, ОСОБА_4 , діючи умисно, організованою групою разом з невстановленими особами, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виконуючи відведену йому функцію згідно єдиного плану злочинних дій, усвідомлюючи, що судове рішення містить завідомо неправдиві відомості, за допомогою власного електронного ключа під власним логіном та паролем вніс до Єдиного державного реєстру судових рішень електронну копію судового рішення судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_12 у цивільній справі №2-825/12, відповідно до якого у задоволенні позову Інституту педагогіки Академії педагогічних наук України до ОСОБА_9 про розірвання договору підряду відмовлено, задоволено зустрічний позов ОСОБА_9 до Інституту педагогіки Академії педагогічних наук України та визнано за ОСОБА_9 право власності на нерухоме майно нежитлові приміщення площею 2290 кв.м. які складають 44/100 будинку АДРЕСА_3 .

При цьому, як встановлено в ході досудового розслідування, провадження у цивільній справі №2-285/12 було відкрито за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_14 про стягнення заборгованості за кредитним договором №011/93-02/177 від 28.12.2006.

Таким чином, зазначеними протиправними діями учасників організованої групи ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлених на даний час осіб, на думку сторони обвинувачення, забезпечено умови для подальшого заволодіння вказаним об`єктом нерухомого майна шляхом обману, а саме створення зовні законних умов для реєстрації речових прав на вказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_9 .

Проте, вказаний злочин учасниками організованої групи не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі, а саме у зв`язку з виявленням вказаного злочину.

Орган досудового розслідування стверджує, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, тобто незакінчений замах на шахрайство, кваліфікуючими ознаками якого є незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинений повторно, в особливо великих розмірах та організованою групою.

Крім цього, ОСОБА_4 , відповідно до наказу Голови Дарницького районного суду м. Києва № 15/к від 11.02.2013, обіймаючи посаду керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва, та відповідно до наказу Голови Дарницького районного суду м. Києва №11-од від 08.06.2015, будучи відповідальним за наповнення Єдиного державного реєстру судових рішень електронними копіями судових рішень, винесеними Дарницьким районним судом міста Києва упродовж часу з 01.01.2010 по 01.01.2013 та уповноваженим підписувати своїм електронним цифровим підписом електронні копії зазначених судових рішень, тобто будучи службовою особою Дарницького районного суду міста Києва, яка має право доступу до автоматизованої системи документообігу Дарницького районного суду міста Києва, протягом часу з 02.02.2016 по 08.02.2016, умисно, повторно, вніс неправдиві відомості до автоматизованої системи документообігу суду.

Реалізовуючи попередньо розроблений план злочинних дій, ОСОБА_4 , 02.02.2016 за допомогою власного електронного ключа під власним логіном та паролем вніс до Єдиного державного реєстру судових рішень електронну копію судового рішення судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_12 у цивільній справі №02/2-428 2012, відповідно до якого задоволено заяву ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про визнання мирової угоди, визнано мирову угоду між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , припинено право власності ОСОБА_11 на житловий будинок з підземним паркінгом та блоком соціально-побутового призначення, розташований на земельній ділянці 0,19 га за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 5160.7 кв.м., визнано за ОСОБА_10 право власності на житловий будинок з підземним паркінгом та блоком соціально-побутового призначення, розташований на земельній ділянці 0,19 га за адресою: АДРЕСА_4 загальною площею 5160.7 кв.м., договір позики від 10.09.2008, укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 визнано припиненим, провадження у цивільній справі закрито. При цьому, вказаному судовому рішенню було присвоєно реєстраційний номер цивільної справи 02/2-428 2012, яка перебувала у провадженні судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_12 , проте сторонами у якій інші особи та позовні вимоги у якій не стосувались об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 .

Крім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, 08.06.2016, усвідомлюючи, що судове рішення містить завідомо неправдиві відомості, за допомогою власного електронного ключа під власним логіном та паролем вніс до Єдиного державного реєстру судових рішень електронну копію судового рішення судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_12 у цивільній справі №2-825/12, відповідно до якого у задоволенні позову Інституту педагогіки Академії педагогічних наук України до ОСОБА_9 про розірвання договору підряду відмовлено, задоволено зустрічний позов ОСОБА_9 до Інституту педагогіки Академії педагогічних наук України та визнано за ОСОБА_9 право власності на нерухоме майно нежитлові приміщення площею 2290 кв.м. які складають 44/100 будинку АДРЕСА_3 .

При цьому, як встановлено в ході досудового розслідування, провадження у цивільній справі №2-285/12 відкрито за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_14 про стягнення заборгованості за кредитним договором №011/93-02/177 від 28.12.2006.

13.04.2018 о 10 годині 26 хвилин ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

13.04.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 376? КК України.

У клопотанні прокурором постановлено питання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, із покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, перелік яких визначений в поданому клопотанні, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, та у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.
Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_4 просили відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки. Крім того, зазначили, що затримання ОСОБА_4 відбулося незаконно з порушенням норм КПК України.
Сторона захисту також вважає, що затримання ОСОБА_4 було незаконним. Обставини інкримінованих дій могли бути з`ясовані при виклику підозрюваного для проведення процесуальних дій, зокрема, і для вручення підозри, проте таких дій органом досудового розслідування вчинено не було. У органу досудового розслідування не було об`єктивної необхідності затримувати ОСОБА_4 .
Підозра необґрунтована, наявність ризиків прокурорами не доведено, тому відсутні підстави не тільки для обрання самого суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а й взагалі для обрання будь-якого запобіжного заходу в цьому кримінальному провадженні.
В судовому засіданні заступник керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_15 подала до суду довіреність від працівників Дарницького районного суду м. Києва від 14.04.2018 на представлення колективну та подала підписану працівниками Дарницького районного суду м. Києва заяву про взяття на поруки підозрюваного ОСОБА_4 та зобов`язалась забезпечувати виконання підозрюваним, покладених на нього, відповідно до ст. 194 КПК України обов`язків, а також зобов`язався доставляти ОСОБА_4 до органу досудового розслідування, слідчого судді чи суду на першу про те вимогу.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, вважаю, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В ході судового розгляду встановлено, що вручена органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозра за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 376? КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990р., п. 32, Series A, N 182).
На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, органами досудового розслідування були представленні зібрані під час досудового розслідування докази, зокрема: протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_16 , договором купівлі-продажу ? частки житлового будинку за адерсою: АДРЕСА_4 , від 04.04.2016, укладеним між ОСОБА_10 як продавцем та ОСОБА_17 як покупцем, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , листом ГУ Державної казначейської служби України у м. Києві №05-08/4081-3490 від 04.04.2018, листом ДП «Інформаційні судові системи» з додатками інформацією з автоматизованої системи документообігу суду щодо внесення відомостей по справі №2-428/12 Дарницького районного суду міста Києва, роздруківкою електронної копії рішення Дарницького районного суду від 27.02.2012 у справі №2-825/12 з Єдиного державного реєстру судових рішень, листом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» №114/5-116765 від 04.04.2018 з додатками, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , роздруківкою електронної копії рішення Дарницького районного суду від 09.07.2012 у справі №2-848/12 з Єдиного державного реєстру судових рішень, витягом з Єдиного реєстру довіреностей №35651452 від 15.01.2018, протоколом обшуку від 13.04.2018 у приміщенні Дарницького районного суду міста Києва, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 та інші матеріали кримінального провадження.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, бо розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Під час судового розгляду клопотання, не знайшли свого підтвердження доводи прокурора про існування ризику знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органами досудового розслідування вже були вилучені під час обшуків всі необхідні речі та документи, які мають значення в даному кримінальному провадженні, крім того, прокурором не надано слідчому судді доказів, що існує необхідність відшукання та вилучення будь-яких нових документів, і відповідно, що ОСОБА_4 вчиняв або може продовжити вчиняти активні дії, спрямовані на їх знищення.
Також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду і ризики перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки прокурором не надано слідчому судді обґрунтованих доказів, на їх підтвердження, крім того, під час затримання ОСОБА_4 не чинив ніякого опору працівникам прокуратури у розслідуванні та збиранні доказів, що свідчить про недоведеність цих ризиків.
Разом з тим, слідчий суддя вважає доведеним існування ризику впливу на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 на даний час працює на посаді керівника апарату Дарницького районного суду міста Києва, може і надалі підтримувати особисті зв`язки як із свідками, так із іншими підозрюваними у даному провадженні, тому виходячи з його авторитетної репутації, він може мати на них вплив.
Відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного (одружений з ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючий на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньку ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), те, що він раніше не судимий, має постійне місце роботи (працює на посаді керівника апарату Дарницького районного суду міста Києва), позитивно характеризується за місцем роботи, а також, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистої поруки, визначивши поручителем заступника керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_15 , як уповноваженого представника працівників Дарницького районного суду м. Києва на підставі довіреності від 14.04.2018, тому слідчий суддя вважає, що вона, як уповноважений представник працівників Дарницького районного суду м. Києва, самостійно та за допомогою осіб, якими вона уповноважена, спроможна забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 і виконання покладених на нього обов`язків.
Крім того, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати поручителя ОСОБА_15 забезпечувати виконання підозрюваним ОСОБА_4 наступних обов`язків: - прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- без дозволу слідчого, прокурора та суду залежно від стадії кримінального провадження не спілкуватись з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 .

Також, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити поручителю, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 376? КК України, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Поручитель може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він забезпечує явку підозрюваного, обвинуваченого до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.
В разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення в розмірі від двадцяти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Що стосується посилання сторони захисту про незаконне затримання ОСОБА_4 , то слідчий суддя вважає, що вказані доводи не знайшли свого підтвердження з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Частиною 3 цієї статті визначено, що слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
З матеріалів клопотання вбачається, що 13 квітня 2018 року ОСОБА_4 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України в межах розслідування кримінального провадження № 0000081 від 04.01.2017.
Згідно п. 3. ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках, зокрема, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до її підслідності.
Частиною 5 ст. 208 КПК України визначено, що про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.
При затриманні ОСОБА_4 був складений протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.02.2018.
13.04.2018 о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_4 було повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 376? КК України.
14.04.2018 до суду було подано клопотання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що підстави та обставини затримання, а також подальшого тримання ОСОБА_4 після затримання уповноваженим особами Київської місцевої прокуратури №7 в межах кримінального провадження №0000081 відповідали вимогам закону.
На підставі викладеного, керуючись т.ст. 131, 176, 177, 178, 180, 183, 184, 193,194, 206, 208, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистої поруки.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- без дозволу слідчого, прокурора та суду залежно від стадії кримінального провадження не спілкуватись з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 .

Визначити строк дії обов`язків до 13 червня 2018 року включно.

Визначити поручителями належного виконання вищезазначених обов`язків підозрюваного ОСОБА_4 заступника керівника апарату Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_15 , як уповноваженого представника працівників Дарницького районного суду м. Києва на підставі довіреності від 14.04.2018 та зобов`язати останню за необхідності доставити ОСОБА_4 до органу досудового розслідування чи до суду на першу вимогу про те.
Роз`яснити ОСОБА_15 , що вона, як уповноважений представник працівників Дарницького районного суду м. Києва, може відмовитися від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому випадку ОСОБА_15 повинна забезпечити явку підозрюваного ОСОБА_4 до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.

Також роз`яснити ОСОБА_15 , що в разі невиконання нею взятих на себе зобов`язань на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 20 до 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

В задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 на незаконне затримання ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_25