Дата документу Справа № 322/854/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 322/854/14-к Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/583/18 Доповідач в 2 інст.: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 квітня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:
Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_8 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника цивільного позивача ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» ОСОБА_11 на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 1 грудня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка смт. Новомиколаївка Запорізької області, громадянка України, маюча середню спеціальну освіту, незаміжня, працююча медсестрою у Новомиколаївській ЦРЛ, проживає аз адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та їй призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
На підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнена від відбування покарання за цим вироком.
Цивільні позови ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 про відшкодування шкоди, завданої злочином, залишені без розгляду.
Цивільний позов ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» про відшкодування вартості пошкодженого транспортного засобу залишено без розгляду.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 5015 грн. 36 коп. в рахунок відшкодування витрат на залучення експертів.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.
30 квітня 2014 року, приблизно о 18 годині 25 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи автомобілем "Cherry QQ" р.н. НОМЕР_1 , рухалася на ньому по автодорозі "Запоріжжя-Донецьк" в напрямку м. Донецьк по території Новомиколаївського району Запорізької області. В цей же час, в районі 52-го км цієї автодороги, в попутному з нею напрямку рухався невстановлений автомобіль "ВАЗ" під керуванням невідомої особи, який на вказаній ділянці автодороги став виконувати маневр обгону автомобілю, яким керувала ОСОБА_7 . Також у цей же час у зустрічному напрямку до автомобілів наблизився автомобіль "Honda CIVIC" р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_15 .
Коли водій автомобіля "ВАЗ", не створюючи аварійної обстановки, завершував маневр обгону автомобіля "Cherry QQ" під керуванням ОСОБА_7 , вона припустила порушення п.10.1 та розділу 34 (дорожня розмітка 1.1) "Правил дорожнього руху України", затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 року, згідно яких:
- п.10.1: "Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху";
- розділ 34 дорожня розмітка "1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Лінію 1.1 перетинати забороняється", а саме
ОСОБА_7 , керуючи своїм автомобілем, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінила напрямок руху вправо, виїхала на праве по ходу свого руху узбіччя, після чого, не впоравшись з керуванням, припустила виїзд свого автомобілю на зустрічну смугу руху, де скоїла зіткнення з автомобілем "Honda CIVIC" під керуванням ОСОБА_15 . Внаслідок цього зіткнення ОСОБА_15 отримав поєднану тупу травму голови, тулуба і кінцівок з переломами кісток скелета та пошкодженням внутрішніх органів, а саме: крововилив в області тім`яних доль, садна і рани на обличчі з крововиливом в підлежачі м`які тканини; прямі розгинальні переломи 1-6 ребер зліва по околопозвонковій лінії, 10-11 ребер зліва по окололопаточній лінії з крововиливами в окружні м`які тканини, крововиливи в околопочечну жирову клітковину зліва, крововилив під легеневою плеврою в області коренів, забиття лівої легені, крововиливи у м`які тканини спини; перелом горизонтальної і низхідної гілок лівої лобкової кістки, розрив лобкового симфізу, крововиливи у клітковину таза; закритий перелом правої променевої кістки в нижній третині; садна кінцівок, що у своїй сукупності потягли розвиток шоку та внаслідок яких 01.05.2014 року настала смерть потерпілого ОСОБА_15 .
В апеляційній скарзі представник цивільного позивача ОСОБА_11 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_7 та кваліфікацію судом її дій, просить скасувати вирок суду в частині залишення позовної заяви АСК «Укррічфлот» без розгляду та ухвалити в цій частині новий вирок, яким задовольнити позовні вимоги АСК «Укррічфлот» у повному обсязі.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржуваний вирок в частині цивільного позову ухвалений з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Суд першої інстанції належним чином не оцінив протокол огляду транспортного засобу від 13 листопада 2014 року, висновок експертного дослідження № 420/2 від 18 листопада 2014 року авто-товарознавця по визначенню матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу, складений ТОВ «Виробничо-експертне підприємство «Стандарт-Сервіс» та додатки до нього (калькуляції ремонту та робіт, вартості запасних частин, фотознімки пошкодженого автомобіля).
Вищезазначені докази повністю підтверджують характер пошкоджень транспортного засобу та збігаються з висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 275/14 від 4 червня 2104 року.
Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження порушив норми ст.ст. 94, 358 КПК України, оскільки не взяв до уваги докази, надані цивільним позивачем, не навів їм оцінки у вироку, що призвело до винесення незаконного рішення в частині залишення без розгляду вимог цивільного позивача.
Заслухавши суддю-доповідача, представника цивільного позивача ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу, потерпілого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги та стягнення з обвинуваченої на користь товариства шкоди, яка завдана внаслідок ДТП, заслухавши обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали, що питання, поставлені позивачем в цивільному позові, виходять за межі цього судового розгляду, заслухавши прокурора, який апеляційну скаргу підтримав частково, вважав, що вирок суду в цій частині підлягає скасуванню із призначенням розгляду цивільного позову товариства в порядку цивільного судочинства, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченій останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

З матеріалів провадження вбачається, що ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» є власником автомобіля, яким керував ОСОБА_15 на законних підставах та який було пошкоджено в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася внаслідок порушення вимог ПДР України обвинуваченою в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 .

Як також вбачається з матеріалів провадження, дії обвинуваченої ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Виходячи з вимог ст. 128 КПК України та роз`яснень, які містяться в п.п. 5, 6, 14 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», розгляду в кримінальній справі підлягають лише позови про відшкодування матеріальної шкоди, які випливають з пред`явленого обвинувачення.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу, суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги, що об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, яке інкримінується ОСОБА_7 , становили наслідки дій останньої у вигляді спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, в результаті яких настала його смерть. Пошкодження автомобіля не охоплювалося складом злочину, а тому позовні вимоги про відшкодування такої шкоди не випливають із пред`явленого обвинувачення.
Розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 та приймаючи рішення про залишення без розгляду цивільного позову ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот», суд вірно врахував вимоги ст. ст. 61, 128, 129 КПК України, відповідно до яких цивільний позов не підлягає розгляду в даному кримінальному провадженні, а є предметом розгляду у порядку цивільного судочинства.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 411, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника цивільного позивача ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» ОСОБА_11 , залишити без задоволення.
Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 1 грудня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3