Справа № 128/1267/16-к
ВИРОК
Іменем України
13 грудня 2017 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючої- судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого - ОСОБА_4 , представника потерпілого- ОСОБА_5 , захисника- ОСОБА_6 , обвинуваченого- ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівка, Крижопільського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера , одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , не є особою, що має інвалідність, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_7 , 10.03.2015 близько 15.30 годин, знаходячись на вулиці Водник, розташованої на території Д/М «Садовий», с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області , напроти будинку №11 де у нього виникла суперечка та штовханина з потерпілим ОСОБА_4 . В ході даної суперечки, у обвинуваченого ОСОБА_7 , виник злочини намір на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. У зв`язку з чим, обвинувачений діючи умисно , на ґрунті виниклих несприятливих стосунків , наніс удар кулаком правої руки в обличчя потерпілого , від чого останній впав на землю та ОСОБА_7 продовживши свій злочинний намір, наніс декілька ударів правою ногою в область тулуба ОСОБА_4 . В результаті чого потерпілий ОСОБА_4 згідно висновку експерта №957 від 14.08.2015 р. отримав тілесні ушкодження у вигляді двох саден в ділянці правого кута та тіла нижнього щелепи справа, зливних підшкірних крововиливів на тлі синця в надчеревній ділянці зліва садна на передньо-боковій поверхні грудної клітки зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Згідно додаткового висновку експерта №11 від 20.01.2016р. потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді - закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткостроковий розлад здоров`я; двох саден в ділянці правого кута та тіла нижньої щелепи справа, зливних підшкірних крововиливів на тлі синця в надчеревній ділянці зліва, садна на передньо боковій поверхні грудної клітки зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Всі вищезазначені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, по давності утворення відповідати вказаному строку.
Кількість, характер та локалізація вищевказаних тілесних ушкоджень передбачають не менш як три, але не більше чотирьох травматичних контактів з тупими твердими предметами, з місцями прикладання сили ділянці обличчя, в надчеревній ділянці зліва та в ділянці передньо-бокової поверхні грудної клітки зліва, що за врахуванням додатково представлених даних, не виключає можливості їх утворення за обставин, на які посилається ОСОБА_4 в своїх показах від 21.12.2015 року, а також на які зазначено і відтворено при проведенні слідчих експериментів (від 13.07. та 13.11.2015 року). Кількість, локалізація та морфологічні особливості, виявлених при судово- медичному обстеженні, саден на обличчі ОСОБА_4 припускають - як одну, так і дві травматичні дії тупого (их) твердого (их) предмету (ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, з місця прикладань сили в ділянці правого кута та тіла нижньої щелепи справа.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , себе винним за ч. 2 ст. 125 КК України не визнав суду показав, що 10.03.2015 р. в день він разом із ОСОБА_8 працювали біля колодязя . З`явився ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння , та став за калиткою на них кричати щоб він убрав грязь .Потім ОСОБА_4 вийшов до них на вул. Водник с. Агрономічне біля будинку 11, та наніс йому ( обвинуваченому ) удар в ліву сторону обличчя чим розбив губу, він відштовхнув ОСОБА_4 від себе, а оскільки останній був в стані алкогольного сп`яніння і під ногами грязь, він впав. Він ( обвинувачений ) вирішив уходити , але ОСОБА_4 доганяє його і починає рвати одяг, він ОСОБА_9 відштовхнув та зайшов на територію свого будинку та зачинив калитку, а ОСОБА_4 покричав нецензурно пішов до себе. Зазначив, що ОСОБА_9 ніхто не бив ні він ні ОСОБА_10 , ОСОБА_9 впав бо він його двічі відштовхнув. Даний конфлікт тривав приблизно 5 хвилин. У нього з ОСОБА_9 вже були конфлікти і до цього. На вулиці більше нікого не було під час конфлікту.Позов потерпілого не визнає, також не бажає, щоб до нього застосовувався Закон України «Про амністію у 2016 році», оскільки не вважає себе винним, просить суд виправдати його за недоведеністю вини у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, суд вважає, що його вина повністю доведена зібраним по даному провадженню належними та допустимими доказами, а саме: показами потерпілого ОСОБА_4 , свідків- ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також речовими доказами і документами .
Так, потерпілий ОСОБА_4 , суду показав, що 10.03.2015 року в день він вийшов на вулицю Водник , білля будинку 11 с. Агрономічне , побачив обвинуваченого який займався криницею, та запитав у нього коли він приборкає глину. На що ОСОБА_15 почав висловлюватись нецезурною лайкою , підійшов до нього та наніс перший удар в шелепу кулаком правою рукою, це був саме удар, не поштовх, від цього удару він вправ та втратив свідомість. Коли отямився, то його два рази вдарив ОСОБА_15 правою ногою, коли він лежав на спині, ОСОБА_15 був з лівої сторони та наносив удари в область грудини , серця. Перед цим рік назад між ним та ОСОБА_15 вже був конфлікт. ОСОБА_15 знає, що він переніс операцію на серці. Він ударів ОСОБА_15 не наносив. Попередньо ніяких ушкоджень у нього не було. Зазначив, що коли отямився побачив жінку з коляскою йшла, потім йшла інша жінка, він хотів покликати на допомогу, але вони пройшли повз. Коли піднявся, то викликав міліцію. Цивільний позов підтримує у повному обсязі, просить суд покарати ОСОБА_7 суворо.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що з ОСОБА_7 друзі. У березні 2015 року він приїхав до ОСОБА_15 за його проханням допомогти з колодязем. Коли вони ремонтували , вийшов ОСОБА_4 та почав кричати що коли ОСОБА_15 робив криницю, болото потекло по вулиці . Він ходив за огорожею, був на підпитку. Коли все зробили по колодязю, він ( свідок) збирався, вже вийшов до машини, а ОСОБА_9 вийшов на вулицю, почав кричати ОСОБА_15 , щоб той вийшов. ОСОБА_15 вийшов, ОСОБА_9 підійшов вдарив ОСОБА_15 в обличчя, а так як він був п`яний, ледве тримався на ногах, вчепився за сорочку , почав падати, порвав сорочку Кабаку. Кабак його відштовхнув і ОСОБА_9 впав на спину, встав пішов додому. ОСОБА_15 повернувся, з ним попрощались він уїхав. Через 5 хвилин ОСОБА_15 подзвонив і попросив повернутися , оскільки приїхала міліція. Він приїхав надав пояснення.
Свідок ОСОБА_12 суду показала, що два роки назад, проходила по вулиці в масиві Садовий с. Агрономічне та побачила, що ОСОБА_15 та ОСОБА_9 розмовляють на підвищених тонах .Нецензурної лайки вона не чула, знаходились поруч один до одного, а вона знаходилась в 4 метрах та проходила повз них , більше нікого не було , автомобіля теж не було.
Свідок ОСОБА_17 , суду показала , що 10.03.2015 р. йшла з базару ОСОБА_18 , додому в с. Агрономічне дачний масив ОСОБА_19 , після обіду та почула сильний крик, побачила як ОСОБА_20 лежав , а ОСОБА_21 два рази його вдарив ногою, вона зупинилась, але так як у неї не було мобільного телефону, міліцію вона не викликала. Розвернулася і пішла додому, оскільки вважала , що вони розберуться самі. Зазначила, що бачила трьох людей, один стояв спиною, ОСОБА_22 лежав головою до забору. Удари наносив ОСОБА_15 . Лівою ногою в грудну клітку, та людина яка стояла спиною нічого не робила, автомобілів ніяких не була. Потерпілий не піднімався, він руками закрив лице і головою лежав в сторону дороги.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні суду показала , що є матерію потерпілого та очевидцем події не була, зі слів невістки вона дізналася , що сталося із сином. Вона бачила великий синяк на обличчі сина , з лівої сторони в області грудини були чорні плями, синяки.
Свідок ОСОБА_14 суду показала, що потерпілий є її чоловіком, очевидцем події вона не була. Але коли 10.03.2015 року вона прийшла з роботи вже була машина з міліцією. Слава був весь в глині, вона побачила на обличчі чоловіка синці, біля серця були синяки в області грудини. Чоловік два тижні знаходився у лікарні. Чоловік звернувся в лікарню десь через два дні, оскільки йому стало погано, він постійно падав в обморок. Про події їй відомо зі слів чоловіка.
Також вина ОСОБА_15 у вчинені ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, підтверджується речовими доказами і документами , а саме:
-протоколом від 10.03.2015 року про прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення (а.с.9, том №2)
-протоколом слідчого експерименту від 13.07.2015 року з фототаблицею до нього, з якого вбачається як потерпілий ОСОБА_4 , у присутності понятих, пояснив та показав місце вчинення злочину та на статисті показав механізм нанесення йому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, зокрема , пояснив, що він знаходився на своєму домоволодінні та помітив свого сусіда ОСОБА_7 та вирішив підійти до нього щоб запропонувати ОСОБА_7 забрати із дороги глину. Після чого ОСОБА_7 розпочав на нього кричати та ображати нецензурною лайкою. Після чого ОСОБА_7 підошов до нього та правою рукою наніс удар в область обличчя, від чого він впав на землю а ОСОБА_7 розпочав наносити удари ногою в область грудної клітки з лівої сторони приблизно 7-8 ударів (а.с.10-15, том №2);
-протоколом слідчого експерименту від 23.11.2015 року з фототаблицею до нього, з якого вбачається як свідок ОСОБА_11 , у присутності понятих, пояснила та показала місце вчинення злочину та механізм нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ( а.с.16-21, том №2);
- висновком судово-медичної експертизи №336 від 11.03.2015 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_23 мали місце тілесні ушкодження у вигляді двох саден (2) в ділянці правого кута та тіла нижньої щелепи справа, зливних підшкірних крововиливів на тлі синця (1) в надчеревній ділянці зліва, садна (1) на передньо-боковій поверхні грудної клітки зліва, які утворились від дії тупих твердих предметів, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, по давності утворення - можуть відповідати вказаному строку (а.с.1, том №2).
Проаналізував зібрані в даному кримінальному провадженні докази у їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого і його дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.125 КК України.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 про те, що це потерпілий наносив удари обвинуваченому , а він, в свою чергу, захищався і лише двічі відштовхував потерпілого , що було в межах необхідної оборони, суд вважає хибними , оцінює критично, як обраний ОСОБА_7 спосіб свого захисту. Оскільки жодного доказу у підтвердження цієї позиції суду стороною захисту не надано.
Покази свідка ОСОБА_16 про те, що бачив як саме потерпілий наносив удар по обличчю ОСОБА_7 , при чому ОСОБА_15 взагалі не наносив ударів ОСОБА_4 суд оцінює критично, оскільки вони об*єктивно спростовуються показами свідка ОСОБА_17 , яка бачила як обвинувачений наносив удари ногою в область грудної клітини потерпілого ; показами потерпілого про механізм та кількість нанесених йому обвинуваченим тілесних ушкоджень; висновками судово-медичних експертиз , а також показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які хоча не були очевидцями події , але бачили у потерпілого тілесні ушкодження. Вказані покази потерпілого та свідків , є послідовними , узгоджуються один з одним не довіряти яким у суду не має підстав.
Також при винесені даного процесуального рішення , суд також враховує , що захистом не доведено , що у обвинуваченого були виявлені тілесні ушкодження , завдані саме ОСОБА_4 в день події 10.03.2015 р., оскільки до лікарні він не звертався , освідування на предмет наявності тілесних ушкоджень також не проходив.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує особу винного, який одружений, не є особою, що має інвалідність , пенсіонер, має постійне місце мешкання, за місцем проживання характеризується позитивно, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває. Також при винесені даного процесуального рішення суд приймає до уваги і міркування потерпілого ОСОБА_4 , який наполягав на суворому покаранні щодо обвинуваченого.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, а також відомості, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 не представляє підвищену суспільну небезпеку тому йому слід призначити покарання у виді штрафу.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, підстав для обрання йому такого заходу - судом не вбачає.
Потерпілим ОСОБА_4 подано цивільний позов до обвинуваченого-цивільного відповідача ОСОБА_7 (а.с.51-52, том №1) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_7 на його користь: матеріальну шкоду в загальній сумі- 5 154 грн. 10 коп., яка складається із витрати на лікування та оплату медичних послуг ; 10 000 грн.- моральної шкоди; 3 000 грн. -витрат на правову допомогу адвоката.
Суд вважає, що вищезазначений позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.
Згідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до положень, викладених в ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. п.3.3 Постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Виходячи з вище викладеного, суд вважає , що позовна вимога про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 5154 грн. 10 коп. підлягає до задоволення оскільки підтверджена письмовими доказами у повному обсязі ( чеки на купівлю ліків, медичні послуги).( а.с. 169-190, Т.1)
Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування обвинуваченим моральної шкоди потерпілому , суд виходить з того, що умисними діями ОСОБА_7 цивільному позивачу- потерпілому ОСОБА_4 завдані тілесні ушкодження ,внаслідок чого він пережив фізичну біль ,переніс стрес , вимушений був пройти курс лікування , чим був порушений його звичний засіб життя для відновлення якого він потребує значних зусиль; у нього порушились нормальні життєві зв`язки; він не змозі був здійснювати домашню роботу у повній мірі.
Тому суд, виходячи з вищевикладеного та враховуючи характер та тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого у рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди 4 000 гривень. В інший частині позовної вимоги -слід відмовити за необґрунтованістю.
Згідно до положень, викладених в ч.1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
З квитанції адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 оплатив адвокату гонорар в розмірі 3000 гривень, у зв`язку з наданням йому правової допомоги в даному кримінальному провадженні. З акту виконаних робіт, судом вбачається , що адвокатом проведений відповідний розрахунок ( а.с 33 , Т.1; а.с.27 ,Т.2).
Відповідно до положень, викладених в ч.1 Закону України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» в редакції закону станом на 01.01.2017 р. розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Відповідно до положень, викладених в ч.1 Закону України « Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» в редакції закону станом на 20.12.2011 р. розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Розмір мінімальної заробітної плати в Україні з 01.01.2016 р. по 30.04.2016 р. становив- 1378,00 грн. ; з 01.05.2016 р. по 30.11.2016 р -1450,00 грн. ; з 01.12.2016 р. по 31.12.2016 р.-1600,00 грн. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2017 р. становить 1600 грн.
Адвокат ОСОБА_5 приймала участь в даному кримінальному проваджені в якості представника потерпілого в наступних судових засіданнях: 12.05.2016 року з 10.39 год. по 10.50 год; 07.06.2016 року з 15.10 по 15.44 год.; 05.07.2016 року з 09.21 год. по 09.23 год.; 13.09.2016 року з 11.13 год. по 11.44 год.; 26.09.2016 року з 14.05 год. по 15.41 год.; 07.11.2016 року з 09.09 год. по 09.16 год.; 22.02.2017 року з 11.30 год. по 12.26 год.; 20.04.2017 року з 10.12 год. по 11.20 год.; 14.06.2017 року з 15.08 год. по 15.13 год.; 17.08.2017 року з 14.32 год. по 14.37 год.; 11.12.2017 року з 16.07. год. по 17.13 год., що разом становить 5 год. 20 хв. Тому підлягає до стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого 3000 гривень, оскільки розрахунок 5 годин 20 хвилин участі адвоката в судових засіданнях є більшими ніж розмір фактично сплаченого гонорару адвокату.
Згідно до п. " ґ " ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
З копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_7 , вбачається, що він з 23.02.2015 року є пенсіонером. (а.с.26, том №2)
Тобто, обвинувачений ОСОБА_7 є особою , на яку поширюється вищевказана дія закону про амністію.
Згідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році», застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.
В судовому засіданні 11.12.2017 року обвинувачений ОСОБА_7 заперечував щодо застосування до нього п. " ґ " ст.1 Закону України Закону України «Про амністію у 2016 році», про що занесено до журналу судового засідання, тому суд не застосував до обвинуваченого вищевказаний акт амністії.
Керуючись ст.ст.369-371,373 КПК України, суд-
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у рахунок відшкодування спричиненої : майнової шкоди 5154 ( п`ять тисяч сто п`ятдесят чотири) гривні 10 копійок; моральної шкоди - 4000 ( чотири тисячі) гривень, що разом становить 9154 ( дев`ять тисяч сто п`ятдесят чотири) гривень 10 копійок.
В інший частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди цивільного позивача-потерпілого ОСОБА_4 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у рахунок понесених витрат на правову допомогу в розмірі 3000 ( три тисячі) гривень.
Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілому та засудженому.

Суддя: