Ухвала іменем україни 19 вересня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

переглянувши в судовому засіданні ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою засудженому ОСОБА_7 відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2016 року та повернуто апеляційну скаргу.

Своє рішення суд вмотивував тим, що ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження вироку, а будь-яких доказів про те, що він не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу про перегляд вироку районного суду в апеляційному порядку з поважних причин, не надав.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, просить її скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що апеляційний суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та безпідставно відмовив в поновленні строку на апеляційне оскарження вироку і повернув йому апеляційну скаргу. Стверджує, що на момент винесення вироку він був неповнолітній та не міг самостійно приймати рішення у відсутності законного представника та захисника, які не були на оголошенні вироку з поважних причин. Звертає увагу, що в апеляційній скарзі він вказував про своє бажання взяти участь в судовому засіданні, проте, апеляційний суд не забезпечив його участь в судовому засіданні чим порушив його право на захист.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи касаційної скарги засудженого та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який не підтримав доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженого підлягає задоволенню зогляду на таке.
Згідно з ст. 412 КПК підставою для скасування судових рішень є істотне порушення чинного законодавства, яке регламентує право на захист. Зокрема, рішення підлягають обов`язковому скасуванню тоді, коли таке порушення позбавило чи обмежило підозрюваного, обвинуваченого, підсудного або їх захисників у здійсненні цього права і перешкодило чи могло перешкодити суду всебічно, повно та об`єктивно розглянути справу і постановити законне й обґрунтоване судове рішення.
Згідно зі статтею 21 КПК України, кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 401 КПК обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Цих вимог апеляційний суд не дотримався.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09 лютого 2016 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК та із застосуванням положень ст. 69 цього Кодексу йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Засуджений ОСОБА_7 , який утримувався під вартою, подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на даний вирок в якій просив суд прийняти до розгляду його скаргу, поновивши строк на апеляційне оскарження, оскільки на момент винесення вироку він був неповнолітній та не міг самостійно приймати рішення у відсутності законного представника та захисника, які не були на оголошенні вироку з поважних причин та висловив бажання бути присутнім при розгляді його апеляційної скарги.(а.п. 234-235).

Проте, в судове засідання 26 грудня 2016 року, яке було проведено за участі прокурора та захисника, засудженого ОСОБА_7 , який утримувався під вартою, не було доставлено, незважаючи на висловлене у зазначеній апеляційній скарзі бажання бути присутнім при її розгляді та клопотання про поновлення строку, чим було порушено право на захист засудженого.
Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, а тому ухвала апеляційного суду стосовно ОСОБА_7 підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити доводи клопотання про поновлення строку, викладені в апеляційній скарзі засудженого та постановити рішення з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

З урахуванням наведеного, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням провадження на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 376, 433436, 438 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року про повернення апеляційної скарги скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3