Провадження 11-кп/792/442/17
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника цивільного
відповідача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003474 від 06 червня 2016 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 10 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ярославка Летичівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, вдівця, жителя АДРЕСА_1 , не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
На підставі ст.75 КК України від відбування основного покарання його звільнено з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 роки.
На підставі ст.76 КК України покладено на нього обов`язки :
періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки підлягає реальному виконанню.
Цивільний позов прокурора задоволено, цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_10 :
до Хмельницького обласного бюджету на розрахунковий рахунок 1504 в ГУДКСУ в Хмельницькій області МФО 815013, код 02004717 витрати, понесені Хмельницькою обласною лікарнею на лікування потерпілої ОСОБА_11 в сумі 6498 грн.87 коп.;
на користь держави 703 грн. 68 коп. документально підтверджених витрат на залучення експерта;
на користь ОСОБА_11 98774 грн. 95 коп. моральної шкоди.
Стягнуто на користь ОСОБА_11 з Моторнорго (транспортного) страхового бюро України (Код ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 24500 грн. 94 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 1225 грн. 25 коп., а всього 25725 грн. 99 коп.
Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.
З метою забезпечення позову ОСОБА_11 , накладено арешт на належний ОСОБА_10 автомобіль «ВАЗ 212140» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
За вироком суду, 06.06.2016 року біля 08 год. 50 хв. ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «ВАЗ 212140» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Вінницьке шосе, в м. Хмельницькому, яка має дві смуги руху в одному напрямку, в напрямку від вул.Пасічної до вул.Профспілкової, у крайній лівій смузі руху, в районі будинку № 74, в порушення п.п. 2.3 «б», 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху України та горизонтальної розмітки 1.1, проявив неуважність, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам руху, перетнув суцільну лінію горизонтальної розмітки 1.1, яку перетинати забороняється, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який під керуванням водія ОСОБА_12 рухався в зустрічному напрямку.

В результаті цього, пасажир автомобіля «ВАЗ-2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді:

струсу головного мозку, саден шкіри гомілки, які відносяться до категорії легких,

закритих переломів лобково - сідничного комплексу з обох сторін тазу (зі зміщенням уламків і переходом на вертлюжну западину зліва, закритого перелому правих відділів крижової кістки тазу в ділянці верхньої третини крижово - здухвинного з`єднання, скальпованої рани м`яких тканин правої лобно - скронево - тім`яної ділянки голови, саден шкіри тулубу, які відносяться до категорії тяжких, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння. (Наявність скальпованої рани голови та складного комплексу переломів тазу стали причиною розвитку у ОСОБА_11 травматичного шоку 1.63 (артеріальний тиск 60/40, 60/0 рт.ст. при показниках пульсу 98 ударів за хв.)

Порушення водієм ОСОБА_10 п.п. 2.3 «б», 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху України та вимог горизонтальної розмітки 1.1., згідно яких :

- п. 2.3 «б» «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»

- п.10.1 «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,

- п.11.4 «на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги»,

- горизонтальна розмітка (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей (лінію 1.1 перетинати забороняється, за виключенням: коли нею позначено місце стоянки, або край проїзної частини, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.),

знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що сталися.

Захисник ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі, просить вирок місцевого суду скасувати, кримінальне провадження закрити. Посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, вказує:

- на наявність суттєвих помилок у висновку автотехнічної експертизи №349А при визначені вихідних даних і параметрів в запитаннях, які ставилися перед експертом,

- на відсутність причинного зв`язку між діями ОСОБА_10 та наслідками, що наступили в результаті ДТП,

- на необхідність проведення відтворення обставин події, встановлення місця розташування автомашини ВАЗ 212140 відносно елементів дороги перед зіткненням, встановлення конкретного місця зіткнення транспортного засобу відносно один одного та елементів дороги, встановлення траєкторії руху автомобіля ВАЗ 212140 перед зіткненням, на якій відстані знаходився транспортний засіб ВАЗ 2101, коли водій ВАЗ 212140 міг помітити автомобіль ВАЗ 2101, дослідити питання, чи сталось би ДТП при дотриманні водієм ВАЗ 2101 вимог ПДР. Крім того, судом залишено поза увагою показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які підтвердили факт порушення Правил дорожнього руху України саме водієм ВАЗ 2101.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника ОСОБА_8 , на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжкі тілесні ушкодження, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на доказах, одержаних у встановленому законом порядку, досліджених у судових засіданнях, належно оцінених судом, і вони є обґрунтованими.
Доводи захисника ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі, про відсутність в діях ОСОБА_10 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження і є безпідставними.

Так, в суді першої інстанції ОСОБА_10 свою вину у вчиненні злочину заперечив, показавши, що дійсно у вказаний час та місці керував зазначеним автомобілем, рухався у крайній лівій смузі в межах дозволеної швидкості руху, Правил дорожнього руху не порушував, напрямку руху не змінював. Невідомо звідки взявся автомобіль «ВАЗ-2101», що рухався в зустрічному напрямку, який різко, безпосередньо перед ним виїхав на його смугу руху, в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів, а пасажир автомобіля «ВАЗ-2101» отримала тяжкі тілесні ушкодження.
Проте, винуватість обвинуваченого підтверджується зібраними по справі доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_11 пояснила, що у вказаний день, знаходячись на передньому пасажирському сидінні автомобіля «ВАЗ-2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого перебував її чоловік ОСОБА_12 , по вул. Вінницьке шосе в`їжджала в м. Хмельницький. В зустрічному напрямку в крайній лівій смузі рухався автомобіль «Нива», який виїхав на їх смугу руху і почав їхати їм «лоб у лоб». ЇЇ чоловік вивернув кермо ліворуч, щоб уникнути зіткнення, однак і автомобіль «Нива» почав повертатись у свою смугу руху. Відбулось зіткнення транспортних засобів (передньою частиною автомобіля «Нива» з правою боковою частиною автомобіля «ВАЗ-2101»), в результаті якого вона отримала тяжкі тілесні ушкодження.
Ці показання потерпілої узгоджуються з показаннями свідків, які, в сукупності з іншими дослідженими та перевіреними судом доказами, відповідають фактичним обставинам події.

Зокрема, показання потерпілої ОСОБА_11 підтвердили свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , які є аналогічними.
Свідки: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 підтвердили факт зіткнення, у вказаний час та місці, зазначених у вироку транспортних засобів, в результаті чого потерпіла ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження.

Об`єктивно вина ОСОБА_10 , у вчиненні цього злочину підтверджується даними:

-протоколу огляду місця події від 06.06.2016 року, план - схемою та фото таблицями до нього, де зафіксовано місце розташування осипу скла та частин кузова транспортних засобів, яке в більшості знаходиться на смузі руху автомобіля «ВАЗ-2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 і частково на смузі руху автомобіля «ВАЗ 212140» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; місце розташування цих транспортних засобів, які знаходяться відповідно у крайній правій та крайній лівій смугах руху у напрямку до Профспілкової, передніми частинами повернуті під кутом у напрямку до вул. Пасічної; а також наявність по напрямку руху автомобіля «ВАЗ 212140» двох смух руху, а по напрямку руху автомобіля «ВАЗ-2101» - однієї, та горизонтальної розмітки 1.1, що поділяє потоки протилежних напрямків.
-довідки комунального підприємства по будівництву, ремонту та експлуатації доріг дислокації по вул. Вінницькій від вулиці Пасічної до вулиці Профспілкової у м. Хмельницькому, з якої вбачається, що в цьому напрямку наявні дві смуги руху розділені горизонтальною розміткою 1.6, а в зустрічному напрямку одна смуга руху; транспортні потоки протилежних напрямків поділені горизонтальною розміткою 1.1.
-висновку судово - медичної експертизи №940 від 4.08.2016 року з якого слідує, що у ОСОБА_11 , станом на 6-27.06.2016 року, виявленні тілесні ушкодження у вигляді: струсу головного мозку, саден шкіри гомілки, які відносяться до категорії легких; закритих переломів лобково сідничного комплексу з обох сторін тазу (зі зміщенням уламків і переходом на вертлюжну западину зліва, закритого перелому правих відділів крижової кістки тазу в ділянці верхньої третини крижово - здухвинного з`єднання, саден шкіри тулубу, скальпованої рани м`яких тканин правої лобно скронево - тім`яної ділянки голови (Наявність скальпованої рани голови та складного комплексу переломів тазу стали причиною розвитку у ОСОБА_11 травматичного шоку 1.63 (артеріальний тиск 60/40, 60/0 рт.ст. при показниках пульсу 98 ударів за хв..), які відносяться до категорії тяжких, що спричинили загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги , за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитись смертю. Усі перераховані тілесні ушкодження могли утворитися від дії твердих тупих предметів за механізмами «удар деформація (переломи), «удар» (струс головного мозку), «удар-тертя-розтягнення-розрив» (рана), «удар тертя» (садна), не виключено під час ДТП 06.06.2016 року.
- висновки автотехнічної експертизи №349А від 21.09.2016 року, з якого вбачається, що з технічної точки зору, до виникнення заданої дорожньої ситуації, призвели саме дії водія автомобіля «ВАЗ-212140» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 , які не відповідали вимогам п.п.10.1, 11.4 Правил дорожнього руху України та лінії горизонтальної розмітки 1.1. В заданій дорожній ситуації, при заданих швидкостях руху 50-60 км/год., водій автомобіля «ВАЗ-2101 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з зустрічним автомобілем «ВАЗ 212140 державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , шляхом своєчасного застосування гальмування і зупинки керованого ним автомобіля навіть до місця виїзду автомобіля «ВАЗ 212140» на смугу руху автомобіля «ВАЗ 2101».
Давши належну правову оцінку цим доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а в сукупності - достатності, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Кваліфікація його дій за ч.2 ст.286 КК України, відповідно, є правильною, а доводи обвинуваченого та його захисника, в цій частині, перевірені при апеляційному розгляді справи, однак свого підтвердження не знайшли, є необґрунтованими і суперечать наявним доказам по справі, тому висновків місцевого суду, з приводу доведеності винуватості обвинуваченого і правильності кваліфікації його дій, не спростовують.

З огляду на викладені обставини, твердження захисту про незаконність вироку та необхідність закриття щодо ОСОБА_10 кримінального провадження, за відсутності в його діях складу злочину, не заслуговують на увагу.

Висновки суду щодо оцінки доказів винуватості обвинуваченого належним чином обґрунтовані та вмотивовані, а вирок суду відповідає вимогам статей 370, 374 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які підтвердили факт порушення Правил дорожнього руху України саме водієм ВАЗ 2101, є не обґрунтованими, оскільки вказані свідки підтвердили лише факт зіткнення транспортних засобів, а не факт порушення Правил дорожнього руху водієм ВАЗ 2101.

Надуманими є і доводи апелянта про наявність суттєвих помилок у висновку автотехнічної експертизи №349А при визначені вихідних даних і параметрів в запитаннях, які ставилися перед експертом та про відсутність причинного зв`язку між діями ОСОБА_10 та наслідками, що наступили в результаті ДТП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ні обвинуваченим, ні її захисником не надано.

Необхідним та достатнім, на думку колегії суддів, є і призначене обвинуваченому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки, із звільненням від відбування основного покарання з встановленням іспитового строку на 2 роки та покладенням на нього відповідних обов`язків.

Так відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, який є людиною похилого віку, скоїв злочин з необережності, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутності обтяжуючих вину покарання, суд дійшов правильного висновку про призначення ОСОБА_10 , саме такого виду покарання.

Воно є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду, вказаного кримінального провадження, від обвинуваченого ОСОБА_10 надійшло клопотання про застосування до нього п. «г» ст.1, ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування покарання, оскільки він, на день набрання чинності цим Законом, досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого про застосування до нього Закону України "Про амністію у 2016 році" підлягає задоволенню.

Відповідно до п. «ґ» ст. 1 Закон України "Про амністію у 2016 році", підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За змістом ст. 15 Закону України "Про амністію у 2016 році" особи, на яких поширюється дія цього Закону, звільняються від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, досяг пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Обставини, передбачені ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" та ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в України", які б виключали застосування амністії до ОСОБА_10 відсутні.

Таким чином, колегія судді вважає можливим застосувати щодо ОСОБА_10 положення п.«ґ» ст. 1, ст.15 Закону України "Про амністію у 2016 році" та звільнити від основного та додаткового покарання, призначеного судом першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2017 року щодо ОСОБА_10 змінити.

Клопотання ОСОБА_10 задовольнити.

На підставі п. «г» ст.1, ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_10 звільнити від відбування основного та додаткового покарання, призначеного цим вироком суду.

В решті вирок суду залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4