СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/669/17
пр. № 1-кп/759/308/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0011885 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мукачево Закарпатської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.289 ч.1, 358 ч.4 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілого: ОСОБА_7

представника потерпілого: ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_9 , 27.11.2016 приблизно о 03:00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Ушакова, 34, незаконно заволодів автомобілем марки «Toyota Land Cruiser Prado», р.н. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , за наступних обставин:
Так, 26.11.2016 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння майном що належить гр. ОСОБА_7 а саме автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado», р.н. НОМЕР_1 . З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на незаконне заволодіння вказаним автомобілем, ОСОБА_4 придбав у невстановленої досудовим розслідуванням, в невстановлений час, місці та особи підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado», з реєстраційними номерними знаками НОМЕР_2 , самі реєстраційні номерні знаки НОМЕР_2 , імобілайзер, магніт, інші технічні прилади пристосовані до незаконного заволодіння автомобіля потерпілого.
В подальшому, 27.11.2016 приблизно о 03:00 хвилин ОСОБА_4 підійшов до автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado», р.н. НОМЕР_3 , що був припаркований на прибудинковій території будинку № 34 по вул. Ушакова, що в м. Києві, розбив скло правих задніх дверей, відкрив дверцята та проник до салону вказаного авто. В подальшому сівшина водійське місце, ОСОБА_4 зняв пластикову обшивку що закриває замок запалювання, поставив імобілайзер, магніт щоб розблокувати кермо, та за допомогою інших технічних приладів завів двигун авто і виїхав з прибудинкової території, де був припаркований вказаний автомобіль.
В подальшому маючи змогу розпоряджатись викраденим автомобілем на власний розсуд, ОСОБА_4 за його кермом прослідував до будинку АДРЕСА_2 . Знаходячись за вказаною адресою ОСОБА_4 здійснив заміну реєстраційних номерних знаків з НОМЕР_4 на НОМЕР_2 , які він придбав на передодні у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, у невстановленої слідством особи.
28.11.2016 приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 повернувся до місця раніше залишеного викраденого ним автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado», що знаходився по вул. Чистяківська, 11, в м. Києві, сів до його салону, запустив двигун внутрішнього згорання та попрямував по бульвару Івана Лепсе що в м. Києві. Знаходячись біля будинку № 26 по бульвару Івана Лепсе що в м. Києві, ОСОБА_4 був викритий працівниками поліції, яким в подальшому останній пред`явив придбане ним на передодні у невстановленої досудовим розслідуванням особи, у невстановлений час та місці, завідомо підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» р.н. НОМЕР_2 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.289 ч.1, 358 ч.4 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_4 показав, що на даний час точну дату не пам`ятає, на вул. Ушакова в м.Києві побачив припаркований автомобіль «Тойота Ланд Крузер Прада», д.н.з. НОМЕР_5 . Потім приблизно в 3 години ночі він підійшов до вищевказаного автомобіля і з правої сторони розбив скло та проник всередину. Надалі він відкрив панель, там де руль, зняв фішку, поставив другу фішку, імобілайзер - магніт, «зачіпував» машину і поїхав в сторону Нивки. Там залишив автомобіль біля дому, поміняв номерний знак і пішов звідти, бо якраз в той час їхали працівники поліції. Через день подзвонив своєму знайомому який був в ОСОБА_10 , і сказав щоб той підійшов та допоміг поміняти розбите скло і зняти багажник. Потім вони приїхали, зняли багажник, а знайомий на ім`я ОСОБА_11 мав показати місце де відремонтувати скло, і після цього він хотів поїхати додому.

Також ОСОБА_4 показав, що в той вечір був сам, розбив скло викруткою, яку приніс із собою. Імобілайзер, документи, магніт, номери із технічний паспортом купив напередодні за 700 доларів у знайомого із Києва. Сів за кермо і поїхав одразу на Нивки по вул. Чистяківській, поміняв номери та заклеїв скло. В подальшому зателефонував знайомому ОСОБА_12 , який знаходився в ОСОБА_10 , і сказав йому, що придбав машину, попросив допомоги зняти багажник і що хтось розбив скло. Чекав на Нивках, коли ОСОБА_13 туди приїхав, а потім чекали ОСОБА_11 , якого він бачив вперше. Зняли багажник з викраденого автомобіля, щоб не заважав, який поставили до ОСОБА_11 в машину марки «Хонда». Надалі поїхали кудись в гараж поставити скло. Ярослав ОСОБА_14 із ОСОБА_11 поїхали попереду на «Хонді» чорного кольору, а він їхав позаду. Далі працівники поліції з сиренами зупинили спершу ОСОБА_11 з ОСОБА_13 , а він одразу зупинив автомобіль поставивши його на паркінг. Потім його затримали працівники поліції, і він одразу повідомив, що дана машина викрадена ним. Він щиро кається у вчиненому. Працівники поліції тиску не чинили, про злочин розказав добровільно. Пристрої всі вилучили. ОСОБА_15 із ОСОБА_11 потім дізналися від працівників поліції, що машина крадена. Знаряддя для викрадення автомобіля він купував у Миші Київського, який возить дорогі автомобілі з Європи.

Крім цього ОСОБА_4 уточнив, що викрадення автомобіля скоріше всього відбулось 27 листопада 2016 року о 3 годині ночі. Перед тим як викрасти автомобіль він придбав підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вночі 26 листопада 2016 року. Викритий і затриманий працівниками поліції був по бул. І. Лепсе, 26.

Цивільний позов визнає частково, а саме: 52 444, 32 грн. - ремонт пошкодженого автомобіля, 44 276 грн. - вартість автобагажника, 2 154 грн. послуги евакуатора та отримання нових номерних знаків. Щодо майна на загальну суму 144 373 грн., яке начебто було викрадене ним разом з автомобілем, то він вищевказане майно не бачив та не викрадав, а тому цивільний позов на цю суму не визнає.

Вина ОСОБА_4 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.289 ч.1, 358 ч.4 КК України, крім його власних показань, підтверджується показаннями потерпілого та свідків.

Так, потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що в ніч з 26 на 27 листопада о 2-й годині ночі приїхав за адресою: АДРЕСА_3 , припаркував машину на прибудинковій території і попрямував до дому, де проживала його дівчина і там ночував.

Ввечері 27 листопада він вийшов з будинку і побачив, що машини немає. Повідомив поліцію про викрадення автомобіля, на що йому сказали, що треба всі ключі і технічний паспорт. Він поїхав за адресою місце проживання забирати другий ключ, зустрівся з екіпажем поліції і надав усі пояснення. Наступного дня 28.11.2016 близько восьмої години вечора йому повідомили в телефонному режимі, що викрадену машину знайдено по бульвару ОСОБА_16 та сказали приїжджати. Він зателефонував слідчому, номер якого йому вже на той момент був даний, на що слідчий повідомив, що немає сенсу приїжджати туди, оскільки машину на евакуаторі відправлять на штраф майданчик. Коли вже забирав машину зі штраф майданчика, побачив, що в машині пробиті два колеса по правій стороні, розбите скло задньої правої дверки, під кермом розламаний пластик. Також побачив, що там було втручання в електропроводку, не було речей, які використовувалися ним для роботи, не було особистих речей. У водійській дверці замок був з пошкодженнями, оскільки його намагалися висвердлювати і залишилося в ньому зламане свердло. Він викликав евакуатор, машину відбуксував на станцію «Тойота», де її лагодили і повертали в попередній стан. Потім провів інвентаризацію особистих речей, які знаходились в автомобілі.

Також потерпілий ОСОБА_7 показав, що машину залишав на прибудинковій території, яка ніким не охороняється. Помітив викрадення автомобіля в той час коли вийшов ввечері і одразу викликав поліцію. Протокол огляду місця події був складений в його присутності. Його допитували як потерпілого. Пам`ятку про права потерпілого вручали. Щодо викрадених речей, то є окреме кримінальне провадження. Казав слідчому, що в машині були його особисті речі, та він не міг добитися від слідчого Косинського, які саме речі були вилучені під час затримання автомобіля. В результаті з вилучених речей йому були повернуті лише автомобільні коврики і печатка юридичної особи ФОП « ОСОБА_17 ». Зі слів слідчого більше ніяких речей вони не вилучали. Автомобіль повернули. Точно пам`ятає, що 27 листопада о другій годині ночі він повернувся додому, і коли виходив з машини нікого підозрілого не бачив. Він приїхав зі знайомим Порядченком ОСОБА_18 і вони пішли разом. Знайомий раніше поїхав, та не міг би звернути увагу чи був автомобіль, оскільки за рогом будинку його не видно. Цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні показала, що до неї вночі приїхали друзі та потерпілий ОСОБА_20 і залишились в неї. На наступний день, коли вони захотіли поїхати в кіно, машини вже не було. Якого саме числа відбулась дана подія вона не пам`ятає, приблизно о першій-другій години ночі. Вона була вдома коли до них приїхав потерпілий в гості. Потерпілий припаркував машину так, щоб бачити її з балкону. Вона ще бачила машину приблизно в три години ночі, коли вони виходили курити. Наступного дня приблизно о 8 вечора, коли вони вирішили поїхати в кіно, їй стало відомо що автомобіля не стало. Потерпілий виходив з дому перший, вийшов і повернувся додому і сказав що немає автомобіля.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні показав, що йому зателефонував ОСОБА_22 і запропонував багажник, на що він сказав що можна подивитися. Під`їхавши і зустрівшись зі ОСОБА_23 , вони заїхали у двір, а потім до них під`їхав обвинувачений на машині. Багажник був в останнього на машині. Йому повідомили, що в багажнику одне кріплення трохи розхиталось, обвинуваченому далеко їхати і в машині вибили вікно не було задньої хвіртки, також сказали, що мається проблема з фінансами, а треба їхати додому. Тому він погодився порахувати в рахунок багажника і зробити машину. Він запропонував поїхати на СТО для того, щоб подивитися що з багажником, також він сказав одразу, що такого скла в наявності немає, проте можна вирізати замінник. ОСОБА_23 сів до нього у машину, а обвинувачений їхав позаду них. Направляючись в сторону СТО, їм перегородила дорогу поліцейська машина, і їх викинули з салону. Якого саме числа сталася дана подія він точно не пам`ятає, це сталось ввечері - приблизно о 17-18 годині. В той день вони зустрілись із ОСОБА_23 між ст. м. Святошин і ст. м. Нивки, на повороті на вул.Чистяківську. Про покупку багажника з ним домовлявся ОСОБА_23 , і зустріч між ними відбулася саме через це. Вдвох зі ОСОБА_23 вони зняли багажник і поклали до нього в автомобіль. Йому було невідомо про те, що дану машину вкрали, він думав що власником автомобіля є обвинувачений. Від вулиці Чистяківської і до того моменту, як їх зупинили працівники поліції, вони проїхали можливо 3-4 кілометри. Поліцейські оглядали його машину але ніяких особистих речей не вилучали, багажник його автомобіля був «розірваний» оскільки поліцейські напевно не змогли відкрити задній відсік, коли оглядали машину (поліцейські через задні двері намагались його відкрити). Сам багажник, який зняли з «Тойоти Прада» і який знаходився в його машині, поліцейськими не вилучався. Коли він поїхав на штраф майданчик за своїм авто, то побачив багажник, що був просто шматком пластику, оскільки був розбитим і поламаним, тому він його одразу викинув на штраф майданчику. Машина на якій він їхав належить його брату. Після того, як його затримали, авто зі штраф майданчика він забрав через 3-4 години. Державні реєстраційні номери НОМЕР_6 йому невідомі, і невідомо, як дані номери виявилися в його машині в момент затримання.

Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні показав, що точної дати коли сталась подія він не пам`ятає, але йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_4 і сказав що його потрібно відвезти в район, бо купив автомобіль і треба щось допомогти. Він його відвіз і потім обвинувачений попросив зняти багажник. На що він зателефонував ОСОБА_11 і попросив його допомогти. З ОСОБА_11 познайомився в автосервісі де заміняв масло. Вони приїхали, зняли багажник і їхали в сторону автосервісу, їх зупинили і затримали працівники поліції. Обвинуваченого знає приблизно за 1-2 місяці до даних подій. Вже згодом йому повідомили, що машина марки «Тойота», на якій їздив обвинувачений, була крадена і була в угоні, проте хто саме її викрав не повідомили. Після даної події він з обвинуваченим не бачився, оскільки поїхав у Європу. Багажник який зняли, був в машині у ОСОБА_11 . На скільки йому було відомо зі слів ОСОБА_11 , то на штраф майданчику багажник був поламаним.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні показав, що він чергував в слідчо-оперативній групі, проте коли поступив виклик на затримання особи, яка незаконно заволоділа транспортним засобом, точної дати та часу назвати не може. Зазначив, що всі обставини, при яких він проводив огляд місця події викладені в протоколі огляду місця події. Він діяв згідно закону. Під час огляду місця події був транспортний засіб марки «Тойота Ланд Крузер» в якому за кермом знаходився обвинувачений ОСОБА_4 . На його прохання надати документи, які посвідчують особу обвинуваченого, а також документи на транспортний засіб, обвинувачений надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «Тойота Ланд Крузер». Він вилучив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у обвинуваченого ОСОБА_4 . Окрім автомобіля марки «Тойота Ланд Крузер», він також оглядав автомобіль, що стояв поряд. Також проводив поверхневих огляд осіб, які були затримані. Не може пригадати чи були пошкодження в автомобіля марки «Тойота Ланд Крузер». Чи була присутня в автомобілі зброя не пам`ятає.

Крім показань потерпілого та свідків вина ОСОБА_4 у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.289 ч.1, 358 ч.4 КК України об`єктивно підтверджується наступним:

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 27.11.2016 (Т.1 а.п.192);

-протоколом огляду місця події від 27.11.2016, згідно якого було встановлено та оглянуто місце скоєння кримінального правопорушення (Т.1 а.п.193-197);

-протоколом огляду місця події від 28.11.2016, згідно якого було оглянуто автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado» та вилучено ключ та заготовку для ключа запалювання і безпосередньо дослідженим в судовому засіданні, згідно ст.359 КПК України, компакт-диском на якому відображено хід проведення вищевказаної слідчої дії (Т.1 а.п.200-202, 213);
-висновок експерта №1507/тдд від 16.12.2016 року, згідно якого наданий на дослідження бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , на ім`я ОСОБА_26 , не відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Зображення лицевої та зворотної сторін свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, нанесено за допомогою копіювально-множильної техніки, струменевим способом (Т.1 а.п.224-226);
-протоколом огляду предметів від 14.12.2016 року, згідно якого було детально оглянуто вилучені під час огляду місця події 28.11.2016 пластиковий прилад з маркуванням «Тойота IG2 AM2 ST2» з металевою повертальною ручкою, ключ до замка запалювання із зображенням символу авто виробника «Тойота» (Т.1 а.п.236-238);
-протоколом огляду місця події від 28.11.2016 року, згідно якого було оглянуто автомобіль «Хонда» та виявлено на задньому сидінні верхній багажник (Т.1 а.п.241-246);
-протоколом огляду місця події від 12.01.2017 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 надав номерні знаки НОМЕР_8 , які були встановлені на його автомобілі «Toyota Land Cruiser Prado», коли автомобіль був знайдений після його викрадення (Т.2 а.п.6-8);
-протоколом огляду предметів від 12.01.2017 року, згідно якого були детально оглянуті д.н.з. НОМЕР_8 (Т.2 а.п.10-11);
-протоколами проведення слідчого експерименту від 30.11.2016 та 02.12.2016 за участі підозрюваного ОСОБА_4 та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, згідно ст.359 КПК України, компакт-дисками на яких відображено хід проведення слідчих експериментів за участю підозрюваного ОСОБА_4 , де він детально розказав та показав, як він скоїв викрадення автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» (Т.2 а.п.18-23, 33-38);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 02.12.2016 за участі свідка ОСОБА_24 та безпосередньо дослідженим в судовому засіданні, згідно ст.359 КПК України, компакт-диском на якому відображено хід проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_24 , де він детально розказав та показав, як він знімав багажник з автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado» та як їх затримали працівники поліції (Т.2 а.п.25-31);

-постановами про визнання речових доказів (Т.1 а.п.198, 212, 228, 235, Т.2 а.п.9, 24, 32, 39).
Вищевказані докази дослідженні у судовому засіданні, суд визнає належними та допустимими, оскільки вони отримані у порядку встановленому КПК України і мають значення у даному кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення також суду надавалися наступні письмові докази: висновок експерта №5056/д від 13.12.2016р. (Т.1 а.п.216-220), протокол огляду місця події від 28.11.2016 (Т.1 а.п.231-233), протокол огляду предметів від 14.12.2016 (Т.1 а.п.239-240), протокол огляду місця події від 29.11.2016 (Т.1 а.п.247-250, Т.2 а.п.1-2), протокол огляду предметів від 14.12.2016 (Т.2 а.п.4-5), постанови про визнання речових доказів (Т.1 а.п.238, Т.2 а.п.3), які суд не враховує, оскільки вони ніяким чином не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню згідно ст.337 КПК України у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а тому вони є неналежними.

Щодо показань потерпілого ОСОБА_7 , що крім автомобіля у нього були викрадені особисті речі, які знаходились в автомобілі, то суд керуючись ст.337 КПК України не може брати їх до уваги.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, зібрані по справі, суд знаходить винуватість обвинуваченого в межах висунутого обвинувачення, відповідно до ст.337 КПК України, доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ст.ст.289 ч.1, 358 ч.4 КК України правильно, як незаконне заволодіння транспортним засобом та використанні завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття в скоєному, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі.

Поряд з цим, суд з врахуванням фактичних обставин по справі, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, не працює, має постійне місце проживання, знаходить за можливе його виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства, обравши йому міру покарання не пов`язану з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі згідно ст.75 КК України.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково, а саме на суму 98 874 гривні 32 копійки.

Процесуальні витрати по справі стягнути з обвинуваченого.

Речові докази по справі, вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.289 ч.1, 358 ч.4 КК України та призначити йому покарання:

-за ст.289 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за ст.358 ч.4 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік,

На підставі ст.ст.70, 72 КК України, остаточне покарання ОСОБА_4 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки та на підставі ст.76 КК України зобов`язати періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого, про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 кошти у розмірі 98 874 гривні 32 копійки.

Процесуальні витрати по справі у розмірі 1 188 гривень 06 копійок стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речові докази по справі: автомобіль «Тойота Ленд Крузер Прадо» д.н. НОМЕР_4 , повернути ОСОБА_7 , компакт диск з відеозаписом проведення огляду місця події за адресою: м.Київ, бул.І.Лепса, 16, компакт диски із записом проведеного слідчого експерименту з ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_24 , зберігати при матеріалах кримінального провадження, підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження, знищити, реєстраційні номерні знаки НОМЕР_8 , які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Святошинського УП ГУНП у м.Києві, знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1