Справа № 184/56/18
Номер провадження 1-кп/184/52/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000888 від 22.11.2017 рокувідносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мелітополь Запорізької області, громадянин України, освіта неповна середня, не працюючий, не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
На початку листопада 2017 року ОСОБА_3 перебував біля буд. АДРЕСА_3 раніше проживала його знайома ОСОБА_7 . Достовірно знаючи, що у вказаній квартирі ніхто не проживає, вхід до квартири здійснюється через кватирку вікна кухні, а вихід можливий через зсередини через вхідні двері, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна із вказаної квартири.
Після чого, в цей же день та час, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з квартири АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до вікна вказаної квартири та, переконавшись, що в приміщенні квартири нікого не має, через незачинену віконну кватирку незаконно проник у приміщення квартири, де побачив майно, належне ОСОБА_7 , а саме 2-х комфорну газову плиту марки «Запоріжанка», газову колонку «Росс» ВПГ-21/10, кухонну мийку з нержавіючої сталі, яке вирішив викрасти частинами.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_3 , перебуваючи у кухні вказаної квартири, в цей же день та час, шляхом від`єднання газових шлангів демонтував газову плиту, яку виніс з квартири через вхідні двері, відчинивши їх з середини, тим самим таємно, умисно, із корисливих спонукань, викрав майно, належне ОСОБА_7 , а саме:2-х комфорну газову плиту марки «Запоріжанка», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5453-17 від 28.11.2017 року складає 220 гривень.
Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Далі, приблизно в середині листопада 2017р., продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, ОСОБА_3 підійшов до кухонного вікна квартири АДРЕСА_4 та, переконавшись, що в приміщенні квартири нікого не має, через незачинену віконну кватирку незаконно проник у приміщення квартири, звідки таємно, умисно, із корисливих спонукань, викрав майно, належне ОСОБА_7 , а саме:радіатор газової колонки «Росс» ВПГ-21/10, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5453-17 від 28.11.2017 року складає 399 гривень;кухонну мийку з нержавіючої сталі, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5453-17 від 28.11.2017 року складає 275 гривень;три бронзові крани зі змішувачем до них, які матеріальної цінності для потерпілої ОСОБА_7 не складають.
Після цього, ОСОБА_3 вийшов з вказаної квартири через вхідні двері, відчинивши їх з середини, та з місця вчинення злочину зник, в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 894 гривні.
Крім того, 22.11.2017 близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_3 знаходився біля будинку № 7 по вул. Пушкіна в м. Покров Дніпропетровської області, де побачив раніше знайомого ОСОБА_6 , який тримав у руках мобільний телефон марки «Bravis с240 Middle black».
В цей же день та час, знаходячись там же, у ОСОБА_3 з корисливих спонукань винник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 , а саме мобільного телефону марки «Bravis с240 Middle black».
В цей же день та час, реалізуючи свій злочинний намір, з метою отримання доступу до майна потерпілого, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та попросив належний йому мобільний телефон, нібито з метою зателефонувати. Будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_3 , потерпілий передав тому мобільний телефон «Bravis с240 Middle black» в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «Vodafone» та карта пам`яті micro-cd об`ємом 2 Гб. Після чого вони вдвох почали рухатись вздовж вулиці Горького в м. Покров Дніпропетровської області, де ОСОБА_3 розмовляв по належному ОСОБА_6 мобільному телефону.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, проходячи біля будинку № 1 по вул. Горького у м. Покров, Дніпропетровської області, маючи доступ до майна потерпілого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи відкрито, умисно, повторно, протиправно, з корисливих спонукань ОСОБА_3 , тримаючи в руках телефон «Bravis с240 Middle black», почав бігти в сторону будинку АДРЕСА_5 .
Потерпілий ОСОБА_6 з метою припинення незаконних дій ОСОБА_3 почав переслідувати останнього та вимагати у нього повернення належного йому мобільного телефону, але ОСОБА_3 зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Згідно висновку товарознавчої експертизи №5452-17 від 28.11.2017 року вартість:
- мобільного телефону «Bravis с240 Middle black» складає 499 гривень;
- сім карти оператора мобільного зв`язку «Vodafone» складає 155 грн.;
- карти пам`яті micro-cd об`ємом 2 Гб складає 75 грн.
Внаслідок зазначених дій потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 589 грн.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч.3 ст.349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати правдиві покази.
Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечує проти проведення розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Потерпілі, кожен окремо, у судовому засіданні не заперечував проти проведення розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового розгляду погодились з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит свідків, дослідження усіх документів зібраних на стадії досудового розслідування, а обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів, необхідних для вирішення питань згідно ст.368 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що на початку листопада 2017 року він проник до квартири АДРЕСА_4 та викрав 2-х комфорну газову плиту марки «Запоріжанка», радіатор газової колонки «Росс» ВПГ-21/10, кухонну мийку з нержавіючої сталі та три бронзові крани зі змішувачем до них. Викрадене майно здав до пункту прийому. Окрім цього, 22.11.2017 року близько 10 год. 00 хв. він йшовши разом з ОСОБА_6 , попросив у нього належний йому мобільний телефон для здійснення дзвінка. Після чого взяв телефон та втік разом з ним. У вчиненому щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілих та просив його суворо не карати.
Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та ч.2 ст.186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Суд оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 та ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень вважає доведеною повністю.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи, відповідно до ст. 65 КК України вид і міру покарання ОСОБА_3 суд, керуючись правосвідомістю, враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обставин, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України та ч.2 ст.186 КК України наближених до мінімального, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередить вчинення ним нових злочинів.

Разом з тим, спираючись на встановлені обставини справи, з урахуванням ступеня та характеру суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, а також того факту, що обвинувачений щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкритт. злочину, що в силу ст. 66 КК України визнано судом обставинами, які пом`якшують покарання, враховуючи обставини, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який позитивно характеризується за місцем проживання, жодних скарг від сусідів щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не надходило, в силу ст.89 КК України вважається не судимим, на обліку у лікаря психіатра, нарколога і фтизіатра не перебуває, а також позицію потерпілих, які претензій до обвинуваченого не мають та просять його суворо не карати, прийнявши до уваги проявлені під виховним впливом судового процесу зміни в його особистості, що вказують на готовність винного до самоконтролю і правослухняної поведінки, на підставі чого суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання зі звільненням від такого, згідно зі ст.75 КК України з іспитовим строком, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходить з положень ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 обрано у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 84-86, 91-94, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:
за ч.3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.
за ч.2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_3 з під варти в залі судового засідання негайно.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази, а саме: бронзовий кран, 1 кран змішувач, кухонна мийка з нержавіючої сталі, що передані для зберігання до камери зберігання речових доказів Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_7
-мобільний телефон марки «Bravis с240 Middle black» imeil: НОМЕР_1 , imeil2: НОМЕР_2 в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_3 та карта пам`яті micro-cd об`ємом 2 Гб, який передано під схорону розписку власнику ОСОБА_6 - після набрання вироком законної сили залишити власнику ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в загальному розмірі 396,00 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1