Справа № 191/3894/17
Провадження № 1-кп/191/424/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року м. Синельникове

Синельниківськийміськрайонний суд Дніпропетровськоїобластіускладі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000777 від 05 травня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1)19.07.2016 року Синельниківським міськрайонним судом за ч.1 ст.185, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробувальним терміном 3 роки;

2)20.02.2017 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
01 травня 2017 року приблизно о 19 годин 30 хвилин ОСОБА_3 , з метою крадіжки чужого майна, прийшов до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та, достовірно знаючи, що у сараї вказаного домоволодіння перебувають цінні речі, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, визначив його як об`єкт свого злочинного посягання. Після цього ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків та в тому, що його дії носять таємний характер та за ними ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через вхідну хвіртку паркану домоволодіння, потрапив на його територію. Перебуваючи на території домоволодіння, ОСОБА_3 безперешкодно, через незачинені вхідні двері приміщення сараю домоволодіння АДРЕСА_3 , проник до його приміщення, звідки повторно, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, викрав мідний моток дротів електроживлення з автомобіля «Жигулі», котрий належить потерпілому ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 26 травня 2017 року № 41/05 неможливо встановити та електричний насос марки «БЦ-1,1» вартість якого згідно висновку
судово-товарознавчої експертизи від 26 травня 2017 року №41/05 становить 719,00 грн. Після цього, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 , будучи впевненим в тому, що його дії залишилися непомітними, діючи умисно, утримуючи в руках викрадене майно почав виходити з території домоволодіння, але не довів до кінця свій злочинний умисел з причин, які не залежали від його волі, так як перелізши через паркан домоволодіння був виявлений власником домоволодіння.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся та пояснив обставини подій таким чином, як вони викладені вище.

Свідчення обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

Судом, з відома учасників судового розгляду, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів відносно обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені право оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судовим розглядом встановлено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується по справі, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення після ухвалення вироку від 20 лютого 2017 року і до повного відбуття покарання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на «Д» обліку в кабінеті «Доверие» з 22 грудня 2016 року з діагнозом ВІЧ-інфекція.

В якості пом`якшуючої покарання обставини згідно ст.66 КК України суд враховує щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання згідно ст.67 КК України, не встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, ступінь здійснення обвинуваченим злочинного наміру, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень, йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.3 ст.185 КК України.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2017 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, вчинив кримінальне правопорушення після його засудження за даним вироком, суд вважає за необхідне на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2017 року та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його затримання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Цивільного позову у справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вважає необхідним визначити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 369-371, 373-376 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2017 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_3 , тобто з 12 жовтня 2017 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази по справі - мідний моток дротів електроживлення з автомобіля марки «Жигулі» вагою 2,8 кг, електричний насос марки БЦ-1,1 залишити у володінні потерпілого ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1