Справа № 545/690/16-к
Провадження № 1-кп/545/13/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.11.2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Грозний, Російської Федерації ,українця, громадянина України, освіта середня-технічна, не одружений, офіційно не працює, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , проживає за адресою : АДРЕСА_2 ), раніше не судимого ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
03 листопада 2015 року , близько 17 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік від села Грабинівка, Полтавського району та області, а саме біля водойми, що знаходиться між с. Грабинівка та с. Їжаківка, діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи намір завдати тілесні ушкодження, схопив потерпілого ОСОБА_6 із заду, після чого, поваливши останнього на землю, почав наносити удари ногами по різним частинам тулубу та голови потерпілого, в цей час ОСОБА_4 предметом схожим на ніж вколов у праве плече ОСОБА_6 , а потім і у ліве стегно, чим згідно висновку експерта № 1627 від 04.11.2015 року, спричинив легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та гематоми м`яких тканин обличчя справа, які утворились від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути нога людини у взутті, як від одно - так і не однократної дії травмуючого фактору, а також колотих саден шкіри лівої завушної ділянки, тулуба зліва, верхньої третини лівого стегна та верхньої третини правого плеча, які утворились від дії колючо-ріжучого предмету, яким міг бути і ніж чи інший предмет з подібною характеристикою.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину по пред`явленому обвинуваченню визнав частково та пояснив , що приблизно в 17 годин 30 хвилин 03.11.2015 року в темну пору доби почув 2 постріли з боку озера, яке розташовано поряд с селом та дачним кооперативом. Зрозумів , що це браконьєри стріляють бобрів, які живуть у водоймі, на відстані не більш 100 метрів від його будинку. У зв*язку з таким близьким розташуванням колонії бобрів від будинку, на протязі 4 років спостерігав за життям бобрів та милувався їх вразливою поведінкою, підгодовував їх та оберігав, знаючи, що бобри занесені до "Червоної книги", як рідкісний вид тварин. Раніше вже неодноразово виявляв сліди вбивства зазначеного сімейства бобрів. З метою припинення злочину, побіг в бік пострілів та виявив в кущах біля водойми, напроти хатинки бобрів, раніше не знайомого йому ОСОБА_6 з мисливською рушницею у руках. Став обурюватися вчиненими діями останнього стосовно здійснення браконьєрства. У відповідь ОСОБА_6 намагаючись уникнення затримання та подальшої відповідальності за скоєний злочин, направив на нього рушницю та став висловлювати погрози вбивством - " іди звідси , а то і тебе завалю". Розлютившись внаслідок такої неправомірної поведінки ОСОБА_6 , вирішив остаточно його затримати, не зважаючи на погрози вбивством.

Скориставшись слушною нагодою , зумів вибити рушницю з рук потерпілого та вступив з ОСОБА_6 у фізичне єдиноборство, намагаючись подолати його фізичний супротив з метою затримання. Їх фізична боротьба тривала майже півгодини, під час якої ОСОБА_6 неодноразово виривався та намагався втекти. Доводилось його наздоганяти та після падіння, знову тягти "волоком" до села, щоб покликати на підмогу людей та міліцію. Не заперечує факту нанесення ним ОСОБА_6 ударів кулаком та ногою, з прикладенням значної фізичної сили, в область плеча та ноги потерпілого, відповідно до їх розташування напроти один одного . Факт нанесення удару в голову потерпілому спростовує, як і застосування ножа під час бійки. Коли ОСОБА_6 стомився, остаточно здолав його фізичний опір та затяг його в село на перехрестя доріг до діючого ліхтарного стовпа. Там тричі по мобільному телефону намагався викликати працівників міліції , повідомляючи , що затримав браконьєра , але наряд міліції не приїхав. Крім того, зателефонував дружині та також повідомив , що затримав браконьєра , який вбивав їх бобрів. Зрозумівши , що працівники міліції не приїдуть за викликом, зателефонував до знайомого у якого є автомобіль "бус" та також повідомив , що затримав браконьєра, який стріляв бобрів та попрохав допомогти доправити його до міліції. Коли приїхав ОСОБА_8 , браконьєра загрузили в автомобіль та повезли здавати працівникам міліції. Але по дорозі ОСОБА_6 почав просити його відпустити та не віддавати працівникам міліції, пояснюючи свої браконьєрські дії народженням онучки та бажанням відсвяткувати вказану подію внаслідок вдалого полювання на бобра та отримання його у вигляді трофею. Коли вони ще не далеко від*їхали від села, по телефону жінка повідомила , що в с. Ковалівці дільничного інспектора вже немає і затриманого необхідно везти аж у м . Полтаву. На автотрасі Киів - Харків на повороті на с.Ковалівка Полтавського району , даремно пожалівши ОСОБА_6 , відпустили його, віддавши рушницю, а патрони та цівку з номером для можливо необхідної ідентифікації залишив собі, пізніше видавши їх працівникам міліції, які все ж таки прибули за викликом через значний проміжок часу. Крім часткового визнання ОСОБА_4 своєї вини в скоєнні інкримінованого злочину , вина обвинуваченого в повному обсязі доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що в нього народилася онучка і для святкування зазначеної події , мав їхати з дачі, що знаходиться в садівничому кооперативі біля села Грабинівка Полтавського району , додому в м. Полтаву , де на нього чекали родичі для святкування народження онуки . Коли йшов у магазин , вже затемно, на нього напали собаки, яких він не маючи дозволу на відстріл, вирішив полякати. З цією метою повернувся на дачу , взяв належну йому , легально зареєстровану мисливську гладкоствольну рушницю та набої та пішов шукати собак, які на нього напали. Під час пошуку собак здійснював постріли в повітря, з якою метою не пояснив. На межі двох садівничих кооперативів на нього раптово напав обвинувачений, який звинувачував його в здійсненні браконьєрського відстрілу бобрів , хоча в бобрів не стріляв та на них не полював. Нападу обвинуваченого намагався здійснити супротив, чинив опір , намагався втекти. Обвинувачений його не відпускав та наздоганяв, долаючи опір тягнув його до дороги прямо через кущі. При цьому обвинувачений набив йому сінець під правим оком, яке

заплило. Під час боротьби неодноразово падали на землю. При цьому обвинувачений погрожував йому застосуванням ножа, який мав значний розмір та був схожий на штик . Зазначеним ножем його колов у праве плече та в ліве стегно , проколовши при цьому його штани та шкіру до 5 мм , зробив подряпину біля правого вуха, здійснював удари ногами по тулубу та голові, коли падав та знаходився на землі.

Обвинувачений дотяг його до ліхтаря в селі . При цьому обвинувачений неодноразово телефонував своїм знайомим. До ліхтаря під*їхав ОСОБА_9 на автомобілі "бус" . Обвинувачений та ОСОБА_10 загрузили його до автомобіля та повезли в невідомому напрямку та возили його близько 40 хвилин. На трасі " Київ - Харків" його викинули з автомобіля і йому пішки прийшлося йти до села, до своєї дачі. Біля магазину побачив працівників міліції , які прибули за викликом із зазначеними подіями. Уточнив, що обвинувачений забрав у нього тільки цівку від рушниці, а стволи та приклад залишив йому. Внаслідок побиття обвинуваченим звертався за місцем проживання до лікарні , але на стаціонарному лікуванні не перебував.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повністю підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_4 стосовно затримання ним браконьєра ОСОБА_6 та їх наміру та дій по доставці останнього в Полтавській РВ УМВС, оскільки працівники міліції не прибули на місце затримання незважаючи на виклики по мобільному телефону, які здійснював ОСОБА_4 . Також зазначив , що ніякого ножа у обвинуваченого не бачив. В мікроавтобус ОСОБА_6 сідав самостійно та весь час просив його відпустити та не везти до міліції , клявся , що більше вбивати бобрів не буде.

Свідок ОСОБА_11 - дружина обвинуваченого, вказала що в день вище зазначених подій, її після роботи на автобусній зупинці повинен був зустріти чоловік. Але натомість цього ОСОБА_4 повідомив її по мобільному телефону , що затримав браконьєра, який полював на бобрів, які мешкають у водоймі неподалік від їхнього будинку та здійснював по них постріли. Оскільки працівники міліції не прибули за викликом по телефону, разом з приятелем мали на меті відвезти ОСОБА_6 до дільничного інспектора . Дізнавшись , що в с.Ковалівці дільничного інспектора вже не має, по телефону повідомила про це свого чоловіка та вказала, що браконьєра необхідно везти в міліцію аж в м.Полтаву. Коли повернулася з Полтави у село побачила біля магазину ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та працівників міліції, які складали протокол.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пояснили , що 03.11.2015 року увечері біля ліхтарного стовпа побачили , що на землі лежить чоловік, а над ним стояв ОСОБА_4 , який їм повідомив , що затримав браконьєра, який здійснював постріли по бобрах , що жили біля села, та викликав працівників міліції. Затриманий вказав , що він " Сашко з дач". Бачили при цьому в руках ОСОБА_4 значний за розмірами ніж, але щоб ОСОБА_4 штрикав ним ОСОБА_6 не бачили. Свідок ОСОБА_13 вказала , що бачила як ОСОБА_4 при цьому пнув ногою у бік браконьєра. ОСОБА_12 зазначив , що обвинувачений вказав , що нарешті затримав браконьєра, який раніше вже вбивав бобрів. Бродячі собаки в їх селі відсутні та нападів собак на людей ніколи не було.

Свідок ОСОБА_14 - цивільна дружина потерпілого, повідомила що в них народилася внучка і чекала повернення з дачі чоловіка для святкування вказаної події. Але зателефонувавав чоловік та повідомив, що його побили. У зв"язку з чим їздила до чоловіка в село , він був побитий та з двома порізами на стегні та на плечі. Внаслідок вказаних подій зверталися до травмопункту за медичною допомогою.

Свідок ОСОБА_15 - сімейний лікар потерпілого підтвердив факт звернення ОСОБА_6 за медичною допомогою.

Згідно протоколу огляду місця події вбачається , що в с.Їжаківка 03. 11. 2015 року (в день коли полювання заборонено) в 19.00 у ОСОБА_6 була вилучена мисливська рушниця йому належна ІЖ-27.

Згідно протоколу огляду місця події вбачається , що 03.11.2015 року о 21.00 в приміщенні Полтавського РВ у потерпілого ОСОБА_6 були вилучені його брюки зі слідами речовини бурого кольору та механічним пошкодженням тканини на задній, лівій, верхній частини брюк.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 17.11.2015 року з ОСОБА_16 вбачається, що потерпілий пояснив та вказав механізм заподіяння йому обвинуваченим тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновків судово-медичних експертиз № 1627 та додаткової № 1756 вбачається , що у потерпілого ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та гематоми м`яких тканин обличчя справа, які утворились від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути нога людини у взутті, як від одно - так і не однократної дії травмую чого фактору, в напрямку, вірогідніше за все, справа-наліво та з достатньою силою для утворення даних тілесних ушкоджень і кваліфікуються тільки у своїй сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ( п. 2.3.3. « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень » Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року ) ; колотих саден шкіри лівої завушної ділянки, тулуба зліва, верхньої третини лівого стегна та верхньої третини правого плеча, які утворились від дії колючо-ріжучого предмету, яким міг бути і ніж чи інший предмет з подібною характеристикою, від чотирьохкратної дії травмуючого фактору, в напрямку, як зліва-направо так і справа-наліво і з незначною силою та кваліфікуються, як у своїй сукупності так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження ( п. 2.3.5 « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень » Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року ).

Вищевказані тілесні ушкодження могли утворитись в строк і за обставин на який ( які ) посилається підекспертний та які не характерні для утворення при падінні і враховуючи анатомічну локалізацію, морфологічну характеристику даних тілесних ушкоджень , в момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий вірогідніше за все, знаходився у горизонтальному положенні та передньою частиною тулуба ( обличчям ) до нападника.

Після отримання встановлених тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_6 міг рухатись, кричати, розмовляти, тощо.

Дані тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках досяжних для самоспричинення.

Покази потерпілого дані ним 17.11.2015 року в ході проведення слідчого експерименту не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи ОСОБА_6 .

На підставі викладеного суд вважає , що причиною виникнення між сторонами конфлікту та неприязних особистих стосунків стало саме вчинення потерпілим полювання (в заборонений для полювання день) на бобрів, відстріл яких категорично заборонений на підставі внесення вказаних тварин до "Червоної книги України" та " Міжнародної Червоної книги", тобто протиправна поведінка самого ОСОБА_6 та його послідуючі дії для уникнення можливого покарання за незаконне полювання. При цьому вбачається, що ОСОБА_6 мисливську зброю на дачі не має права зберігати , а повинен зберігати за місцем проживання в м. Полтаві, а також те , що полювання здійснював в заборонений день неділі, дозволу на відстріл собак не мав, пересувався по селу та здійснював полювання в межах населеного пункту ( 200 метровій зоні) із зібраною зброєю та здійснював постріли, що категорично заборонено до визначених діючим законодавством правил полювання, користування та зберігання мисливської зброї. Знаходження із зібраною мисливською зброєю в мисливських угіддях в не визначений день для полювання, також категорично заборонено. Зазначений значний перелік порушень користування мисливською зброєю ОСОБА_6 в сукупності з показаннями обвинуваченого про вчинення потерпілим факту браконьєрства та всіх свідків у справі стосовно затримання ОСОБА_6 з мисливською зброєю йому належною, достовірно засвідчує факт вчинення потерпілим противоправної поведінки, яка і спровокувала обвинуваченого до скоєння саме інкримінованого злочину відповідно до його встановлених наслідків. При цьому вбачається, що після затримання обвинуваченим потерпілого , який мав вогнепальну мисливську зброю в зарядженому стані, його розброєння та повного подолання фізичного опору, ні чого не заважало ОСОБА_4 спричинити ОСОБА_6 більш тяжкі тілесні ушкодження при бажанні цього. Зазначений ОСОБА_4 факт наведення на нього мисливської зброї ОСОБА_6 та погрози вбивством, суд вважає не доведеним та відповідно не достовірним за відсутності інших доказів цього, які за сплином часу та зміни обстановки на місці події поновити не можливо.

Твердження ОСОБА_6 про те , що він ганяв ввечері собак по селу с рушницею , а обвинувачений безпідставно на нього напав, суд визнає не достовірними та методом захисту за вчинені ним дії , пов*язаних з незаконним полюванням на бобрів.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що всі його заяви до міліції про факт вчинення браконьєрства потерпілим та погрози вбивством з застосуванням вогнепальної зброї залишилися без реагування слідчим , копії постанов про закриття справи не надавались , а притягнули ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності тільки за ст. 193 ч.1 КУпАП.

Таким чином , дії ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ст. 125 ч.2 КК України, як вчинення умисних дій, які виразились у нанесенні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров*я .

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, виходить із положень ст.65 КК Украіни , враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини , які пом*якшують та обтяжують покарання.

Характеризується обвинувачений посередньо.

ОСОБА_4 злочин вчинив вперше, у скоєнні інкримінованого злочину розкаявся , що суд визнає обставинами, які пом*якшують покарання обвинуваченому.

Обставин , які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

З урахуванням викладеного, враховуючи фактичні обставини скоєного злочину,, ступінь його тяжкості, особу винного, обставини , які пом`якшують покарання та обтяжують покарання , суд , що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, буде призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ст.125 ч.2 КК України.

Під час судового засідання обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі п. " є" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, зокрема , підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань , не пов`язаних з позбавленням волі , особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили , які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків , які досягли 70- річного віку , за умови , що в них немає інших працездатних батьків .
Факт того , що обвинувачений ОСОБА_4 має матір ОСОБА_17 , 1934 року народження , яка досягла70- річного віку , в якої немає інших працездатних дітей , підтверджується копією свідоцтва про народження обвинуваченого, паспорта його матері , довідками Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 18.10.2017 року, 09.11.2017 року .
ОСОБА_4 не відноситься до категорії тих осіб, до яких згідно ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» або ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не застосовується.
За таких обставин суд вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від відбування покарання на підставі акту про амністію.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 128 КПК України , ст.ст.1166, 1195 ЦК України заявлений потерпілим ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 завданої матеріальної шкоди - витрат пов*язаних з лікуванням в розмірі 651,82 грн. , який обвинувачений визнав в повному обсязі , підлягає до задоволення на підставі обгрунтування чеків для придбання ліків , наданих потерпілим , та пояснень в судовому засіданні лікаря, який проводив лікування потерпілого.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. підлягає частковому задоволенню . Згідно вимог ст.23 , ст. ст.1167, 1168 ЦК України , враховуючи обставини скоєного злочину , характер та обсяг страждань потерпілого ОСОБА_6 , який як вбачається з матеріалів справи на

стаціонарному лікуванні не перебував, лікувався амбулаторно, на протязі тривалого часу після проведеного амбулаторного лікування до теперішнього часу за меддопомогою з приводу завданих йому тілесних ушкоджень більше не звертався та відповідно лікування не проходив , з урахуванням матеріального стану потерпілого та обвинуваченого , виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволення в розмірі 10 000 грн .
Керуючись ст. 373 - 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 125 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт .

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за ст.125 ч.2 КК України у виді двохсот годин громадських робіт згідно п. " є" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Речові докази по справі: гладкоствольну рушницю ІЖ-28 та брюки повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 651,42 грн., моральної шкоди - 10000 грн., а всього 10651,42 грн. ( десять тисяч шістсот п*ятдесят одну гривню 42 копійки.)

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд Полтавськоі області протягом тридцяти днів з дня його проголошення , обвинуваченому в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а тим учасникам , які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1