Ухвала

Іменем України
04 квітня 2018 р.

м. Київ
провадження № 51-1232км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
представників потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та заступника Генерального прокурора України на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 лютого 2017 року, якою залишено без задоволення заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали цього ж суду від 22 квітня 2013 року за нововиявленими обставинами,
в с т а н о в и в:
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2012 року ОСОБА_6 засуджено та призначено покарання: за ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 263 КК України 5 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 27, ст. 348 цього Кодексу довічне позбавлення волі; за ч. 3 ст. 27, п. п. 1, 5, 6, 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
На підставі ст. 70 цього Кодексу ОСОБА_16 остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2013 року вирок місцевого суду було залишено без зміни.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2014 року судові рішення щодо ОСОБА_6 змінено шляхом виключення посилання на його засудження за п. 8 ч. 2 ст. 115 КК України.
16 грудня 2016 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до Апеляційного суду Київської області з заявою про перегляд ухвали цього суду від 22 квітня 2013 року за нововиявленими обставинами, в якій порушував питання про скасування цієї ухвали та вироку місцевого суду й повернення кримінальної справи за обвинуваченням його за п. п. 1, 5, 6, 8, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на додаткове розслідування.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15 лютого 2017 року заяву ОСОБА_6 про перегляд вказаного судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
У касаційній скарзі засудженого ОСОБА_6 з доповненнями порушується питання про скасування ухвали Апеляційного суду Київської області від 15 лютого 2017 року, а також ухвали цього ж суду від 22 квітня 2013 року та вироку суду першої інстанції і направлення кримінальної справи на новий судовий розгляд.
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 лютого 2017 року та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
На обґрунтування вимог у касаційних скаргах обох сторін містяться посилання на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону під час досудового слідства та судового провадження, в тому числі в ході розгляду заяви про перегляд ухвали апеляційного суду за нововиявленими обставинами. Зокрема, у касаційних скаргах як засуджений так і заступник Генерального прокурора України, посилаються на порушення права на захист у суді апеляційної інстанції, оскільки судове провадження було здійснено за відсутності захисників, коли їх участь відповідно до ст. 52 КПК України є обов`язковою.
Також засуджений ОСОБА_6 посилається на порушення слідчим ОСОБА_17 його права на захист, що полягає у порушенні процесуальної процедури призначення захисника за ст. 47 КПК України ( в редакції 1960 року), що потягло не ознайомлення його з матеріалами справи. Зазначає про вчинення цим же слідчим дій, які вказують на свідоме фальшування основних доказів обвинувачення в ході досудового слідства щодо нього, а саме: протоколів допитів свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , що свідчить про штучне створення доказів, які покладенні в основу обвинувального вироку. У доповненні наголошує на порушення при постановленні вироку таємниці наради суддів.
У письмових запереченнях потерпілий ОСОБА_21 наводить доводи щодо законності й обґрунтованості ухвали апеляційного суду та просить залишити її без зміни, а касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та прокурора без задоволення.
Позиція інших учасників судового провадження
Засуджений та його захисники підтримали подані скарги.
Прокурор ОСОБА_5 просив касаційну скаргу заступника Генерального прокурора України задовольнити, а касаційну скаргу засудженого задовольнити частково. Ухвалу апеляційного суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Потерпілі та їх представники вважали оскаржувану ухвалу апеляційного суду законною та обґрунтованою й просили залишити без зміни.
Мотиви Суду
Частиною 2 статті 459 КПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 р.)передбачено вичерпний перелік обставин, що можуть бути визнані судом нововиявленими. Відповідно до вказаної норми закону нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Розглядаючи заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2013 року, якою залишено без зміни вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 квітня 2012 року, суд апеляційної інстанції, з дотриманням вимог статей 459, 466, 467 КПК України, належним чином умотивувавши своє рішення, дійшов правильного висновку, що відповідно до доказів, наявних у матеріалах кримінальної справи, зазначені у заяві ОСОБА_6 обставини не можуть вважатися нововиявленими і бути підставою для перегляду ухвали Апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2013 року, оскільки не є такими в розумінні ст. 459 КПК України та не ґрунтуються на відповідному судовому рішенні чи матеріалах розслідування, які були предметом перевірки судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій.
Доводи, наведені у касаційній скарзі про порушення права на захист під час досудового слідства, а також про штучне створення доказів, які покладенні в основу обвинувального вироку, аналогічні доводам заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами, були предметом перевірки судом апеляційної інстанції та обґрунтовано визнанні безпідставними, При цьому, суд 2-ї інстанції навів у ухвалі переконливі мотиви щодо відсутності будь яких підстав для задоволення заяви засудженого про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Посилання в касаційних скаргахзасудженого та прокурора на порушення права на захист у суді апеляційної інстанції, не заслуговують на увагу.

При перевірці встановлено, що захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_22 безпосередньо брали участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, висловили суду свою правову позицію під час судових дебатів, тобто реалізували своє право. У зв`язку із закінченням робочого часу із учасниками процесу було узгоджено дату наступного судового засіданнята вони були належним чином повідомлені про слухання справи на 9 лютого 2017 року. Однак, захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_22 у судове засідання не з`явилися, у зв`язку із чим розгляд заяви ОСОБА_6 було відкладено на 15лютого 2017 року таналежним чином повідомлено як захисників так і інших учасників процесу.
Із технічного носія інформації, на якому зафіксоване судове засідання, яке відбулося 15 лютого 2017 року, вбачається, що апеляційний суд з`ясовуючи причини повторного неприбуття захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_22 , перевірив інформацію щодо отримання ними судових повісток та з`ясував думку інших учасників щодо можливості розгляду заяви ОСОБА_6 без захисників. Суд, із урахуванням того, що захисники не підтвердили поважності причин їх неявки у судове засідання та позиції інших учасників судового розгляду, з огляду на вимоги ч. 2 ст. 466 КПК України прийняв рішення про можливість розгляду заяви ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами за відсутності захисників.
Відповідно до ч. 2 ст. 466 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви, не перешкоджає розгляду заяви і перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
На думкуколегії суддів, неявка захисників усудове засідання,де була проголошена резолютивна частина ухвали, відповідно до вимог ст. 412 КПК України, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та не може слугувати безумовною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
У даному випадку немає підстав вважати, що ОСОБА_6 та сторона захисту були позбавлені справедливого судового розгляду і що це створило перешкоди для реалізації наданих їм прав.
Інші доводи, зазначені в доповненнях до касаційної скарги, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції та подані поза межами процесуального строку.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону у справі не встановлено.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційних скарг, а тому, оскаржуване судове рішення, необхідно залишити без зміни.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України та відповідно до п. 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII) суд,
п о с т а н о в и в :
Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15 лютого 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та заступника Генерального прокурора України без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_23 ОСОБА_2 ОСОБА_3