Справа № 496/2693/17
Провадження № 1-кп/496/267/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, маючу середню освіту, вдову, не працевлаштовану, раніше не судиму, інваліда 3 групи, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що близько 07:00 годин 01.06.2017 року, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу зайшла на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , з метою взяти в борг грошові кошти у ОСОБА_5 . Перебуваючи на території вище зазначеного домоволодіння ОСОБА_4 направилась до приміщення літньої кухні. Після чого, ОСОБА_4 через незачинені двері зайшла в приміщення літньої кухні, розташованій по вищевказаній адресі та побачила плазмовий телевізор марки «Phillips» чорного кольору та телевізійний тюнер фірми «Simax» чорного кольору, які знаходились на тумбочці біля входу до вище зазначеного приміщення, після чого у останньої виник умисел на заволодіння чужим майном. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що її дії таємні та не помічені власником домоволодіння, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу ОСОБА_4 підійшла до вказаних речей, які були розташовані на тумбочці, та відключила їх від електромережі та взявши перелічене майно у руки з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Неправомірними діями ОСОБА_4 , спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 1900 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнала повністю, дала пояснення, що крімінальне правопорушення скоєне нею при встановлених судом обставинах.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченої в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та дослідженням характеризуючіх матеріалів. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає ОСОБА_4 винною у скоєнні вказаного злочину і її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, а сааме: таємне викрадення чужого майна
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачена раніше не судима, вчинила злочин середньої тяжкості, має на утриманні двох неповнлітніх дітей.

Орган пробації в досудовій доповіді зазначив, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, ризик безпеки для суспільства середній, й те, що обвинувачена свою вину визнає, кається у скоєному, має позитивну характеристику з місця проживання, Біляївський МРВ з питань пробації розглядає можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді штрафу.

Згідно положень ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до п. «в, г» ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили - не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами та які на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

Положення ст. 85 КК України регламентує, що на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є матір`ю неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 639 від 02 червня 2017 року. Також, згідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 2-18 ОВ № 036270 обвинувачена є інвалідом третьої групи.

Враховуючи, що обвинувачена скоїла злочин середньої тяжкості та дала свою згоду суду на застосування амністії щодо неї в судовому засіданні в усній формі під звукозапис, тому суд вважає можливим звільнити її від відбування покарання на підставі п. «в, г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» за вироком суду.

Речові докази по справі повернути за належністю ОСОБА_5 .
Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 07 червня 2017 року скасувати.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. ст. 65, 66 КК України, п. «в, г» ст. 1 закону України «Про застосування амністії у 2016 році» ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в, г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Речові докази по справі: телевізор марки «Phillips» діагоналлю 24 дюйми чорного кольору та телевізійний тюнер фірми «Simax» чорного кольору повернути за належністю ОСОБА_5 .
Скасувати арешт майна застосований ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 07 червня 2017 року.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

27 листопада 2017 року