Справа № 453/346/16-к
№ провадження 1-кп/453/8/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.09.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ;
з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;
обвинуваченого ОСОБА_7 ;
захисника-адвоката ОСОБА_8 ;
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ;
представника потерпілої
ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, із середньою-спеціальною освітою, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ОСОБА_7 , 20 листопада 2015 року о 08 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автодорозі Київ Чоп, у напрямку до м. Київ, при проїзді її ділянки в районі 648 км + 850 м, в с. Дубина, Сколівського району Львівської області, порушив вимоги Р. 1 п.п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість», «дорожня обстановка», «дорожні умови», «небезпека для руху»); Р. 2 п.п. 2.3 б), д), 2.10 г), д); Р. 12 п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які виразилися у тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, пересікши переривчасту лінію горизонтальної дорожньої розмітки, яка поділяє потоки транспорту зустрічних напрямків, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення із автомобілем марки «CHERY Amulet», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 .
Внаслідок порушення водієм ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху потерпіла ОСОБА_13 , згідно висновку експерта №93 судово - медичної експертизи від 05 лютого 2016 року отримала закриту тупу травму живота, множині травми внутрішньочеревних органів, розрив кишечника, множині переломи тазу, перелом правої нижньої кінцівки, інтоксикація, гнійний перитоніт, які в подальшому призвели до смерті останньої. Дані тілесні ушкодження ОСОБА_13 отримала під час описаної дорожньо транспортної пригоди. Водій автомобіля марки «CHERY Amulet», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № 173 судово-медичної експертизи від 30 листопада 2015 року отримав перелом десятого ребра і перелом проксимальної головки малогомілкової кістки разом та окремо відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Пасажири автомобіля марки «CHERY Amulet», реєстраційний номер НОМЕР_2 ,: ОСОБА_10 , згідно висновку експерта № 172 судово-медичної експертизи від 30 листопада 2015 року, отримала закритий черезвертлюговий перелом стегнової кістки, є середньої тяжкості тілесними ушкодженнями, що спричинило тривалий розлад здоров`я та ОСОБА_11 , згідно висновку експерта № 174 судово-медичної експертизи від 05 лютого 2016 року, отримала ЧМТ, забій головного мозку, перелом вискової кістки, множині переломи ребер з обох сторін, згорнутий гематорикс зліва, перелом верхньої третьої лівої малогомілкової кістки, є середньої тяжкості тілесними ушкодженнями, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , після роз`яснення йому змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та пояснив, що дійсно він 20 листопада 2015 року о 08 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автодорозі Київ Чоп, у напрямку до м. Київ, при проїзді її ділянки в районі 648 км + 850 м, в с. Дубина, Сколівського району Львівської області, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, які виразилися у тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, пересікши переривчасту лінію горизонтальної дорожньої розмітки, яка поділяє потоки транспорту зустрічних напрямків, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення із автомобілем марки «CHERY Amulet», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 . Як наслідок потерпіла ОСОБА_13 померла. Водій автомобіля марки «CHERY Amulet», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Пасажири автомобіля марки «CHERY Amulet» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я. На даний момент потерпілим заподіяна шкода відшкодована частково. Окрім того, просить задоволити клопотання його захисника-адвоката ОСОБА_8 та звільнити його від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він став пенсіонером ще до набрання чинності згаданого Закону.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_14 подав клопотання в інтересах підзахисного ОСОБА_7 про звільнення його від покарання на підставі п. «ґ» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»(вх.№4375 від 27 вересня 2017 року). Вимоги мотивує тим, що ОСОБА_7 є пенсіонером за віком, на момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» досяг пенсійного віку і кримінальне правопорушення вчинив до набрання чинності цим Законом. Просить таке задоволити.
Потерпіла ОСОБА_10 та її представник адвокат ОСОБА_12 , потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 просять відмовити у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_7 від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».
Враховуючи те, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 286 КК України, визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши йому положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині матеріалів, характеризуючих особу ОСОБА_7 , та в частині речових доказів, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху, як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілого - вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він, керуючи автомобілем, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я та смерть потерпілої ОСОБА_13 .
Обтяжуючих вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Пом`якшуючими вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, часткове відшкодування потерпілим заподіяної шкоди.
При визначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, а також той факт, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні. Суд враховує і те, що обвинувачений є пенсіонером, заподіяну ним шкоду частково відшкодував у добровільному порядку.
З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керування транспортним засобом.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно з ч. 2 ст. 86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно.
Пунктом «ґ» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» (22 грудня 2016 року № 1810-VIII) встановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Обвинувачений ОСОБА_7 є пенсіонером за віком з 25 березня 2008 року, що підтверджується пенсійним посвідченням, виданим Пенсійним фондом України 25 березня 2008 року, серія НОМЕР_3 .
За умовами ч.4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк не більше десяти років.
Відтак, згідно з ч.4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, віднесено до тяжкого злочину, а за формою вини до злочину, вчиненого з необережності.
Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_7 на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», досяг пенсійного віку, вчинений ним злочин хоч є тяжким, однак не є умисним, а також зважаючи на відсутність обмежень, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, тому є підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.ґ ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Вирішено питання судових витрат та речових доказів.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 3 Законом України «Про застосування амністії в Україні», п.ґ ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі пункту «ґ» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи №4812 від 12 лютого 2016 року у розмірі 2304 (дві тисячі триста чотири) гривні; за проведення експертизи №4811 від 17 лютого 2016 року - 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень; за проведення експертизи №4810 від 16 лютого 2016 року 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень, всього 5376 (п`ять тисяч триста сімдесят шість) гривень.
Речові докази: автомобіль «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 залишити у користуванні ОСОБА_7 ; автомобіль марки «CHERY Amulet», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_9 залишити у користуванні у ОСОБА_9 .
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Суддя Сколівського
районного суду Львівської області ОСОБА_1