Справа № 629/2250/17
Номер провадження 1-кп/629/196/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України,-
в с т а н о в и в:
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України.
Прокурор заявив клопотання про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу тримання під вартою, вказуючи на існування ризиків, які послужили причиною обрання даного запобіжного заходу, а саме, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, які не були допитані, переховуватися від суду. Посилався на те, що на протязі останніх сорока років ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності, судимості не знято в установленому законом порядку, оскільки переривалися у зв`язку з вчиненням нового злочину, був засуджений за подібні злочини у сфері обігу наркотичних засобів, за насильницькі злочини, не має законних джерел доходів, може впливати на свідків, оскільки постійно наполягає на їх повторному допиті.
Обвинувачений проти задоволення клопотання прокурора заперечував в повному обсязі, заявив клопотання в якому просив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на те, що він тяжко переносить етапування, є інвалідом ІІ групи, потребує лікування фтизіатром, судинним хірургом, потребує лікування він туберкульозу, має болі у печінці та нирках, належного лікування у місцях попереднього ув`язнення не отримує, отримує пенсію, має цивільну дружину, приймає участь у громадських організаціях.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання свого підзахисного, проти задоволення клопотання прокурора заперечувала.
Прокурор просив в клопотанні обвинуваченого відмовити.
Суд вважає за можливим розглянути обидва клопотання одночасно.
Вирішуючи заявлені в судовому засіданні клопотання суд враховує наявність інвалідності у обвинуваченого, стан його здоров`я, та те, що обвинувачений приймає активну участь у громадських організаціях, разом з тим у суду відсутні дані, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, що спостерігається тенденція його погіршення, суд роз`яснював обвинуваченому про можливість забезпечення його права на безперервне лікування у ПВК № 17 та приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у разі його згоди, від чого обвинувачений відмовився. Також суд виходить з того, що існуючі обставини, які свідчать про те, що маються ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, а саме:
- можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше засуджений : 23.11.1977 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 2 ст. 142 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 29.01.1987 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч 2 ст. 206 КК України до 3 років позбавлення волі; 28.02.1991 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ст. 17, ч. 2 ст. 142,ч.3 ст. 143. ч.3 ст. 222, ст. 42 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 14.05.1991 року перегляд вироку від 28.02.1991 року Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Харківським обласним судом: ст. 17 - ст. 142 ч. 2 перекваліфікована на ст. 17 ст. 141 ч. 2, в іншій частині вирок суду залишено без змін; 14.03.2003 року Ленінським а районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 141, ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 14 , ч. 3 ст. 206, ст. 42, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст 355 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 11.08.2003 року перегляд вироку від 14.03.2003 року Ленінського районного суду м. Харкова, Апеляційним судом Харківської області ч. 3 ст. 142 перекваліфікована на ч. 2 ст. 142, ч. 4 ст. 189 перекваліфікована на ч. 2 ст. 189, вважати засудженим за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 142. ч. 2 ст. 14 , ч. 3 ст. 206, ст. 42, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст 355 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 06.10.2006 року постановою Славяносербського районного суд Луганської області від 28.09.2006 року відповідно до ст. 81 КК України звільнений умовно- достроково на невідбуту частину покарання - 4 місяці; 05.07.2010 року Апеляційним судом Харківської області за ч. 3 ст 307, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 209 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна: 27.06.2015 року постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2015 року відповідно до ст. 81 КК України звільнений умовно - достроково на невідбуту частину покаранні 1 рік 10 місяців 29 днів. Судимості не знято в установленому законом порядку, відбував покарання за вироками реально, обвинувачується у вчиненні злочину після відбуття покарання, обвинувачується у вчиненні нових умисних злочинів знов проти власності та у сфері обігу наркотичних засобів, обвинувачуються у вчиненні умисних тяжких злочинів.
- можливість переховування від суду, що підтверджується відсутністю достатньо стійких соціальних зв`язків, має неофіційні цивільні стосунки, за місцем реєстрації не проживає, заощаджень не має;
Однак суд вважає не доведеним прокурором ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки майже всі свідки були допитані судом, а фактичне місце знаходження (перебування) свідків, які ще не були допитані, прокурор не може вказати.
У зв`язку з чим суд з огляду на всю сукупність обставин, зазначених вище, погоджується з доводами прокурора про наявність ризиків за п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд враховує наведені вище посилання обвинуваченого та захисника, разом з тим, суд звертає увагу та те, що суду надано не було медичної документації про те, що обвинувачений має тенденцію до погіршення стану здоров`я, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, не має і доказів того, що медична установа, зазначена обвинуваченим, не має фахівців та можливості лікувати обвинуваченого. Обвинуваченому гарантується право на вільний вибір і допуск лікаря для отримання медичної допомоги, у тому числі за власною ініціативою.
Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим і його захисником на його користь, проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.
Таким чином, в суду немає підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому є необхідним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.
Керуючись ст. 372 КПК України, суд -
у х в а л и в:
Клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області задовольнити.
Клопотання ОСОБА_4 - залишити без задоволення.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до 29.03.2018 року в умовах Державної установи "Харківська установа виконання покарань № 27".
Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 29.01.2018 року.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Харківська установа виконання покарань № 27".
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1