АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1792/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/231/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст. 200 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури на вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 26 червня 2017 року,-

в с т а н о в и л а:

Цим вироком:

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, одружена, непрацююча, не судима,

визнана невинуватою та виправдана за ч.1 ст.200 КК України у зв`язку з недоведеністю у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно вироку суду, досудовим розслідуванням ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що у жовтні 2012 року вона, працюючи на посаді старшого фахівця з обслуговування клієнтів відділення №311 АТ «УкрСиббанк», що по вул. Галицькій, 49 в м.Бучачі Тернопільської області, усвідомлюючи протиправний характер та значення своїх дій, умисно, з метою підроблення заяв на видачу готівки, від імені отримувача ОСОБА_9 , за відсутності останнього в приміщенні відділення банку, а також без його згоди та відома, всупереч вимогам посадової інструкції, власноручно виконала підписи в графі «Підпис отримувача» в заявах на видачу готівки №63 та №64 від 30 жовтня 2012 року, які свідчать про ніби-то отримання вкладником банку ОСОБА_9 банківського вкладу в сумі 20012,71 доларів США по договору №6200 ШО від 26 вересня 2012 року.

В подальшому, на підставі підроблених заяв на видачу готівки №63 та №64 від 30 жовтня 2012 року, з рахунку ОСОБА_9 по договору банківського вкладу №6200 ШВ від 26 вересня 2012 року було незаконно знято грошові кошти в сумі 20012.71 доларів США.

Таким чином, слідчий за погодженням з прокурором дійшли висновку, що ОСОБА_8 своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.200 КК України, а саме, підробку документів на переказ.

В апеляційній скарзі прокурор Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури просить вирок суду скасувати ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 200 КК України і призначити їй покарання у виді 51 000 грн. штрафу.

Прокурор вважає, що суд помилково дійшов висновку про невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, вирок суду ухвалений з порушенням вимог КПК України, судом не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, а висновки суду, викладені у вироку, не відповідністю фактичним обставинам справи.

Зокрема судом в супереч вимог ст.94 КПК України вказані показання обвинуваченої оцінено за своїм внутрішнім переконанням без врахування всіх обставин справи, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному їх розгляді. Показання обвинуваченої ОСОБА_8 повинні бути критично оцінені судом, оскільки в такий спосіб ОСОБА_8 намагається уникнути кримінальної відповідальності.

Судом взято до уваги показання свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні показав, що дійсно 26 вересня 2012 року між ним та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) з Правилами згідно якого він передав банку на зберігання вклад у сумі 20000.00 доларів США. Про відсутність в банку його вкладного рахунку він дізнався у січні-лютому 2014 року, що свідчить про те, що ОСОБА_9 не знімав вказані кошти з рахунку. Відразу після того відбулася розмова між ним та керуючим відділенням банку ОСОБА_10 , під час якої останній зізнався в тому, що зняв кошти з його депозитного рахунку і привласнив їх. Свідка ОСОБА_11 , яга падала аналогічні показання.

Суд безпідставно визнав об`єктивними та допустимими показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які є зацікавленими, оскільки на той час були працівниками ПАТ «УкрСиббанк» та співробітниками обвинуваченої ОСОБА_8 , а тому можуть бути упередженими.

Суд у своєму вироку приймаючи до уваги показання обвинуваченої ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 надає їм перевагу над висновком експерта про проведення почеркознавчої експертизи від 16 січня 2015 року №1-1 163/14, відповідно до якого підпис в заяві про видачу готівки №63 та №64 від 30 жовтня 2012 року в графі «підпис отримувача» виконані обвинуваченою ОСОБА_8 , над договором банківського вкладу №6200 ЮСД (USD) на суму 20000,00 доларів США, укладений 26 вересня 2012 року між ПАТ

У вироку суду зазначено, що не надано доказів, що орган досудового розслідування звертався до слідчого судді і отримав рішення суду про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (дозвіл на розкриття відділенням №311 Подільського регіонального відділення АТ «УкрСиббанк» банківської таємниці), яка міститься в заяві на видачу готівки №63 від 30.10.2012 р. (від імені вкладника ОСОБА_9 ) та в заяві на видачу готівки №64 від 30.10.2012 р. (від імені вкладника ОСОБА_9 ), договорі банківського вкладу (депозиту) №62001180), укладеному 26.09.201 2 р. між ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_9 такі висновки суду не відповідають матеріалам кримінального провадження, оскільки судом залишено поза увагою те, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 17 вересня 2014 року про тимчасовий доступ до документів, які містять таємницю, надано доступ до інформації про повний рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 та можливість їх вилучити, на підставі якої отримано виписку про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_9 . Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 17 вересня 2014 року про тимчасовий доступ до документів, які містять таємницю, надано доступ до оригіналів документів відповідно до яких було укладено договір банківського вкладу №6200 ОСОБА_9 та можливість їх вилучення, та отримано документи на підставі яких укладався договір та заяви на видачу №63 та 64 від 30 жовтня 2012 року, у яких ОСОБА_8 , власноручно виконала підпис в графі «Підпис отримувача» від імені ОСОБА_9 , які свідчать про отримання вкладником банку ОСОБА_9 , банківського вкладу по договору №6200 1180 від 26 вересня 2012 року в сумі 20012,71 доларів СІІІА. В подальшому, на підставі підроблених заяв на видачу готівки № 63 та №64 від 30 жовтня 2012 року з рахунку ОСОБА_9 , по договору банківського вкладу №6200 від 26 вересня 2012 року було ОСОБА_8 знято грошові кошти в сумі 20012,71 доларів СІІІА. Вищевказаними ухвалами вже надано доступ до документів, які містять банківську таємницю з можливістю їх вилучення, у зв`язку з чим не було необхідності звертатися з клопотанням до суду про надання дозволу на розкриття відділенням №311 Подільського регіонального відділення АТ «УкрСиббанк» банківської таємниці.

Крім того 28.01.2015 року копії матеріалів досудового розслідування виділено в окреме провадження №0000188 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.200 КК України, оскільки в ході розслідування кримінального провадження №0000193 від 18.06.2014 року виявлено факт незаконних дій з документами на переказ ОСОБА_8 . Це свідчить про хибні висновки зроблені судом, про те, що висновок експерта від 16 січня 2015 року №1-1163/14 не має відношення до кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_8 .

Суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про невинуватість ОСОБА_8 , не приділив належної уваги вище вказаним обставинам, які вказують на те, що в діях обвинуваченої містяться ознаки кримінального правопорушення і передбаченого ч.1 ст.200 КК України, не взяв до уваги докази, які могли істотно виплинути на його висновки.

Заслухавши суддю доповідача, в судових дебатах:

-прокурора, який просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватою у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст. 200 КК України та призначити її покарання у виді 51000 грн штрафу.

-захисника ОСОБА_7 який просить вирок суду залишити без змін.

-в судових дебатах та останньому слові обвинувачену ОСОБА_13 яка вважає вирок суду законним та обґрунтованим і просить залишити його без змін,

перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості та достовірності. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.ст. 409, 412, 415 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Законним є вирок, ухвалений компетентним судом і постановлений за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при провадженні у справі кримінального процесуального закону.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Проте, ці вимоги закону під час розгляду кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_8 в судовому засіданні не виконані, обставини, які мають істотне значення для вирішення кримінального провадження належним чином не з`ясовані. Як вибачається з матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , при їх розгляді ці та інші вимоги кримінального процесуального закону судом дотримані не були. Судове рішення щодо обвинуваченої ОСОБА_13 , прийнято судом на підставі неповного судового розгляду з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, що є підставою для його скасування незалежно від доводів, обвинуваченої та її захисника.

За змістом п. 1 ч.3 ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначається у разі визнання особи виправданою зокрема, підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Аналіз вироку та дослідження матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що суд прийшов до передчасного висновку про недоведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 200 КК України.

Висновки суду про невинуватість обвинуваченої ОСОБА_8 обґрунтовані показаннями самої обвинуваченої. При цьому не взято до уваги досліджені за клопотанням сторони обвинувачення докази та не вжито належних заходів для дослідження всіх інших доказів та їх належної перевірки на відповідність та не усунено протиріч встановлених під час розгляду кримінального провадження хоча стороною обвинувачення заявлялись відповідні клопотання.

У вироку щодо обвинуваченої ОСОБА_8 суд перерахував докази, коротко розкрив зміст лише їх частини, не зазначаючи, які обставини ними підтверджуються, а які спростовуються.

Зокрема, при з`ясуванні обставин щодо допустимості доказів: договору банківського вкладу (депозиту) з Правилами №6200 ЮСД на суму 20 000 доларів США. Укладений 26 вересня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» і ОСОБА_9 , заяви на видачу ОСОБА_9 готівки №63 та №64 від 30 жовтня 2012 року та висновок експерта від 16 січня 2015 №1-1163/14 за наслідками проведення судової почеркознавчої експертизи суд визнав їх недопустимими, зазначивши що органом досудового розслідування не отримано ухвали слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей і документів які містять охоронювану законом таємницю, як вбачається з матеріалів кримінального провадження до такого висновку суд дійшов з наданих письмових пояснень обвинуваченої ОСОБА_8 від 25 лютого 2017 року та послався на докази, що не досліджував в судовому засіданні. З огляду на це суд в судовому засіданні зобов`язаний був перевірити всі доводи обвинуваченої ОСОБА_8 але не зробив цього, хоча з`ясування вказаних обставин мало б істотне значення для повного та всебічного розгляду справи й постановлення законного, обґрунтованого і справедливого вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження суд залишив поза увагою доводи державного обвинувача щодо допустимості зазначених доказів та не проаналізував їх. Зокрема, як вбачається з журналу садового засідання від 20 лютого 2017 року прокурор у кримінальному провадженні заявлено клопотання від 24 січня 2017 року про призначення повторної почеркозначвчої експертизи для усунення значених протиріч, які випливають з долучених до матеріалів кримінального провадження клопотання від 1 серпня 2015 року про визнання зазначених доказів недопустимими та письмових пояснень обвинуваченої ОСОБА_8 від 1 серпня 2016 року щодо недопустимі зазначених доказів.

Крім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження зокрема з обвинувального акуту від 30 січня 2015 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст. 200 КК України, відомості про вчинення нею кримінального правопорушення 28 січня 2015 року виділено із кримінального провадження № 0000193 від 18 червня 2014 року внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч.3, ч.4 ст. 191, ч.1 ч.2 ст. 200, ч1 ст. 358, ч.1 ст. 362 КК України в окреме провадження №0000188 від 28 січня 2015 року за ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 200 КК України вчиненого ОСОБА_8 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження державним обвинувачем зазначалось про те, що докази визнанні судом недопустимими, отриманні при досудовому розслідування кримінального провадження № 0000193 від 18 червня 2014 року внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч.3, ч.4 ст. 191, ч.1 ч.2 ст. 200, ч1 ст. 358, ч.1 ст. 362 КК України відповідно до вимог закону, та в подальшому при виявленні зазначених доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.1 ст, 200 КК України його виділено в окреме провадження №0000188 від 28 січня 2015 року. Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження судом не досліджувались в повному обсязі матеріали, виділені з кримінального провадження №0000193 та не перевірялось законність отриманих доказів з даного кримінального провадження, та законність проведення процесуальних дій слідчого, експерта та інших доводів державного обвинувача.

При наявності у кримінальному провадженні, як зазначено у вироку, суперечливих даних з цього приводу, суд в порушення вимог ст. 374 КПК України не навів у вироку переконливих мотивів щодо того чому він взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Висновки суду щодо оцінки доказів повинні бути викладені в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумнів у їх достовірності.

За таких обставинах в процесі судового розгляду необхідно було перевірити, чи не вичерпані всі можливості з`ясувати фактичні обставини і усунути наявні сумніви.

Колегія суддів вважає, що під час судового слідства в суді першої інстанції залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення обставин кримінального провадження, а також вплинути на вирішення питання про винуватість або невинуватість обвинуваченої ОСОБА_8 .

Таким чином, в процесі розгляду кримінального провадження суд першої інстанції допустив неповноту дослідження наданих доказів, яку можна усунути під час нового судового розгляду. Судом допущено порушення кримінального процесуального закону, які могли перешкодити йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин ухвалення виправдувального вироку щодо обвинуваченої ОСОБА_8 є передчасним і не може бути законним та обґрунтованим, якщо обставини які впливають на вчиненого не були належно досліджені та оцінені.

Зі змісту ч. 3 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції, за клопотанням учасників судового провадження зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження цих доказів учасники судового провадження заявили клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Таких клопотань від учасників судового провадження не надходило.

Вказані порушення закону неможливо усунути шляхом проведення судового слідства під час апеляційного розгляду справи, що унеможливлює таким чином і перевірку законності і обґрунтованості вироку та зумовлює його скасування і повернення справи на новий судовий розгляд з підстав однобічності та неповноти судового слідства, невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи.

При новому розгляді кримінального провадження суду належить повно та всебічно дослідити всі обставини, перевірити викладені у апеляції прокурора доводи, дати доказам оцінку, яка відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 407, 409, 410, 412, 415 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Монастириського відділу Теребовлянської місцевої прокуратури задовольнити частково.

Вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 26 червня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у Бучацькому районному суді в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2