ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1071/16-к
провадження № 1-кп/691/52/17
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

сторони кримінального провадження:

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні, в залі суду, в м. Городище кримінальне провадження №0000453 за звинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Сегединці Городищенського району Черкаської області, житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, місце реєстрації АДРЕСА_2 , раніше судимого за вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 06 лютого 2015 року за ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, 29 листопада 2017 року засуджений вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.121 КК України до 7 років 1 одень позбавлення волі,-

у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 06 лютого 2015 року за ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин.

Так, ОСОБА_5 , 26 травня 2016 року близько 23 години 20 хвилин, повторно, разом та за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з метою крадіжки майна, приїхали до домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_8 , де ОСОБА_7 зайшов через не замкнені двері до будинку, виявивши на столі кухні мобільний телефон марки «Lenovo А 2010» вартістю 1500 грн., в якому була встановлена сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн. та картка пам`яті «micro cd» об`ємом 8 ГБ, вартістю 101 грн та зарядний пристрій до мобільного телефону марки «Lenovo А 2010» вартістю 150 грн., які в подальшому умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав та залишив вказаний будинок.

В свою чергу, ОСОБА_5 , з метою крадіжки майна, через не замкнені двері літньої кухні, яка розташована на території вище вказаного домоволодіння, проник до середини, де виявив мобільний телефон марки «М-Horse v» вартістю 300 грн., у якому була встановлена сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 грн., бензопилу марки «Euroteks ga 108 j» вартістю 1321 грн. 95 коп., а ОСОБА_7 , виявивши у літній кухні болгарку, марка якої під час досудового розслідування не встановлена, вартістю 300 грн., пляшку із вмістом у ній бензину марки А-92, ємкістю 2,5 л вартістю 48 грн.60 коп. та пляшку із вмістом автомобільного мастила ємкістю 2,5 л вартістю 125 грн., які в подальшому умисно, з корисливих мотивів, таємно викрали та з викраденим майном залишили територію домоволодіння ОСОБА_8 , після чого розпорядилися на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 заволоділи майном, що належить ОСОБА_9 на суму 3896 грн. 55 коп..

Він же, 27 травня 2016 року близько 01 години 20 хвилин, повторно, разом та за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з метою крадіжки майна, приїхали до домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_8 та через не замкнені двері будинку, завідомо знаючи про наявність банківської картки «Приватбанк» у будинку, маючи на меті викрасти її, проник до будинку, де умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав та в подальшому маючи на меті викрасти грошові кошти із банківської картки, разом із ОСОБА_7 поїхали в с.Шевченкове Звенигородського району Черкаської області, де за допомогою банкомату, перевіривши рахунок на вказаній картці, виявив на ній грошові кошти в сумі 400 грн., які переказав на банківську картку ОСОБА_10 та в подальшому викраденими грошима розпорядилися на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заволоділи грошовими коштами, що належали ОСОБА_9 в сумі 400 грн..

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальне правопорушення, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і суду пояснив, що дійсно 26 травня та 27 травня 2016 року, із домоволодіння, що розташоване за адресою в АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_8 , викрав належне майно ОСОБА_9 на суму 4296 грн.55 коп..

Потерпілий ОСОБА_9 у судові засідання не з`явився, але надав заяву від 15 лютого 2017 року за вх.№954 про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду без його участі, вказавши на відсутність претензій матеріального та морального характеру, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_5 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення вказує на кваліфікацію діяння за ч.3 ст.185 КК України, обвинувачений визнав свою вину повністю.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який законодавцем віднесений до тяжких злочинів, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання рекомендовано судам при розгляді кримінальних справ, досліджуючи дані про особу підсудного зясовувати вік, стан здоровя, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сімї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, а тому суд бере до уваги те, що обвинуваченому 21 рік, є особою молодого віку, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючий, до кримінальної відповідальності притягується не вперше, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра згідно довідок №142 і №161 Комунального Закладу "Городищенське районне територіальне медичне об"єднання" Городищенської районної ради Черкаської області, відповідно до довідки Городищенського районного сектору з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції №913/16 від 07 червня 2016 року станом на день розгляду кримінального провадження перебуває на обліку, згідно довідки-характеристики Вербівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 27 серпня 2016 року №229 за місцем проживання характеризується негативно, заподіяну злочином шкоду потерпілому відшкодував частково.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, визнання вини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність відомостей, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, позиції державного обвинувача та потерпілих, які зазначені в поданих ними заявах, щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 представляє суспільну небезпеку для суспільства, тому виправлення і перевиховання його можливе виключно за умови ізоляції від суспільства та йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статтей. При цьому, остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.121 КК України .

Визначене обвинуваченому покарання на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Суд оцінює при постановленні вироку докази про те, що ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення у період невідбутого покарання, що беззаперечно свідчить про неуспішність відбування наданого йому випробування і відповідно до вимог ч.3 ст.78 КК України, обумовлює необхідність призначення йому реального покарання за сукупністю вироків.

Обмежень визначених ст.63 КК України при обранні даного виду покарання у відношенні обвинуваченого, не встановлено.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_5 , суд керується правилами призначення покарання за сукупністю вироків, визначених ст.71 КК України, яке має бути більшим, як від покарання призначеного за новий злочин так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Речові докази у кримінальному провадженні у виді: мобільних телефонів марки «Lenovo A 2010» та «M-Horse v 668», бензопили марки «Euroteks ga 108 j», болгарки, пляшки із вмістом у ній автомобільного мастила ємкістю 2,5 л, чохла та зарядного пристрою до мобільного телефону повернути за належністю потерпілому ОСОБА_9 , звільнивши від зобов`язання за зберігальною розпискою від 28 травня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 370,373, 374,393 КПК України, суд, -

засудив:

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Києва по ч.2 ст.121 КК України і призначити ОСОБА_5 остаточну міру покарання у виді 7 років 2 місяці позбавлення волі.

Термін відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 21 грудня 2017 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 29 листопада 2017 року у виді тримання під вартою залишити до вступу вироку у закону силу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Lenovo A 2010» та «M-Horse v 668», бензопила марки «Euroteks ga 108 j», болгарка, пляшка із вмістом автомобільного мастила ємкістю 2,5 л, чохол та зарядний пристій до мобільного телефону повернути за належністю потерпілому ОСОБА_9 , звільнивши від зобов`язання за зберігальною розпискою.

Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору, надіслати для вручення обвинуваченому ОСОБА_5 за місцем утримання, а потерпілому ОСОБА_9 надіслати, для відому.

Суддя ОСОБА_1