У Х В А Л А
17.02.2017 Справа №607/2021/17

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , уродженець м. Рівне, українець, громадянин України, із вищою освітою, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , одружений, працює на посаді актора в «Тернопільському академічному обласному українському драматичному театрі ім. Т.Г.Шевченка», раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0000491 від 15.02.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, звернувся із клопотанням, погодженим прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 , якому 15.02.2017рр. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке мотивується наступним.
Органом досудового розслідування встановлено, що 14 лютого 2017 року, близько 22:50 години, під час перебування в приміщенні електроцеху «Тернопільського академічного обласного українського драматичного театру імені Т.Г.Шевченка», що на бульварі Т.Г.Шевченка,6, в м. Тернополі, у ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин, що сформувались під час спільного вживання спиртних напоїв, розпочався конфлікт із ОСОБА_8 , в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 14 лютого 2017 року, близько 22:50 години, ОСОБА_5 , під час перебування в приміщенні електроцеху «Тернопільського академічного обласного українського драматичного театру імені Т.Г.Шевченка», що на бульварі Т.Г.Шевченка,6, в м. Тернополі в ході словесного конфлікту із ОСОБА_8 , маючи на меті спричинити останньому тілесні ушкодження, тримаючи в руці розкладний ніж, умисно наніс ним один удар в ліву частину шиї ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді різаної проникаючої рани бокової поверхні шиї з ураженням бокової поверхні гортаноглотки зліва, які згідно п. 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року №6, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Після нанесення вищевказаного удару, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії умисно наніс ще декілька ударів розкладним ножем в ділянку стегон ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді множинних різаних ран нижньої третини правого і лівого стегон.
14.02.2017 року о 02:30 год. в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та 15 лютого 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У клопотанні зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомленням лікаря про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 14.02.2017 року, під час якого зафіксовано місце вчинення злочину та вилучено речові докази;

- показами свідка ОСОБА_9 який повідомив, що 14.02.2017 року він знаходився на чергуванні в приміщенні театру, близько 21:40 год. він закрив всі двері театру із середини та знаходився в кімнаті охорони. В цей час в приміщенні електроцеху, яке є суміжним із приміщенням охорони театру, перебували працівник театру, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . Близько 23:00 год. коли ОСОБА_9 почув шум, який лунав із приміщення електроцеху та відчинивши двері входу в електроцех він побачив, як ОСОБА_11 тримав за шию ОСОБА_12 та в останнього текла кров із ноги та шиї, після чого він викликав швидку та поліцію. Крім того ОСОБА_9 повідомив, що окрім нього, в приміщенні театру перебували тільки ОСОБА_9 та ОСОБА_13 ;

- протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, в ході якого було вилучено у ОСОБА_5 особистий одяг із слідами речовини бурого кольору.

Виходячи із вищенаведеного, слідчий у клопотанні вказує та підтримується в судовому засіданні прокурором, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину проти життя і здоров`я особи, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання наявних ризиків, а саме запобігти спробам переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років; перебуваючи на волі ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний веде антисоціальний спосіб життя, а саме зловживає алкогольними напоями, що і стало однією з передумов до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваного; перешкоджати кримінальному провадженню, а також для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася можливість запобігти зазначеним ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, ніж обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення підозрюваному застави, враховуючи при цьому вчинення ним злочину із застосуванням насильства.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, яка підтримала клопотання, з наведених у ньому підстав та просить його задовольнити, захисника та підозрюваного, які просять, враховуючи характеризуючі дані ОСОБА_5 , недоведеність прокурором вказаних у клопотанні ризиків, застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час із відбуванням його за місцю проживання в АДРЕСА_1 , приходжу до висновку, що клопотання захисника і підозрюваного щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід задовольнити частково, відмовивши при цьому у клопотанні слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 щодо вибраного органом досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке є тяжким, і при обставинах його вчинення із застосуванням насильства. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що органом досудового розслідування належним чином підтверджено у клопотанні та доведено в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для запобігання яких слідчий звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Водночас, вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він офіційно працевлаштований, працює актором в Тернопільському академічному обласному українському драматичному театрі ім. Т.Г.Шевченка, де характеризується позитивно, має постійне місце проживання, по якому також характеризується позитивно, одружений, раніше не судимий. Доказів перебування ОСОБА_5 на обліку в лікаря-психіатра чи нарколога матеріали клопотання не містять. Згідно долучених захисником до матеріалів клопотання документів із медичних установ вбачається, що ОСОБА_5 періодично відвідує лікувальні заклади із різного роду скаргами щодо стану свого здоров`я. Із корінця медичного висновку №130 свідчить, що станом до 20.11.1996р. ОСОБА_5 мав статус інваліда з дитинства. Із долучених епікризів ОСОБА_5 станом на 2002-2003 роки мав ІІІ групу інвалідності.

Проте, вищевказані обставини дають підстави вважати, що з урахуванням особи ОСОБА_5 , його поведінки та обставин, при який було вчинено кримінальне правопорушення, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та його наслідків, обґрунтованої підозри, у випадку застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, як це клопочуть підозрюваний і захисник, існують ризики, що підозрюваний, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню невиконанням покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженню або ж вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ЄСПЛ у Рішенні «Калашников проти Росії» вказав, що «будь-яка система обов`язкового тримання під вартою несумісна зі статтею 5 параграфу 3 Конвенції за визначенням. Якщо закон встановлює презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважають правило поваги до особистої свободи». Тобто, констатовано «презумпцію залишення обвинуваченого на свободі». Якщо законодавство та/або судова практика прямо або непрямо спрямовують на обов`язкове тримання під вартою у певних випадках, це може привести до порушення ст. Конвенції. У кожному випадку, коли вирішується питання щодо утримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Зважаючи на наведене вище, приходжу до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_5 при встановлених обставинах за розглядом клопотання, не доведенням прокурором недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, враховуючи особу підозрюваного, для недопущення виникнення вказаних слідчим у клопотанні ризиків та належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, до останнього слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною ОСОБА_5 залишати житло, що в АДРЕСА_1 , (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності).
Крім цього, застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 202, 205, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною ОСОБА_5 цілодобово залишати житло, що в АДРЕСА_1 (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності).
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду на першу вимогу; не залишати житло в АДРЕСА_1 , цілодобово без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати слідчому на зберігання паспорт для виїзду за кордон (за наявності); утриматись від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 та свідками у кримінальному провадженні; не відвідувати Тернопільський академічний обласний український драматичний театр ім. Т.Г.Шевченка.
Після оголошення ухвали ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання, що в АДРЕСА_1 , та звільнити з під варти.

Встановити строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 12 квітня 2017 року.
Копію ухвали направити на адресу Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області з метою поставлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік, про що повідомити Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1