Дата документу Справа № 336/5875/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/5875/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/137/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.197 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у період часу з 17 жовтня 2017 року по 18 жовтня 2017 року, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вирішили вчинити злочин проти власності, направлений на заволодіння матеріальними цінностями осіб, які проживають на території Шевченківського району міста Запоріжжя.

Для здійснення свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 усвідомлюючи те, що у трьох не виконають відведені їм ролі, та не зможуть вчинити всі дії, для доведення злочину до кінця, прийняли рішення повідомити про свої наміри невстановлених в ході досудового розслідування осіб.

В цей же період часу ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 , маючи бажання збагатитися в найкоротший термін, вирішили вчинити злочини проти власності.

При цьому ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 виконуючи роль виконавців повинні були здійснити напад на квартиру АДРЕСА_3 , з метою заволодіння майном, яке належить ОСОБА_14 згідно розробленого плану, невстановлена в ході досудового розслідування особа, виконуючи роль пособника, повинна була надати автомобіль марки «Opel Vectra В», р/н НОМЕР_1 та автомобіль марки «ВАЗ 21099» р/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_15 , для прибуття на місце вчинення злочину, скоєння нападу та в подальшому, швидкого зникнення з місця вчинення кримінального правопорушення.

17 жовтня 2017 року, приблизно о 20 годині 20 хвилин, з метою реалізації зазначеного спільного злочинного плану, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та невстановлені в ході досудового розслідування особи, на автомобілі марки «Opel Vectra В» та автомобілі марки «ВАЗ 21099» р/н НОМЕР_2 під`їхали до будинку АДРЕСА_4 .

Перебуваючи у вказаному місці, 17 жовтня 2017 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , згідно раніше розробленого плану та досягнутої злочинної домовленості допускаючи, що потерпілий - ОСОБА_14 в момент проникнення і перебування їх у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , може чинити опір або викликати допомогу, взяли з собою предмет, схожий на пістолет та предмет, схожий на ніж. Крім того, з метою конспірації протиправних дій та, щоб в подальшому, уникнути кримінальної відповідальності, підозрювані, не бажаючи бути впізнаними потерпілим та можливими очевидцями, для приховання обличчя вирішили використовувати балаклави чорного та зеленого кольорів, а також рукавички, для запобігання залишення слідів пальців рук на місці злочину.

17 жовтня 2017 року, приблизно о 20 годин 40 хвилин, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , згідно досягнутої злочинної домовленості, підійшли до входу у приміщення будинку. Знаходячись біля входу до приміщення будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_17 , для доведення спільного злочинного наміру до кінця, підійшов до ОСОБА_18 та із застосуванням предмету, зовні схожого на пістолет, який приставили до лівої частини тулубу, наказав направитись до приміщення квартири. Після чого зайшли до приміщення квартири, де перебував потерпілий, та із застосуванням предмету, зовні схожого на пістолет, поклали останнього на підлогу, обмеживши потерпілому рух та пересування.

В подальшому, використовуючи безпорадний стан потерпілого, ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заволоділи майном потерпілого а саме: грошові кошти у сумі 5300 гривен, 400 доларів СІНА, золоті вироби, ключі та техпаспорт на автомобіль марки «Nissan Tida», р/н НОМЕР_3 завдавши своїми діями потерпілому ОСОБА_19 матеріальної шкоди та зникли з місця вчення кримінального правопорушення.

Своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення (злочину), передбачений ч.3 ст.187 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, вирішив вчинити злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту.

Для здійснення свого злочинного умислу, 17 жовтня 2017 року, приблизно о 21 годині 15 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , куди проник з метою вчинення розбійного нападу, вирішив незаконно заволодіти транспортними засобом, а саме автомобілем марки «Nissan Tida», р/н НОМЕР_3 , в кузові коричневого кольору, вартістю 210 000 гривень, який на правах власності належить - ОСОБА_20 та перебуває у користуванні ОСОБА_14 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_7 з погрозою застосування насильства до ОСОБА_14 , яке виразилось у демонстрації предмета зовні схожого на пістолет, наказав ОСОБА_14 лягти на підлогу обличчям до низу та, тим самим подавив волю потерпілого до спротиву, та забезпечив безперешкодний доступ до ключів та свідоцтва про реєстрацію на автомобіль марки «Nissan Tida», р/н НОМЕР_3 , який перебував біля будинку АДРЕСА_4 .

В подальшому, ОСОБА_7 вийшов із приміщення квартири.

Після чого, ОСОБА_7 незаконно заволодів транспортним засобом, вартість якого складає 210 000 гривень, і тим самим завдав потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на суму 210 000 гривень та зник з місця вчення кримінального правопорушення.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне заволодіння транспортним засобом.

17 жовтня 2017 року до ЄРДР за №0003832 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
17 жовтня 2017 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України.
18 жовтня 2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 289 КК України.
20.10.2017 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 17.10.2017 року по 15.12.2017 pоку, який продовжено до 17.01.2018 року.

Строк досудового розслідування продовжений до 17. 04.2018 р.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2018 року було задоволено клопотання захисника ОСОБА_21 від 15.01.2018 року та змінено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Відмовляючи у задоволені клопотання слідчого, слідчий суддя встановивши, що підозрюваний під вартою не утримується, прийшов до висновку про відсутність предмету для розгляду в межах даного клопотання.
В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , слухання зазначеного клопотання призначено на 16.01.2018 на 14:00 годину, однак в порушення порядку розгляду, з незрозумілих причин, судом в цей час розпочато слухання клопотання захисника підозрюваного щодо зміни запобіжного заходу зазначеному підозрюваному, яке було призначено в той же день, але на 15:30 годину.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2018 було задоволене клопотання захисника та ОСОБА_7 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Вказує, що судом під час розгляду клопотання захисника ОСОБА_7 , щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не врахований причетність ОСОБА_7 до вчинення інших злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, на території м. Запоріжжя про що йому повідомлено про підозру, і на цей час вказані кримінальні провадження об`єднані.

Крім того, судом залишено поза увагою той факт, що підозрюваним вчинялись злочини, за які йому пред`явлено підозру 10.01.2018, з застосуванням зброї, місце перебування якої на цей час не встановлено, перебуваючи на свободі ОСОБА_7 , має можливість її знищити, сховати або спотворити, що в подальшому вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування та на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, що являється ризиком, передбаченим п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, вважає, що слідчий суддя в порушення вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України не надав оцінки доказам сторони обвинувачення при розгляді клопотання захисника про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт, і в зв`язку з цим, вказані порушення вимог кримінально-процесуального закону є істотними і такими порушеннями вимог КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги з тих підстав, що ухвалою слідчого судді від 16 січня 2018 року запобіжний захід змінений з тримання під вартою на домашній арешт, і відповідно підстави для продовження дії неіснуючого запобіжного заходу на цей час відсутні, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ч. 3 ст. 197, ст. 199 КПК України, повинен врахувати правову підставу для продовження строку тримання під вартою.

Порушень слідчим суддею наведених вимог кримінального процесуального закону колегією суддів не вбачається.

Суд першої інстанції розглянув клопотання з дотриманням порядку, передбаченого ст. 199 КПК України.

Так, 20 жовтня 2017 року ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 17.10.2017 року по 15.12.2017 pоку, який продовжено до 17.01.2018 року.

15 січня 2018 року захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_21 звернулась до суду з клопотанням про зміну підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2018 року вказане клопотання було задоволено та змінено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

16 січня 2018 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Таким чином, слідчий звернувся з вимогою про продовження строку запобіжного заходу, який на момент розгляду вищевказаного клопотання не існував, що в свою чергу стало процесуальною перешкодою для вирішення питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками розгляді апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді суд апеляційної скарги має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову, колегія суддів приходить до висновку, що не може бути задоволена вимога прокурора про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової, якою слід продовжити дію неіснуючого на цей час у відношенні підозрюваного запобіжного заходу.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 199, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Запорізької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2018 року, якою відмовлено у продовженні строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4