Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3778/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.11.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001086 від 23 грудня 2014 року) по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, на час вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді голови Чорнотисівської сільської ради, на даний тимчасово не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочинів (кримінальних правопорушень), передбачених ч.2 ст.125, ст. 128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 22 грудня 2014 року, близько 19 години, знаходячись у приміщенні кухні Чорнотисівського дошкільного навчального закладу, що розташований по вул. Ірхи, 1 «А», в с. Чорнотисів Виноградівського району, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджені, підійшов до ОСОБА_4 та наніс йому один удар кулаком правої руки в ділянку обличчя, в результаті чого ОСОБА_4 втративши рівновагу впав на підлогу приміщення та відповідно до висновку комісійної судово - медичної експертизи № 55 від 03.10.2016, отримав тілесні ушкодження у вигляді синців, саден та забою м`яких тканин, які за своїм характером потягли за собою розлад здоров`я на час менше 6 днів і за цією ознакою, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, а також внаслідок вищевказаного удару в обличчя ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, закритого перелому кісток носа, які за своїм характером, потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня, і за цією ознакою згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Своїми умисними діями, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я - ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Також 22 грудня 2014 року близько 19 години, ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні кухні Чорнотисівського дошкільного навчального закладу, що розташований по вул. Ірхи, 1 «А», в с. Чорнотисів, Виноградівського району, діючи необережно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, внаслідок злочинної недбалості, не передбачивши можливість настання наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачати, умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_4 , де наніс останньому один удар, кулаком правої руки в ділянку обличчя, в результаті чого ОСОБА_4 втративши рівновагу, отримавши прискорення, впав на підлогу приміщення кухні та під час падіння при форсованій внутрішній ротації і підвертанні ступні, в ході чого відбулася ротація гомілки навкруг власної вісі при фіксованій ступні, відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 55 від 03.10.2016, отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішньої кісточки правої малогомілкової кістки, закритого перелому внутрішньої кісточки правого гомілково-ступневого суглобу, за своїм характером потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня і за цією ознакою, згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Своїми умисними діями, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування не визнав, пояснив, що ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження внаслідок падіння на сходах дошкільного закладу, удар рукою йому не наносив. ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного спяніння. 22.12.2014 року коли він прийшов до дошкільного закладу, завідувач та працівники перебували у стані алкогольного спяніння, знаходились на кухні. ОСОБА_4 спав у котельні. Завідувача хотів направити на освідчення та викликати швидку. У цей час до нього підбіг ОСОБА_4 , який наніс йому удар викруткою по руці. У відповідь він поклав ОСОБА_4 на стілець. Після чого він вийшов на вулицю, тоді ОСОБА_4 наздоганяючи його впав на сходах та отримав тілесні ушкодження.

Не дивлячись на те, що обвинувачений не визнає своєї вини у вчиненні злочинів, які йому інкриміновано органом досудового слідства, його вина доводиться наступними доказами.

Зокрема, показами потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні показав про те, що 22.12.2014 року він перебував на роботі. Працює кочегаром котельні у навчальному дошкільному закладі с. Чорнотисів. Також він є депутатом сільської ради. 22.12.2014 року на кухні садка знаходився він, завідувач, працівники. Близько 18 год. 45 хв. прийшов ОСОБА_6 та почав у грубій формі розмовляти із завідувачем. Він зробив йому зауваження про те, що із жінкою так розмовляти не можна. Тоді ОСОБА_6 наніс йому удар по обличчю. Він впав та втратив свідомість. Коли прийшов до тями, ОСОБА_6 вже не було. Медичний працівник надала йому допомогу. ОСОБА_6 за свої дії до цього часу не вибачився. ОСОБА_6 він не оговорює, говорить правду.

Показами свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні стверджено про те, що 22.12.2014 року вона разом з потерпілим та працівниками знаходилась на кухні очолюваного нею дошкільного закладу. Близько 18 години 45 хвилин прийшов ОСОБА_6 та почав з нею сваритись з приводу того, де інші працівники. ОСОБА_4 заступився за неї. Тоді ОСОБА_6 наніс йому удар по обличчю. Від цього удару ОСОБА_4 впав на підлогу. Тоді ОСОБА_6 наніс йому ще удари ногою. У ОСОБА_4 по обличчю потекла кров. Потім медичний працівник надала йому медичну допомогу, і його відвезли додому.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала про те, що 22.12.2014 року вона разом із завідувачем та потерпілим знаходилась на кухні дошкільного закладу. Близько 18 години 45 хвилин прийшов ОСОБА_6 та почав сваритись із ОСОБА_7 . ОСОБА_4 заступився за неї. Тоді ОСОБА_6 наніс йому удар по обличчю. Від цього удару ОСОБА_4 впав на підлогу. Тоді ОСОБА_6 наніс йому ще удари ногою. У ОСОБА_4 з обличчя текла кров. Потім медичний працівник надала йому медичну допомогу, і його відвезли додому. ОСОБА_4 на сходах не падав. ОСОБА_6 наніс йому удар навмисно.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала про те, що безпосередньо саму подію не бачила. 22.12.2014 року на кухні садка ОСОБА_4 вона надала першу медичну допомогу. На його обличчі спостерігались тілесні ушкодження, набряк на обличчі, наявна кров.

Крім цього вина обвинуваченого доводиться наступними доказами:

заявою ОСОБА_4 про злочин в якій він вказує на обставини за яких йому ОСОБА_6 спричинив тілесні ушкодження 22.12.2014 року (т. 1 а.п.17);

протоколами проведення слідчих експериментів від 26.10.2016 року з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та фототаблицями до них, в яких зафіксовано місце та обставини події щодо спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (а.п.40-47, 52-57, 62-66 т.1);

протоколом проведення слідчого експерименту від 26.10.2016 року з ОСОБА_9 та фототаблицею до нього, в яких зафіксовано місце та обставини за яких ОСОБА_9 надавала медичну допомогу ОСОБА_4 після спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_6 (а.п.80-85 т.1);

висновком експерта № 544 від 31.12.2014 року та додатковим висновком експерта № 88 віл 25.03.2017 року , згідно яких у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: у вигляді синців, саден та забою м`яких тканин, закритого перелому кісток носа, закритого перелому зовнішньої кісточки правої малогомілкової кістки, закритого перелому внутрішньої кісточки правого гомілково-ступневого суглобу; тілесні ушкодження по давності виникнення вкладаються в строк події, що мала місце 22.12.2014 року (а.п.103-105,108-110 т.1)

висновком експерта № 55 комісійної експертизи від 03.10.2016 року, згідно якого тілесні ушкодження ОСОБА_4 у вигляді синців, саден та забою м`яких тканин, які за своїм характером потягли за собою розлад здоров`я на час менше 6 днів і за цією ознакою, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності; тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, закритого перелому кісток носа, які за своїм характером, потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня, і за цією ознакою згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішньої кісточки правої малогомілкової кістки, закритого перелому внутрішньої кісточки правого гомілково-ступневого суглобу, за своїм характером потягли за собою розлад здоров`я більше 21 дня і за цією ознакою, згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості (а.п.132-139 т.1).

Суд не приймає покази ОСОБА_6 про те, що він тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 не спричиняв, такі останнім отримано внаслідок падіння на сходах, а також твердження про оговорювання його свідками, потерпілим, оскільки його показання спростовуються встановленими та дослідженими в судовому засіданнями доказами. Обставини, які б вказували та/або стверджували про неправдивість показань свідків, потерпілого, судом не встановлені.

При викладених обставинах, судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні яких ОСОБА_6 обвинувачується, ці діяння містить склад злочину (кримінального правопорушення), передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також склад злочину (кримінального правопорушення), передбачений ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, обвинувачений винний у вчиненні цих злочинів та підлягає покаранню за їх вчинення, оскільки такі ним вчинено у стані осудності.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до ст.65 КК України за кожний злочин окремо, суд враховує характер і ступінь суспільного небезпечності кожного злочину, дані про стан здоров`я, на «Д» обліку у лікарів психіатра, нарколога, фтизіатра не перебуває, дані про особу, характеризується посередньо, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (т. 1 а.п. 143, 164, 168, 169, 170).

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання за вчиненні злочини судом не встановлені.

Тому, з врахуванням всього вище наведеного, ураховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, впливу призначеного покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання та профілактики скоєння злочинів обвинуваченим в майбутньому, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе і йому слід призначити покарання в межах санкції статей за якими кваліфіковано його дії у виді обмеження волі і з застосування положень ст.ст. 70, 75, 76 КК України, і таке покарання на думку суду буде справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено. Речові докази не визнавались. Діючи заходи забезпечення кримінального провадження та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України та ст. 128 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, за ст. 128 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку у 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1