ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 14.06.2017р. за №0001475, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, має неповнолітню доньку,2003р.н., раніше судимого: 1) 10.01.2006р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186, ст.ст.75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців, ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.09.2006р. випробувальний термін скасовано та направлено до місць позбавлення волі, 10.02.2009р. звільнився на підставі ЗУ «Про амністію»; 2) 07.08.2012р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірів 1700,00грн.; 3) 28.01.2013р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.122, ст.75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки, знятий з обліку 13.02.2015р. по закінченню іспитового строку; 4) 25.09.2015р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки; зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 будучи раніше судимий, судимості які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин при таких обставинах:

Так, 14 червня 2017р. приблизно о 14.00год. ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проходячи повз перехрестя вул.Героїв 93-ї бригади та вул.Василя Сергієнка у м.Запоріжжі, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, шляхом відкриття водійської двері за допомогою брелока для ключів, проник до транспортного засобу «ВАЗ 21013», державний номер НОМЕР_1 , після чого, за допомогою важелю відкриття капоту, відкрив його та таємно викрав із моторного відсіку акумуляторну батарею фірми «Forse 60 Ah», в корпусі жовтого кольору, вартістю 600,00грн, що належить ОСОБА_4 , завдавши останній матеріальний збиток на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Просить суворо не карати, в скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_4 судовому засіданні не оспорювала фактичні обставини події, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування, відмовилася.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені, вказане кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку, визначеного попереднім вироком суду, що свідчить про стійку антисоціальну направленість його особистості, не працює, постійного джерела доходу немає, відомості про наявність неповнолітніх дітей або інших утриманців, стійкість його соціальних зв`язку, в матеріалах справи відсутні, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

На підставі викладеного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2015р. за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185,ст.70,75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. Отже, кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується в межах даного кримінального провадження, ОСОБА_5 вчинив в період іспитового строку. У зв`язку з чим суд вважає необхідним на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, остаточно визначити йому покарання шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного даним вироком суду, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Підстав для зміни запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили суд не знаходить і його слід залишити тим самим домашній арешт.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25.09.2015р. та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тим самим домашній арешт з забороною залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20.00год. до 06.00год наступного дня і зобов`язанням прибувати до суду за першим викликом в призначений час.

Речові докази DVD диск з відеозаписом з камери відеоспостереження перукарні «Stasy», DVD диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту, які долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження; акумуляторну батарею «Forse 60 Ah», яка передана на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити їй за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

21.09.2017