АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 17 січня 2018 року апеляційну скаргу представника ТОВ «Фінансова Компанія «Факторинг ПРО» (далі ТОВ «ФК» Факторинг ПРО») - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року,

за участі: прокурора адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та накладено арешт на цінні папери, що належать ТОВ «ФК» Факторинг ПРО» (код за ) та обліковуються на рахунку № НОМЕР_1 відкритому у депозитарній установі ПРАТ «МАЙСТЕР БРОК» (), зареєстрованій за адресою: м. Київ, вул. Артема, буд. 60.
Приймаючи рішення, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ТОВ «ФК» Факторинг ПРО» - адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку апеляційного оскарження, адвокат зазначає, що 19 серпня 2017 року представником ТОВ «ФК» Факторинг ПРО» адвокатом ОСОБА_7 , за правилами ст. 174 КПК України, було подано клопотання про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі від 10 серпня 2017 року - з підстав необґрунтованості накладеного арешту. Вказане клопотання було розглянуте лише 13 листопада того ж року, що призвело до неможливості подати апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 10 серпня 2017 року, у визначений п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України строк.
Автор апеляційної скарги вважає, що арешт на цінні папери, які належать ТОВ «ФК» Факторинг ПРО» є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Зазначає, що цінні папери не можуть за своєю природою відповідати критеріям речових доказів, вказаних у ст. 98 КПК України, оскільки вони не є речами.
Звертає увагу на те, що ні органу досудового розслідування, ні слідчому суді на день винесення оскаржуваної ухвали про накладення арешту не була відома ціна придбання цінних паперів, які знаходяться на арештованому рахунку або хоча б факт їх наявності на арештованому рахунку.
Крім того, адвокат зазначає, що ТОВ «ФК «Факторинг Про» не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000405, а тому арешт з метою передбаченою п. 4 ч. 2 ст.170 КПК України накладений безпідставно та протиправно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З апеляційної скарги, доданих до неї документів та матеріалів судового провадження вбачається, що 19 серпня 2017 року представником ТОВ «ФК» Факторинг ПРО» адвокатом ОСОБА_7 , за правилами ст. 174 КПК України, було подано клопотання про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі від 10 серпня 2017 року - з підстав необґрунтованості накладеного арешту, а тому колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо вадливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 09 липня 2015 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000405, за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_8 організоване злочинне угрупування, до складу якого входять: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та інші невставлені особи, які діючи за попередньою змовою з представниками та посадовими особами реально діючих суб`єктів підприємницької діяльності, у тому числі державної форми власності, службовими особами банківських установ, а також іншими не встановленими на теперішній час особами, організували та здійснюють на території Київської, Полтавської та Дніпропетровської областей і м. Києва злочинну діяльність по незаконному переведенню безготівкових грошових коштів у готівку, з метою виведення коштів підприємств реального сектору економіки в тіньовий обіг, минаючи систему оподаткування, а також привласнення та розкрадання коштів державних підприємств та їх подальшої легалізації (відмивання) в особливо великих розмірах.

Зокрема, з метою розкрадання коштів суб`єктів господарської діяльності та ухилення від сплати податків низкою підприємств, які зареєстровані на номінальних засновників та мають формально призначених керівників, у тому числі із числа співучасників злочинної діяльності, які реального відношення до їх діяльності та управління коштами на їх рахунках не мають. Зазначені підприємства були використані для прикриття привласнення та розкрадання коштів державних підприємств та прикриття незаконної діяльності по виведенню з реального сектору економіки та конвертування в готівку грошових коштів у великих розмірах, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі.

З метою виводу коштів у тіньовий сектор економіки, протягом 2015-2017 років між вищезазначеними підприємствами реального сектору економіки та страховими компаніями, підконтрольними ОСОБА_8 , а саме: ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» (13934129), ПрАТ «СК «Дім Страхування» (раніше - ПрАТ «СК «Дніпроінмед») (21870998), ПрАТ «СК «Українська охоронно-страхова компанія» (23734213), ТДВ «СК «Іллічівська» (33225921), ПрАТ «СК «Орлі» (22620565), ТОВ «КУА «Опіка-Капітал» (33804530), ТДВ «СК «Юніті» (34300674), ПрАТ «СК «Україна» (30636550), ПрАТ «СК «Скайд» (16295210), ПрАТ «Український страховий дім» (32556540), ПрАТ СК «Планета» (34478784)укладено договори страхування, на підставі яких страховим компаніям перераховано фіктивні страхові внески, з метою їх незаконного переведення в готівку та розкрадання. Тобто, застраховано завідомо непотрібні страхові випадки, які фактично не настали і не мали настати, про що достовірно було відомо членам злочинного угрупування.

Орган досудового розслідування вважає, що в матеріалах кримінального провадження наявна справжня потреба в накладенні арешту на цінні папери, які знаходяться на рахунках вищезазначених юридичних осіб, оскільки майно, а саме цінні папери, які зараховані та зберігаються на рахунках, на яке накладено арешт, відповідає критеріям ст. 167 КПК України, а саме - вони є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР, тобто є такими, на які спрямоване кримінальне правопорушення - легалізація (відмивання) доходів. У зв`язку з цим цінні папери, розміщені на вказаних рахунках, були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому метою їх арешту є збереження речових доказів, що відповідає вимогам ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України.

З урахуванням вказаних обставин та з метою попередження незаконного відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, зважаючи на те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, орган досудового розслідування вважає за необхідне накладення арешту на цінні папери, що належать ТОВ «Фінансова Компанія «Факторинг ПРО» (код за ) та обліковуються на рахунку № НОМЕР_2 - НОМЕР_3 відкритому у депозитарній установі ПРАТ «МАЙСТЕР БРОК» (код за ), зареєстрованій за адресою: м. Київ, вул. Артема, буд. 60.

10 січня 2017 року прокурор відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешт на вищезгадані цінні папери.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року зазначене клопотання задоволено.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на такі обставини.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу
Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону в дотримався.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000405, про накладення арешту на цінні папери, що належать ТОВ «ФК» Факторинг ПРО» (код за ) та обліковуються на рахунку № НОМЕР_1 відкритому у депозитарній установі ПРАТ «МАЙСТЕР БРОК» (), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, як встановила колегія суддів, вищезазначене майно у даному кримінальному провадженні визнано речовими доказами відповідно до постанови старшого слідчого від 08 серпня 2017 року (а.п. 44-45).

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ «ФК» Факторинг ПРО», з потребами кримінального провадження.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання авторів апеляційної скарги на те, що слідчим суддею було безпідставно накладено арешт на вищевказане майно, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, авторами апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника ТОВ «ФК» Факторинг ПРО» - адвоката ОСОБА_5 , навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити захиснику представнику ТОВ «Фінансова Компанія «Факторинг ПРО» - адвоката ОСОБА_5 , строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 серпня 2017 року, якою задоволено прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , та накладено арешт на цінні папери, що належать ТОВ «Фінансова Компанія «Факторинг ПРО» (код за ) та обліковуються на рахунку № НОМЕР_1 відкритому у депозитарній установі ПРАТ «МАЙСТЕР БРОК» (), зареєстрованій за адресою: м. Київ, вул. Артема, буд. 60, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Фінансова Компанія «Факторинг ПРО» - адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/593/2018 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_20 Доповідач: ОСОБА_1