Березівський районний суд Одеської області
23.10.2017
Справа № 494/31/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2017 року Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Вікторівка Березівського району Одеської
області, українця, громадянина України, із середньою
освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дочка,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
працюючого в Березівському РЕМ ПАТ «Одесаобленерго»
водієм, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , проживаючого за
адресою:
АДРЕСА_2 , відповідно до
ст.89 КК України не маючого судимості, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
ВСТАНОВИВ:
08.04.2016 року приблизно о 22.00 годині ОСОБА_7 на власному автомобілі
ВАЗ-2107 прибув до домоволодіння ПлющП.П., розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою спілкування з її сином, ОСОБА_9 .. Зайшовши до подвір`я домоволодіння ОСОБА_7 вирішив зайти до середини будинку. У веранді він зустрів ОСОБА_5 і між ними виникла сварка під час якої у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на умисне нанесення тілесних ушкоджень , ОСОБА_7 схопив ОСОБА_5 за одяг та витягнув на поріг будинку. Далі ОСОБА_7 зіштовхнув ОСОБА_5 зі сходів, в результаті чого остання впала на асфальтоване покриття двору, а ОСОБА_7 нахилився до лежачої на землі ОСОБА_5 та
кулаком наніс їй удар у область голови справа , нижче скроні. В подальшому ОСОБА_7 наніс ОСОБА_5 ряд ударів в область голови та тулуба. Вказаними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.
Винним себе ОСОБА_7 визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював, Пояснив, що він примирився з потерпілою ОСОБА_5 , відшкодував їй завдані збитки та просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році» , так як на утриманні у нього є неповнолітня дочка, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від дачі пояснень відмовився.
Вина ОСОБА_7 підтверджується показами потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що 08.04.2016 року близько о 22.00 годині ОСОБА_7 спричинив їй тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, у зв`язку з чим вона лікувалася у Березівській ЦРЛ. На даний час вони з ОСОБА_10 примирилися, він відшкодував їй завдані збитки і вона згодна на застосування до ОСОБА_10 дії Закону України «Про амністію у 2016 році, так як у нього є неповнолітня дочка.
Вина ОСОБА_11 також підтверджується показами свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 .
Зі згоди учасників судового провадження суд визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і справа розглядається у порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції та також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає вину ОСОБА_14 доказаною, кваліфікацію його дій за ч.1 ст.122 КК України правильною, так як він скоїв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, примирення з потерпілою, що суд розцінює як пом`якшуючі покарання обставини. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено. У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 працює, покарання йому слід призначити у вигляді виправних робот за місцем роботи.
Відповідно до п.»в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбуття покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України особи, які не позбавлені батьківських прав та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітнього сина, дочку, визнаних недієздатними.
Як вбачається із матеріалів справи на утриманні у ОСОБА_7 є неповнолітня дочка, ОСОБА_8 ,- ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої він батьківських прав не позбавлений.
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України частина перша ст.122 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
За таких обставин ОСОБА_7 підлягає звільненню від відбуття покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України « Про амністію у 2016 році». Згоду на застосування до нього Закону України « Про амністію у 2016 році» він надав.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.
Речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов прокурора на суму 5677 гр.43 коп. підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання -
один рік виправних робот за місцем роботи з відрахуванням у доход двадцяти відсотків заробітку.
Звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання на підставі п. «в»
ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 5677 гр.43 коп.
Запобіжний захід по справі не обирався.
Речові докази відсутні .
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а у разі її подання - з моменту винесення рішення апеляційним судом Одеської області.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
СУДДЯ ОСОБА_15