Єдиний унікальний номер 448/1259/17
Провадження № 1-кп/448/149/17
В И Р О К
Іменем України
08.12.2017 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

його захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження №0000139 від 24.02.2016року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , у лютому місяці 2016 року на території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Тишковицький парк», що на території Хідновицької сільської ради Мостиського району Львівської області, та відноситься до природно-заповідного фонду, діючи умисно, самовільно, без відповідного дозволу, виданого уповноваженим органом, вчинив незаконну порубку 20-ти сиро ростучих дерев, внаслідок чого, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №541 від 24.07.2013року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», заподіяв державі в особі Хідновицької сільської ради Мостиського району Львівської області шкоду на загальну суму 3146,00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, цілковито погодився з обставинами, викладеними в обвинувальному акті та оголошеними прокурором. Пояснив, що дійсно у лютому місяці 2016року на території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Тишковицький парк», що на території Хідновицької сільської ради Мостиського району Львівської області, самовільно, вчинив незаконну порубку дерев.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винність обвинуваченого доведеною. Вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ст.246 КК України, оскільки він здійснив незаконну порубку дерев на території природно-заповідного фонду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, по справі не встановлено.

Враховується також, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, його поведінку до, під час та після вчиненого злочину.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Саме таке покарання, як вважає суд, є необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого попередження нових кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , заявив клопотання про застосування до нього амністії, оскільки він на момент вчинення злочину був неповнолітнім.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , підтримав заявлене його підзахисним клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила щодо звільнення ОСОБА_5 , від відбування покарання на підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст.85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до п."а" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, підлягають особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

З матеріалів кримінального провадження, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент вчинення злочину, а саме у лютому місяці 2016року був неповнолітнім.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , амністії, передбачених ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 , поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Щодо цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі Хідновицької сільської радим Мостиського району Львівської області про стягнення з ОСОБА_5 3146 гривень у відшкодування заподіяної шкоди, то суд виходить із наступного.

Згідно ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.22.ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ч.1 ст.1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на наведене, враховуючи встановлені обставини про те, що обвинувачений ОСОБА_5 , здійснив незаконну порубку дерев на території природно-заповідного фонду, внаслідок чого, своїми діями, заподіяв державі в особі Хідновицької сільської ради Мостиського району Львівської області шкоду на загальну суму 3146,00 гривень (розрахунок якої проведено у відповідності до додатку №1 до постанови КМУ №541 від 24.07.2013року), то суд вважає, що позов прокурора підлягає задоволенню, а з обвинуваченого ОСОБА_5 , слід стягнути зазначені кошти в дохід держави в особі Хідновицької сільської ради Мостиського району Львівської області.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в :
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Хідновицької сільської ради Мостиського району Львівської області (р/р0285 в ГУДКСУ у Львівській області, код призначення 24062100, МФО 825014, ЗКПО 37929037) 3146 (три тисячі сто сорок шість) гривень у відшкодування завданої майнової шкоди.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили: «___» ______________ 20__ р.

Суддя ОСОБА_1