Справа № 126/3326/17
Провадження № 1-кп/151/6/18
В И Р О К
іменем України
27.02.2018 року
Чечельницький районний суд Вінницької області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Чечельник Вінницької області кримінальну справу на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2017 року за №0000715 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня Крижопільського професійно-будівельного ліцею, не одруженого, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
26 жовтня 2017 року близько 05 години 00 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні житлового будинку розташованого, в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , скориставшись відсутністю уваги останнього, з столу розташованого на кухні, умисно, таємно, з корисливих спонукань викрав належний йому мобільний телефон "Xiaomi" Redmi 4A, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №1099 від 09.11.2017 року складає 2133 грн 33 коп, з футляром чорного кольору "ASPOR" вартістю 192 грн. згідно висновку товарознавчої експертизи №1100 від 07.11.2017 року, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні у присутності захисника та законного представника неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і пояснив, що за вищевказаних обставин здійснив крадіжку телефона з футляром, шкоду відшкодовано повністю, просить суворо не карати, більше такого робити не буде.
На підставі ст. 349 КПК України суд визнає за недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчинення злочину, які ніким не оспорюються, при цьому судом з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин і у суда немає сумнівів у добровільності їх позицій.

Будучи допитана в якості свідка законний представник ОСОБА_5 пояснила суду, що обвинувачений є її сином, ніколи до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, чому вчинив злочини пояснити не може. Вдома в нього є нормальні умови для проживання та виховання. В побуті веде себе нормально, допомагає по господарству. У зв`язку з втратою зору на ліве око отримує соціальну допомогу. В даний час навчається в Крижопільському професійно-будівельному ліцеї, має власні кошти отримуючи стипендію, постійно спілкується з класним керівником, яка позитивно відзивається про його поведінку і навчання.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати по ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заявила клопотання про звільнення в порядку ст.105 КК України неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання та просила застосувати до нього примусові заходи виховного характеру, у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 рік.

Прокурор не заперечував щодо звільнення неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання в порядку ст. 105 КК України.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 та його законний представник ОСОБА_5 підтримали клопотання захисника.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

З роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх" вбачається, що положення ч. 1 ст. 497 КПК кореспондуються з ч. 1 ст. 97 КК, у зв`язку з чим посилання на означену норму процесуального закону під час прийняття рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру (ст. 105 КК) є таким, що не відповідає нормам процесуального закону. Суд в таких випадках при прийнятті рішення керується лише ст. 105 КК.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15.05.2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. При цьому строк нагляду, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, не менш одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, те що, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину середньої тяжкості, особу винного, те що до кримінальної відповідальності притягується вперше, обставини що пом`якшують покарання, вчинення злочину неповнолітнім, визнання вини, щире каяття та відшкодування шкоди потерпілому, позитивні характеристики по місцю проживання та навчання, стан здоров`я (відсутність зору на ліве око) та досудову доповідь Бершадського РС з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 та висновок про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства з звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд вважає, що внаслідок бездоганної поведінки на момент постановлення вироку ОСОБА_4 не потребує застосування покарання і на підставі ст.105 КК України підлягає звільненню від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру передбачених п.3 ч.2 цієї статті, а саме: передати під нагляд матері ОСОБА_5 , оскільки вона здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього.

Згідно роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Як вбачається з довідки Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру вартість судової експертизи №1099 від 09.11.2017 року становить 494 гривні 35 копійок, які необхідно стягнути з законного представника обвинуваченого, його мами ОСОБА_5 в користь держави.

Керуючись ст.ст.105, 185 КК України, ст.ст.174, 349, 373, 374, 484, 485, 487, 497 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

В силу ч.1 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання, застосувавши до нього примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_5 1970 року народження, жительки АДРЕСА_1 , строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт мобільного телефону "Xiaomi" Redmi 4A з футляром чорного кольору "ASPOR".

Речові докази: мобільний телефон "Xiaomi" Redmi 4A з футляром чорного кольору "ASPOR" повернути потерпілому.
Стягнути з ОСОБА_5 , код платника податків НОМЕР_1 в користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №1099 від 09.11.2017 року в сумі 494 грн 35 коп.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області на протязі тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя