Провадження № 1-кп/520/252/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2018 року Київський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження № 0003064 від 26.07.2017 року відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше судимого: - 26.04.1996 року Біляївським районним судом Одеської області за ст. 140 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого 25.07.1997 згідно Указу Президента України про амністію; - 17.12.2001 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 17.09.2005 року по відбуттю строку покарання; - 07.06.2002 року Біляївським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 70 ч. 4 приєднано не відбутий строк покарання 1 рік позбавлення волі по вироку Приморського районного суду м. Одеси від 17.12.2001 року, всього до відбуття призначено 4 роки позбавлення волі, звільненого 17.09.2005 року по відбуттю строку покарання; - 23.11.2006 Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, звільненого 05.02.2009 року по відбуттю строку покарання; - 02.02.2010 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 263 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки позбавлення волі, звільненого 18.09.2013 по відбиттю строку покарання; - 05.08.2014 року Київським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч. 3, ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, звільненого 05.08.2014 року на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» в 2014 році звільнений від відбування покарання; - 29.09.2017 року Київським районним судом м. Одеси за ст. 190 ч. 2, КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2017 року в 23 години 40 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись у парку ім.М.Горького, розташованого по вул.Варненській в м.Одесі, знайшов полімерний пакет з пазовим замком в середині якого містилась речовина рослинного походження світло-коричневого кольору, речовиною рослинного походження, та три фрагмента паперу, обклеєні прозорою клейкою стрічкою зі слідами коричневого кольору, яка згідно з висновку експерта №1792-Х від 03.10.2017 року є хімічною сполукою 5F-PB-22, яка є аналогом JWN-018, що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, кількісний вміст 5F-PB-22 становить 0,024 грам.

Вказану особливо небезпечну психотропну речовину ОСОБА_4 помістив до кишені власного одягу, тим самим незаконно придбав та зберігав психотропну речовину, без мети збуту.

25.07.2017 року близько 00 годин за адресою: м.Одеса, вул. Шклярука, 6, працівниками патрульної поліції у ОСОБА_4 , під час проведення огляду було виявлено та вилучено полімерний пакет із вказаною психотропною речовиною, незаконно придбав та зберігав психотропну речовину, без мети збуту.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

Пояснив суду, що він згоден з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердив факт скоєння злочину та пояснив суду, що дійсно 24.07.2017 року близько 23 години 40 хвилин він у парку ім.М.Горького, розташованого по вул.Варненській в м.Одесі, знайшов полімерний пакет в середині якого знаходилась речовина рослинного походження. Він зрозумів, що ця речовина є психотропною речовиною, тому поклав пакет собі у кишені з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.

25.07.2017 року близько 00 годин біля буд. №6 по вул.Шклярука в м.Одесі працівниками патрульної поліції був проведений особистий огляд, в ході якого у нього був вилучений пакет з психотропною речовиною, яку він незаконно придбав і зберігав без мети збуту.

Він згоден з висновком експерта про те, що вилучена у нього речовина являється психотропною речовиною.

У скоєнні злочину щиро кається, просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-Витягом з ЄРДР від 26.07.2017 року;

-Протоколом огляду місця події від 26.07.2017 року з фото таблицями;

-Протоколом огляду предмета від 11.10.2017 року;

-Висновком експерта №1792-Х від 03.10.2017 року, згідно якого вилучена у ОСОБА_4 речовина є хімічною сполукою 5F-PB-22, яка є аналогом JWN-018, що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, кількісний вміст 5F-PB-22 становить 0,024 грам.

-Постановою про визнання речових доказів від 11.10.2017 року.

На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що докази по справі є належними, допустимими, достовірними, достатніми які повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину.

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєнні злочину, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, тому на підставі ст.349 ч.3 КПК України суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким по справі не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує особу обвинуваченого, що обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для їївиправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненного злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Згідно викладених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що не становить тієї небезпеки для суспільства, яка передбачає його ізоляцію від суспільства та не втрачена можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення його волі, тому суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_4 реальне покарання у виді позбавлення волі, та вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у дохід держави.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 вироком Київського районного суду м.Одеси від 29.09.2017 року, який набрав законної сили 30.10.2017 року, ОСОБА_4 визнаний винуватим та засуджений за вчинення кримінальних правопорушень за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75, ст.76 КК України судом звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Призначаючи вид та міру покарання ОСОБА_4 суд вважає, що покарання йому необхідно призначити відповідно до ч.4 ст. 70 КК України і остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 скоїв злочин по даному кримінальному провадженню до постановлення попереднього вироку, тобто до постановлення вироку Київського районного суду м.Одеси від 29.09.2017 року.

Суд при призначенні покарання ОСОБА_4 враховує положення п.21, 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі розміром п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн. в дохід держави.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом повного складання покарання у виді штрафу за даним вироком суду як основної міри покарання і покарання за вироком Київського районного суду м.Одеси від 29.09.2017 року у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, ст.76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки зі стягненням штрафу у розмірі розміром п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн. в дохід держави.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно ст.76 ч.2 п. 2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Основне покарання у виді штрафу у розмірі розміром п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн. в дохід держави на підставі ст.72 КК України виконувати самостійно.

Речові докази - знищити.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 1979 гривень 20 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1