Справа № 559/1884/17
Номер провадження 1-кс/559/607/2017
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
"08" вересня 2017 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000617 від 26 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про обрання підозрюваному про обрання підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження за фактом шахрайства відносно ОСОБА_6 , відомості про що 26 травня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000617за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

22.08.2017 слідчим СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , обґрунтовано повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, житель АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого (остання судимість 11.04.2014 вироком Дубенського міськрайонного суду за ч.2 ст.190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки, однак відправлений для реального відбування покарання, 03 травня 2017 року умовно-достроково звільнений з Городоцького виправного центру з невідбутою частиною покарання 6 місяців 8 днів позбавлення волі), про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 25 травня 2017 року близько 23 годин 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «Юкон», що в м. Дубно по вул. Замкова, керуючись корисливими мотивом, маючи умисел на заволодіння чужим майном, вирішив повторно, незаконно заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу магазину «Юкон», що в м. Дубно по вул. Замкова, 25 травня 2017 року, близько 23 годин 00 хвилин, звернувся до ОСОБА_6 , з проханням надати йому мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка. При цьому ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 завідомо неправдиві відомості щодо своїх дійсних намірів, ввівши цим останнього в оману з метою заволодіння майном ОСОБА_6 . На вказане прохання ОСОБА_6 погодився і передав ОСОБА_5 свій мобільний телефон марки «BRAVIS F180 RING» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 . В результаті чого, ОСОБА_5 пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає залишив місце вчинення злочину з мобільним телефоном ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 незаконно заволодів, шляхом обману, мобільним телефоном «BRAVIS F180 RING», вартістю 333 гривні 50 копійок, який належить ОСОБА_6 , перевівши його у своє протиправне володіння.

Внаслідок вчинення даного злочину потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 333 гривні 50 копійок.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: допитом потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив про обставини шахрайських дій відносно нього; допитом свідка ОСОБА_8 , який розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення по факту заволодіння шахрайським способом мобільним телефоном ОСОБА_6 ; допитом свідка ОСОБА_9 ; допитом свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події під час якого було вилучено мобільний телефон ОСОБА_6 у ОСОБА_11 ; допитом свідка ОСОБА_11 .

Відповідно до ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором або за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно п. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Санкція ч.2 ст.190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та недопущення вчинення підозрюваним ОСОБА_5 ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, підтверджується тим, що ОСОБА_5 вчинив злочин, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років. Також, після того, як слідчий за погодженням з прокурором 22.08.2017 повідомив про підозру ОСОБА_5 , останній за місцем свого проживання відсутній, на виклики до слідчого для проведення з ним слідчих (розшукових) дій не з`являється, телефонний зв`язок із ним відсутній, що підтверджується рапортами про відсутність за місцем проживання. До того ж ОСОБА_5 вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, за вчинення якого до останнього може бути застосовано покарання у виді реального позбавлення волі.

2. ризик, передбачений п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином - громадянин ОСОБА_5 в період часу з 22 по 28 серпня 2017 року на виклики слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП ОСОБА_4 для проведення слідчих дій не прибув, що унеможливлює проведення повного та неупередженого досудового розслідування та призводить до порушення розумності строків проведення такого розслідування.

3. ризик, який передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 був засуджений вироком від 30.01.2014 до 90 годин громадських робіт за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та вироком від 11.04.2014 засуджений до 1 року і 6 місяців позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, на підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном на 2 роки. Однак, порушивши вимоги ст. 75 КК України, в порядку ст.78 КК України, був направлений для відбування призначеного покарання, іспитовий строк скасовано. Також ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, проте ухвалою суду від 23.08.2016 кримінальне провадження закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Підозрюваний вчинив шахрайські дії відносно ОСОБА_6 в період умовно-дострокового звільнення. Крім цього, ОСОБА_5 не має постійного джерела прибутку, дітей або інших осіб на утриманні, що свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язків, що є однією із причин спонуканням його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 не зважаючи на надані йому можливості і заходи стати на шлях виправлення, належних висновків не зробив та продовжив вчиняти кримінально карані діяння, що дає підстави вважати, що з метою попередження подальшого вчинення ОСОБА_5 корисливих злочинів та завдання шкоди іншим громадянам, останній потребує застосування до нього запобіжного заходу.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбачених п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи вищевикладені ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий вважає за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід домашній арешт, бо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним у клопотанні ризикам.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, покликаючись на викладені в ньому обставини, просили клопотання задоволити.
В судовому засіданні підозрюваний клопотання не заперечила, при цьому від участі захисника при розгляді такого відмовилась.
Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.
З матеріалів клопотання вбачається, що 22.08.2017 ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч. 2 ст. 190 КК України, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
В той же час враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вирішуючи дане клопотання враховую, що наявні докази про вчинення ОСОБА_5 зазначеного злочину є вагомими, а також те, що підозрюваний не має постійного джерела прибутку, не працюючий, раніше судимий.
Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_4 , про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задоволити.
Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дубно, Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого останній раз 11.04.2014, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 21 жовтня 2017 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_5 :
- прибувати до слідчого у кримінальному провадженні за першою вимогою.
- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово;
- прибувати за першим викликом суду;
Згідно з ч.4 ст.181 КПК України копію ухвали направити для виконання за місцем проживання підозрюваного - Дубенський відділ поліції ГУНП в Рівненській області (вул.Пекарська, 10, м.Дубно) та зобов`язати негайно поставити на облік ОСОБА_5 і повідомити про це слідчого.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого Дубенського ВП ГУ Національної поліції України в Рівненській області ОСОБА_4 за місцем здійснення досудового розслідування.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ознайомити підозрюваного ОСОБА_5 під підпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та вручити копію.
Дата закінчення дії ухвали 21 жовтня 2017 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня проголошення.
Слідчий суддя:

"____" вересня 2017 року -
повний текст ухвали отримав _____________ ОСОБА_5 .