Справа № 190/366/17
Провадження №1-кп/190/125/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2017 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вишневе П`ятихатського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта неповна загальна середня, не одруженого, який не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого

01.02.2006 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ст. 297, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

13.04.2012 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05.07.2013 року звільнення від відбуття покарання з іспитовим строком скасовано, замінено випробування з іспитовим строком на позбавлення волі на строк 4 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, інвалід 3 групи, не одруженого, зареєстрований в АДРЕСА_2 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого

24.01.2017 року Покровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , повторно 04 березня 2017 року приблизно о 20 год. 30 хвл., за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , з корисливої зацікавленості, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшли до території Ерастівської дослідної станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук, що розташований по АДРЕСА_3 , де перелізши через паркан проникли на територію зазначеної установи, звідки, таємно викрали металевий піддон призначений для зберігання зерна, розміром 1,5 м х 1,05 м, вагою 100 кг, виготовлений із металевого листа та металевих кутків, що знаходився поблизу насіннєвого току.

З викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зникли, викраденим майном розпорядилися на свій розсуд, спричинивши потерпілому ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальну шкоду на суму 640 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та скористався правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, відмовившись від показань в судовому засіданні. У скоєному каявся та просив суворо не наказувати.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав в повному обсязі та скористався правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, відмовившись від показань в судовому засіданні. У скоєному каявся та просив суворо не наказувати.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо, подали до суду заяви про визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України повністю, про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи на підставі ст. 349 КПК України, неможливість оскарження обставин справи обвинуваченим зрозуміла. Судом з`ясовано, що наслідки подання заяви обвинуваченим зрозумілі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та їх дії слід кваліфікувати :

- за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 його дії ще додатково вірно кваліфіковані за кваліфікуючою ознакою повторно.

При призначені покарання суд враховує особи обвинувачених, тяжкість вчиненого злочину, обставини що пом"якшують та обтяжують покарання обвинувачених.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачені вчинили злочин віднесений до категорії тяжкого.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Суд також приймає до уваги досудову доповідь, надану П`ятихатським міськрайонним відділом з питань пробації південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, згідно якої виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 не можливе без позбавлення волі.
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_5 характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Суд також приймає до уваги досудову доповідь, надану П`ятихатським міськрайонним відділом з питань пробації південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, згідно якої виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 не можливе без позбавлення волі.
До обставин, що пом"якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в силу ст. 66 КК України суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в силу ст. 67 КК України судом не встановлено.

Ураховуючи зазначені обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , виходячи з положень статей 65-67 КК України, наявних у матеріалах кримінального провадження відомостей, належно перевірених та оцінених судом, ураховуючи поведінку обвинуваченого під час судового провадження, суд вважає, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст. 75 КК України, оскільки дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування реального покарання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що буде максимально сприяти досягненню мети покарання.

Приймаючи до уваги, що кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено в період невідбутого покарання за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.01.2017 року, за яким останнього засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі зі звільненням його від відбуття призначеного покарання на підставі ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком в 2 роки 6 місяців, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі з застосуванням положень ст. 71 КК України.

Вирішуючи питання про речові докази, суд керуючись вимогами ст. 100 КПК України приходить висновку, що речовий доказ - металевий піддон слід залишити власнику.

Цивільний позов по даному кримінальному проваджені не заявлявся.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Оскільки на досудовому слідстві запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався і відповідні клопотання стороною обвинувачення в судовому засіданні не заявлялися, то до вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно обвинуваченого обранню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання ТРИ роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в ДВА роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов"язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання ТРИ роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково у виді ДВОХ років ОДНОГО місяця позбавлення волі приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 24.01.2017 року і остаточно визначити покарання П`ЯТЬ років ОДИН місяць позбавлення волі, помістивши його на вказаний строк до кримінально-виконавчої установи.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання вироку.

Речовий доказ по справі металевий піддон залишити Ерастівській дослідній станції Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1