233 № 233/2323/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с.Новоявленка Олександрівського району Донецької області, громадянка України, має не повну середню освіту, не працює, заміжня, має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судима: 05 грудня 2014 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до ч.3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зважаючи на те, що ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ст.177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати. Обвинувачена може спробувати ухилитися від суду, може впливати на недопитаного свідка ОСОБА_7 , та може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.
Захисник ОСОБА_4 просив вирішити питання щодо продовження обраного відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на розсуд суду.
Вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2017 року обвинуваченій ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю на два місяці до 15 листопада 2017 року включно, та покладено на останню обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 є тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років.
З урахування положень ч.3 ст. 331 КПК України суд вважає, що підстав щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту на більш м`який не вбачається, оскільки не припиненні ризики, передбачені п.п.1,5 ст.177 КПК України, які були враховані при прийнятті рішення про обрання і продовження останній запобіжного заходу. При цьому суд оцінює ступінь тяжкості кримінального правопорушення, суворість можливого покарання, у разі встановлення вини ОСОБА_5 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, та визнає за реальну небезпеку можливість її ухилення від правосуддя, оскільки остання двічі не з`являлась в судове засідання, у зв`язку з чим піддавалась приводу. Також обвинувачена з`являлась неодноразово в судові засідання в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до оголошення перерви у розгляді кримінального провадження. До того ж, судом враховано, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, з огляду на те, що остання в період іспитового строку за попереднім вироком суду знову вчинила умисне тяжке кримінальне правопорушення.
Тож, суд враховуючи те, що на даний час судове провадження не завершене, двомісячний строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту спливає, в цілях запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України, вважає доцільним продовжити ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Між тим, прокурор в судовому засіданні зазначив на існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - впливу зі сторони обвинуваченої ОСОБА_8 на свідка ОСОБА_7 , яка ще не допитана в судовому засіданні. Разом з тим, прокурор в судовому засіданні не наполягав на виклику та допиті свідка ОСОБА_7 . Обвинувачена ОСОБА_5 відмовилась від допиту вказаного свідка в судовому засіданні, оскільки свідок не була очевидцем події та їй не відомі обставини кримінального правопорушення. Тож, суд вважає що в судовому засіданні прокурором не доведено продовження існування вказаного ризику та не підтверджено жодними доказами.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Новоявленки Олександрійського району Донецької області, громадянці України, у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю строком на два місяці до 13 січня 2018 року включно.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1) З`являтись на виклик суду для проведення судового розгляду;
2) Не відлучатися з м. Костянтинівки Донецької області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця мешкання, роботи, навчання;
3) Заборонити обвинуваченій ОСОБА_5 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.
Виконання ухвали доручити Костянтинівському ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області.
Строк дії ухвали 2 місяці, тобто до 13 січня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1