ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження відносно:
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального кодексу України (далі КК України), -
ОСОБА_5 відповідно до укладеного 01.02.2016 року контракту про проходження громадянами України військової служби з Міністерством оборони України строком на три роки та наказу командира 8 окремого полку спеціального призначення №13-к зарахований до особового складу вказаної військової частини та призначено на посаду номера обслуги гранатометного відділення групи вогневої підтримки 3 загону спеціального призначення вказаної військової частини у військовому званні «солдат». Під час проходження військової служби ОСОБА_5 у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129-130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України умисно, порушуючи військову дисципліну, з метою тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, без дозволу командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) з 30.06.2017 р. близько 08 год. 00 хв. самовільно залишив (в умовах особливого періоду) військову частину - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та по 18.08.2017 року до моменту з`явлення до військової прокуратури Хмельницького гарнізону.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, у скоєному розкаюється, повідомив, що у зв`язку із хворобою дитини він 30.06.2017 року залишив військову частину, а після цього не повернувся на військову службу, згодом зрозумів що вчиняє не вірно і з`явився до військової прокуратури Хмельницького гарнізону.
Крім визнання обвинуваченим своє вини, його вина також підтверджується письмовими доказами.
Відповідно контракту від 01.02.2016 року укладеного між ОСОБА_5 та т.в.о. командира В/Ч НОМЕР_1 укладено контакт на проходження ОСОБА_5 військової служби з Міністерством оборони України строком на три роки. Наказом № 13-к від 01.02.2016 року командира 8 окремого полку спеціального призначення ОСОБА_5 зарахований до особового складу Збройних Сил України, присвоєно звання «Солдат» та призначено на посаду номера обслуги гранатометного відділення групи вогневої підтримки загону спеціального призначення 8 окремого полку спеціального призначення. Відповідно послужному списку відносно ОСОБА_5 , особистий номер НОМЕР_3 підтверджується проходження останнім військової служби у В/ч НОМЕР_4 .
Рапортом від 30.06.2017 року по військовій частині виявлено відсутність 30.06.2017 року на військовій службі солдата ОСОБА_5 . Згідно наказу № 139 командира В/ч НОМЕР_5 від 30.06.2017 року розпочато службове розслідування за фактом відсутності на військовій службі солдата ОСОБА_5 . Письмовими поясненнями військовослужбовців ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . ОСОБА_9 підтверджується відсутність з 30.06.2017 року на військовій службі солдата ОСОБА_5 .
Відсутність поважних причин неявки на військову службу з боку ОСОБА_5 підтверджується: повідомленнями із Хмельницької обласної лікарні від 16.08.2017р. згідно якого ОСОБА_5 за вказаний у запиті період на стаціонарному лікуванні не перебував. Відповідно повідомлення від Обласного шкіро-венерологічного диспансеру № 4 від 08.08.2017р. ОСОБА_5 на лікування не звертався. З повідомлення із ГУНП в Хмельницький області вбачається, що ОСОБА_5 в період часу з 01.06.2017р. по 31.07.2017 р. органами поліції не затримувався. Повідомлення із Хмельницького обласного центру зайнятості від 07.08.2107р. ОСОБА_5 за період часу з 01.07.2017р. по 07.08.2017 р. на обліку в центі зайнятості не перебував, за сприянням служби зайнятості не працевлаштовувався.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані докази суд вважає, що в ході судового розгляду відповідними доказами доведена вина ОСОБА_5 у вчинені злочину і його дії суд кваліфікує за частиною 4 статті 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду.
При обранні ОСОБА_5 виду та міри покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнано винним згідно із статтею 12 КК України є тяжким злочином.
ОСОБА_5 по місцю проживання та служби характеризується посередньо, відповідно до положень ст. 89 КК України є судимий, такі обставини, як сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у зв`язку із збігом сімейних обставин та щире каяття, відповідно до положень статті 66 КК України суд визнає пом`якшуючими покарання обставинами. В силу вимог ст. 67 КК України суд визнає обтяжуючою покарання обставиною - рецидив злочину. ОСОБА_5 на обліку у лікаря психіатра, нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину дочку 2016 року народження. Відповідно наказу № 103 від 02.11.2017 року командира в/ч НОМЕР_2 солдат ОСОБА_5 звільнено у запас і виключено із особового складу частини.
При визначені покарання і його виду суд враховує наявність пом`якшуючих покарання обставин: обвинувачений активно сприяв розкриттю злочинів та слідству і суду, щире каяття, вчинення злочину у зв`язку із збігом сімейних обставин і приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе, проте з урахуванням особи обвинуваченого, наявності обтяжуючої обставини, а також скоєння аналогічного нового злочину суд вважає, що йому слід призначити реальне покарання.
Крім того, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання по справі суд приходить до висновку, що обвинуваченому за частиною 4 статті 407 КК України доцільно призначити покарання у виді арешту із застосуванням статті 69 КК України, перейшовши до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті частини 4 статті 407 КК України, оскільки саме таке покарання є достатнім для обвинуваченого і це буде дієвим засобом для профілактики скоєння протиправних дій.
Речові докази та судові витрати відсутні. Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався, підстав для обрання суд не вбачає.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 318, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого частиною 4 статті 407 КК України і призначити йому із застосування положень статті 69 КК України покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий ОСОБА_1