Апеляційний суд Рівненської області
_________________________________________________копія:____
У Х В А Л А
Іменем України
08 лютого 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000513 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 ;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України;

за участі:
секретаря с/з ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 12 жовтня 2017 року;

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 просить вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 12 жовтня 2017 року відносно нього змінити та ухвалити рішення, яким кваліфікувати його дії за вчинений злочин за ч.1 ст.124 КК України та призначити покарання, передбачене санкцією вказаного кримінального закону.

Захисник обвинуваченого-адвокат ОСОБА_7 просить вирок скасувати та перекваліфікувати дії ОСОБА_4 на ст.128 КК України, призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією цієї статті, обмежившись відбутим ОСОБА_4 покаранням та звільнити його з-під варти в залі суду, як такого, що відбув призначене покарання.

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. До моменту набрання вироком законної сили, застосовано до підсудного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбування призначеного покарання судом було визначено обраховувати з моменту затримання обвинуваченого, а саме з 24 квітня 2016 року.
Також, у відповідності до ст.72 КК України, судом було прийнято рішення про зарахування ОСОБА_4 строку його попереднього ув`язнення у строк відбування призначеного покарання, а саме: з 24 по 26 квітня 2016 року та з 26 квітня 2016 року по 21 квітня 2017 року із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Також стягнуто з обвинуваченого на підставі ст.124 КПК України, документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 7043 (сім тисяч сорок три) грн. 20 (двадцять) коп.. Судом також було вирішено питання щодо речових доказів по справі.
Обвинувачений ОСОБА_4 в обгрунтування вимог скарги вказує, що в день настання події, потерпілий ОСОБА_8 спровокував бійку у зв`язку з чим він змушений був захищатися від нього та ніякого умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому в нього не було. Також вказує, що визнає провину, частково кається, однак ні органи досудового розслідування, ні суд першої інстанції до уваги дані обставини не взяли, у зв`язку із чим було ухвалено незаконне рішення та невірно кваліфіковані його дії судом та призначено покарання за більш тяжке кримінальне правопорушення.
Захисник адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_4 , обгрунтовуючи доводи скарги також посилається на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема доводить, що дії обвинуваченого, пов`язані із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілому не носили умисного характеру. На думку сторони захисту, дії його підзахисного слід було кваліфікувати за ст.128 КК України, як необережне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що є підставою для апеляційного перегляду вироку та прийняття відповідного рішення, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінального провадження. Крім того, вказує, що при постановленні вироку суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог ч.2 ст.416 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_4 24 квітня 2016 року, близько 09-ї год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у господарському приміщенні, розташованому у господарстві, що по АДРЕСА_1 , під час суперечки із ОСОБА_8 , що виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар металевою частиною господарської сокири по голові останнього, у результаті чого потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя у момент їх заподіяння.
Заслухавши суддю-доповідача; пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , який повністю підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити; думку прокурора про відмову у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого та часткове задоволення апеляційної скарги захисника в частині щодо призначеної міри покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до таких висновків.

З поданих апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника вбачається, що вирок ними оскаржується виключно в частині кваліфікації дій обвинуваченого та висновок суду першої інстанції про доведеність його вини за ч.1 ст.121 КК України і відповідно засудження за нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Судом першої інстанції з урахуванням усіх, як обтяжуючих так і пом`якшуючих покарання обставин, ОСОБА_4 було призначене мінімальне покарання, що визначене санкцією ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, зараховано згідно ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 у строк покарання та прийняті інші процесуальні рішення у ході ухвалення вироку.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 було пред`явлене обвинувачення за ч.1 ст.121 КК України та зазначене кримінальне провадження вже розглядалось Сарненським районним судом із ухваленням обвинувального вироку від 21 вересня 2016 року та засудження ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України до покарання, із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

У відповідності до ст.ст. 409, 412 КПК України, що встановлює підстави для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, зокрема й у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції, ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 02 березня 2017 року було скасовано вищевказаний вирок відносно ОСОБА_4 та призначено новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції з мотивів порушення процесуального законодавства.

В частині третій ст.415 КПК Ураїни закріплено, що висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.
Суд апеляційної інстанції постановляючи ухвалу від 02 березня 2017 року з призначенням нового розгляду звертав увагу, що при новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно прийняти міри до всебічного, повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження з дотриманням процесуальних прав потерпілого та обвинуваченого, усунути вказані недоліки, ретельно, повно та всебічно перевірити зібрані в справі докази, дати їм належну юридичну оцінку та ухвалити законне і обгрунтоване рішення.
Відповідно до ч.2 ст.416 КПК України, при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.
Сарненський районний суд у ході ухвалення оскаржуваного обвинуваченим та його захисником ОСОБА_7 вироку від 12 жовтня 2017 року, в порушення вимог зазначеної норми закону, призначив більш суворе покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без застосування ст.69 КК України, чим погіршив його правове становище. На вказані обставини у своїй апеляційній скарзі звертає увагу захисник-адвокат ОСОБА_7 .
Оскільки вирок Сарненського районного суду відносно ОСОБА_4 від 21 вересня 2016 року скасовувався судом апеляційної інстанції у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції, то призначення суворішого покарання ОСОБА_4 , в даному випадку було недопустимим.

Щодо інших порушень кримінально-процесуального закону, які на думку захисника і обвинуваченого є підставою для перекваліфікації дій обвинуваченого, то в ході апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції вони свого підтвердження не знайшли.
За таких обставин, колегія суддів уважає, що вирок суду першої інстанції не може залишатись чинним, а тому підлягає зміні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 415, 416 419 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 12 жовтня 2017 року відносно ОСОБА_4 змінити.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.1 ст.121 КК України із застосуванням ст..69 КК України на 2 роки позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк його попереднього ув"язнення з 24 квітня 2016 року по 21 квітня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі, а з 12 жовтня 2017 року по 08 лютого 2018 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду негайно.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошений о 12 год.12 лютого 2018 р.
Суддя-доповідач підпис ОСОБА_1
Судді: підписи ОСОБА_2
ОСОБА_3
Згідно з оригіналом:суддя-доповідач: ОСОБА_1