УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №289/1906/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст.364 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7
виправданого ОСОБА_8 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярунь Новоград-Волинського району, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
виправдано у зв?язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.
Закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за встановленням відсутності в його діянні складу кримінального правопорушення та Закону України Про внесення змін до Кримінального та Кримінально процесуального кодексів України щодо імплантації до національно законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції .
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не застосовувався.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався у тому, що будучи службовою особою (начальником Радомишльського районного відділу земельних ресурсів Житомирської області), 27 грудня 2006 року за невстановлених слідством обставин підписав і скріпив гербовою печаткою державні акти серії ЯБ №864942 на право власності на земельну ділянку площею 76,6770 га для ведення особистого селянського господарства на території Кочерівської сільської ради на ім?я ОСОБА_10 державний акт серії ЯБ №864943 на право власності на земельну ділянку площею 4,8789 га для ведення особистого селянського господарства на території Кочерівської сільської ради на ім?я ОСОБА_10 , а також державний акт серії ЯБ №864943 на право власності на земельну ділянку площею 10,0752 га для ведення особистого селянського господарства на території Кочерівської сільської ради на ім?я ОСОБА_11 .Таким чином, ОСОБА_8 вчинив зловживання своїм службовим становищем в інтересах громадян ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що заподіяло істотної шкоди державним інтересам у вигляді підриву авторитету органу державної влади.
Виправдовуючи ОСОБА_8 за ч.1 ст. 364 КК України, суд вказав у вироку, що йому не пред?явлено звинувачення в порушенні будь-якого положення його посадових обов?язків.
Крім того, Законом України Про внесення змін до Кримінального та Кримінально процесуального кодексів України щодо імплантації до національно законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції, який набув чинності 28 лютого 2014 року, внесено зміни до диспозиції ч. 1 ст. 364 КК України.
Відповідно до вказаних змін, відповідальність особи за цим законом настає у разі зловживання особою владою чи службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної чи юридичної особи.
Відповідно до змісту ст. 364 КК України під неправомірною вигодою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.
Отже, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби в інтересах, відмінних від інтересів одержання неправомірної вигоди, за загальним правилом, починаючи з 28 лютого 2015 року, вже не є кримінально-караним діянням.
Не погоджуючись з вироком суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в органах Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру строком на 2 роки, на підставі ст. 49 КК України звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв?язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вказує на однобічність суду у оцінці доказів та ставить під сумнів висновок суду про відсутність складу злочину у діях ОСОБА_8 . Зазначає, що суд у вироку не посилається на докази, досліджені в судовому засіданні, а лише навів докази, на які посилається прокурор в судових дебатах. У вироку надана лише поверхнева оцінка показанням свідків, натомість інші докази (які досліджувались у судовому засіданні) залишені поза увагою суду. Крім того, вказує на істотні суперечності у висновках суду, оскільки з вироку незрозуміло на яку саме підставу закриття кримінального провадження посилається суд на відсутність складу кримінального правопорушення чи декриміналізацію діяння, вчиненого обвинуваченим.
В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, яке надійшло від захисника ОСОБА_12 , йдеться про безпідставність доводів апелянта та про залишення вироку суду без зміни.
Заслухавши доповідача, прокурора про задоволення апеляційної скарги, виправданого і захисника, які вважали вирок суду законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.3 ст. 374 КПК України суд у мотивувальній частині вироку зазначає у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред? явлено особі і визнано судом недоведеним, а також підстави для виправдання з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Виправдовуючи ОСОБА_8 суд не в повній мірі дотримався цих вимог закону.
Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд не навів переконливих доводів, чому він прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.Крім цього, суд у вироку не зазначив чому він не приймає до уваги докази якими органи досудового розслідування обґрунтовували винність ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину зокрема, показання свідків : ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 .
Також, суд у вироку допустив суперечності зокрема, у резолютивній частині зазначив, що виправдовує ОСОБА_8 за відсутності в його діянні складу злочину, передбаченого ст. 364 ч.1 КК України і в той же час вказав у резолютивній частині прийнятого рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Вказані порушення, які допустив суд відповідно до положень ч.1 ст. 412 КПК України, є істотними, оскільки перешкодили суду постановити законне та обґрунтоване рішення.
За таких обставин, висновок суду про виправдання ОСОБА_8 за недоведеністю у вчиненні вказаних злочинів, є передчасним, зроблений без повного, всебічного об`єктивного аналізу наявних у справі доказів, а тому не може вважатися законним, у зв`язку з чим вирок суду підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.
При новому розгляді справи необхідно ретельно дослідити усі зібрані по справі докази, дати належну правову оцінку діям ОСОБА_8 та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 лютого 2016 року, щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: