Справа №487/4568/17 08.11.2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 листопада 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 листопада 2017 року у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, учня 11 класу ЗОСШ № 57 м. Миколаєва, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.п. 1,5 ч.2 ст. 115 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8
представник служби у
справах дітей ОСОБА_9 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_6 відмовлено. До нього застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням на нього обов`язків:
-прибувати до слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області за першою вимогою;
-не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт вважає ухвалу необґрунтованою. Зазначає, що матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
В доповненнях до апеляційної скарги вказує, що також існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Так, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 працюють у нічний час доби і підозрюваного за відсутності заборони залишати своє місце мешкання у нічний час доби - з 22-00 до 06-00 буде можливість впливати на свідків з метою зміни їх показів у кримінальному провадженні шляхом підкупу, умовляннями, погрозами або іншими формами поза межами органів досудового розслідування та суду, шляхом особистих зустрічей або телефонних дзвінків.
Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною покидати місце свого проживання у певний період доби буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
На думку апелянта, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не є достатнім для запобігання зазначеним ризикам та не може забезпечити належної поведінки підозрюваного.
Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_6 підозрюється у тому, що з метою реалізації заздалегідь розробленого плану вбивства свого батька ОСОБА_13 , виготовив вибуховий пристрій, який складався з мобільного телефону марки «Nokia 107, шнурів, скетчу, сім карти, який помістив до відділення бензобаку автомобіля Land Cruiser д.н. НОМЕР_1 .
30 серпня 2017 рокуо 08.37 год., розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, усвідомлюючи, що такий спосіб вбивства є небезпечним не тільки для життя ОСОБА_13 , а й інших людей, з метою реалізації вбивства ОСОБА_13 , здійснив дзвінок зі свого мобільного телефону на сім карту, яка повинна була активувати вибуховий пристрій. Однак, вибуховий пристрій не спрацював, з причин, що не залежали від волі неповнолітнього ОСОБА_6 .
В клопотанні слідчого ставиться питання про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки наявні ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_6 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.
Також зазначив, що підозрюваний ОСОБА_6 є неповнолітнім, навчається в школі, з даним клопотанням слідчий звернувся через декілька місяців після того, як була встановлена особа підозрюваного, весь цей час підозрюваний ОСОБА_6 мав належну процесуальну поведінку. Місцем застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є квартира, в якій проживає потерпілий, а тому, на думку слідчого судді, даний запобіжний захід не може усунути ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
За висновком слідчого судді, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення захисника, підозрюваного та представника служби у справах дітей, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.
Стосовно висновків слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, п.п. 1,5 ч.2 ст. 115 КК України, то апеляційний суд вважає ці висновки правильними.
Як свідчать матеріали кримінального провадження, підозра у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного злочину підтверджується доказами, на які послався слідчий суддя в обгрунтування прийнятого рішення.
У клопотанні слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, у зв`язку із тим, що ОСОБА_6 , з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.
З огляду на ступінь тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого.
Що стосується доводів прокурора в доповненнях до апеляційної скарги, про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, у клопотанні слідчого не зазначено про існування такого ризику, тому такі вимоги не підлягають розгляду, оскільки виходять за межі розгляду даного клопотання.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 є неповнолітнім (йому 16 років), він раніше не судимий, є учнем 11 класу МЗОШ № 57, має постійне місце проживання у м. Миколаєві, де мешкає з батьками, тобто має міцні соціальні зв`язки.
Згідно характеристики МЗОШ № 57, де ОСОБА_6 навчався з першого класу, він в цілому характеризується позитивно, навчається добре. Крім того, відвідує ДЮСШ.
Хоча ОСОБА_6 і підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, але з огляду на його неповнолітній вік, позитивних даних про його особу, апеляційний суд вважає правильними висновки слідчого судді про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу особистого зобов`язання. Це рішення слідчим суддею належним чином мотивоване.
Тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання стосовно підозрюваного іншого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що просить апелянт.
Керуючись ст. ст. 407 ч.3, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 листопада 2017 року у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3