Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/577/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.04.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий-суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №00009127 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше засуджений вироком Виноградівського районного суду від 26.07.2013 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

26 січня 2018 року, близько 13 години 05 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 та який на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, через незачинену хвіртку увійшов на територію подвір`я вищевказаного дворогосподарства, де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись відсутності власника та сторонніх осіб, з метою вчинення крадіжки чужого майна, повторно, таємно викрав велосипед марки «Ardis», чорно-червоного кольору, який знаходився на вищевказаному подвір`ї та вартість якого згідно висновку експерта від 12.02.2018 становить 1600 грн. чим самим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , матеріальних збитків на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав показання, якими підтвердив усі фактичні обставини пред`явленого йому обвинувачення, вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Пояснив, що дійсно 26.01.2018 року близько 13 години, перебуваючи в нетверезому стані, він проходив по АДРЕСА_2 , де побачив відчинені вхідні ворота будинку АДРЕСА_2 . Зайшовши на подвір`я дворогосподарства, побачив велосипед чорно-червоного кольору і вирішив його викрасти. Викрадений велосипед він продав за 100 грн. Жалкує, що так сталося.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні 03.04.2018 року пояснив, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, завдана кримінальним правопорушенням шкода йому відшкодована.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною, а також їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність досліджених за клопотанням сторін кримінального провадження доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, на які сторони посилаються, за своїм внутрішнім переконанням, прийшов до наступних висновків.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Судом було взято до уваги наступні докази:

- вимогу про судимість, згідно якої ОСОБА_4 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності (а.с.50-53);

- характеристику Виноградівської міської ради №02-11/1820 від 11.12.2017 року, згідно якої останній зарекомендував себе з негативної сторони (а.п.45);

- довідку Виноградівської райполіклініки №142 від 14.02.2018 року, згідно якої ОСОБА_4 , 1975 р.н., на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра та лікаря-фтизіатра не перебуває (а.п.43);

- копію вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.07.2013 року у справі №299/2262/13-к, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі (а.п.46-48);

- висновок представника органу пробації, згідно якого виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, негативну характеристику за місцем проживання, за наявності обставини, яка пом`якшує покарання, відсутності обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, і до нього слід застосувати приписи ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Речові докази:

- велосипед марки Ardis, чорно-червоного кольору, повернути власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1