У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Скаржник вважає вказану Постанову протиправною та передчасною, оскільки на думку скаржника, детективом не було здійснено всіх необхідних процесуальних дій в межах розслідування кримінального провадження, а тому підстави для закриття кримінального провадження відсутні.
Скаржник в судовому засіданні подану скаргу підтримала з підстав зазначених у скарзі та просила слідчого суддю про задоволення скарги.
Детектив НАБУ в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував посилаючись на те, що Постанова про закриття кримінального провадження винесена ним у відповідності до вимог чинного КПК України та є обґрунтованою, а тому скасуванню не підлягає. В зв`язку із зазначеним детектив НАБУ просив відмовити в задоволенні скарги.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, як рішення про закриття кримінального провадження.
Скаржник вважає вказану Постанову про закриття кримінального провадження протиправною, оскільки на думку скаржника, детективом не було здійснено всіх необхідних слідчих та процесуальних дій в межах розслідування кримінального провадження, в зв`язку з чим скаржник просив слідчого суддю про задоволення скарги, на що слід зазначити наступне.
Так, відповідно до ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.05.2016, зобов`язано уповноважених осіб Національного бюро внести до ЄРДР відомості щодо неправомірних дій посадових осіб органів прокуратури.
Здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено старшому детективу Національного бюро Другого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_5 .
Допитаний в ході досудового розслідування ОСОБА_5 показав, що рішення про кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.1 ст.367 КК України при реєстрації кримінального правопорушення в ЄРДР за ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20.05.2016 прийняте ним з урахуванням того, що за даними фактами, у відповідності з наданою самою ОСОБА_3 до суду інформацією, досудове розслідування уже здійснювалось Генеральною прокуратурою України за ч.1 ст.367 КК України. Об`єктивних даних про наявність інших кримінальних правопорушень, зокрема, передбачених ст.364 КК України, з наявних у нього на час розгляду матеріалів провадження, не вбачалось.
Ухвалою суду не було зобов`язано здійснити реєстрацію заяви з зазначенням конкретної кваліфікації кримінального правопорушення.
Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.364 КК України зловживанням владою або службовим становищем є умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення є корисливий мотив, який полягає у прагненні особи шляхом зловживання своїм службовим становищем одержати матеріальні блага для себе чи інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат, досягти іншої матеріальної вигоди.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03.08.2017 вказану постанову про закриття кримінального провадження скасовано.
Разом з тим вбачається, що допитана в ході досудового розслідування ОСОБА_3 показала, що неправомірні, на її думку, дії детектива ОСОБА_5 полягають в тому що ним під час внесення відомостей до ЄРДР невірно вказано кваліфікацію кримінального правопорушення та кримінальне провадження неправомірно направлено для здійснення досудового розслідування до прокуратури Харківської області.
Про вказані обставини ОСОБА_3 також вказувала у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення від 29.09.2016.
Окрім того, за результатами дослідження зібраних в ході досудового розслідування матеріалів, які спростовують вказані в заяві ОСОБА_3 доводи встановлено, що 15.03.2016 до Національного бюро надійшла колективна заява ОСОБА_3 та інших щодо неправомірних на її думку дій працівників Генеральної прокуратури України, які полягають у внесенні невірних відомостей до ЄРДР.
Таким чином, у зв`язку з тим, що у вказаній заяві не було зазначено про конкретні обставини вчинення кримінального корупційного правопорушення, віднесеного до підслідності Національного бюро, та розгляд порушених в даній заяві питань не належить до компетенції Національного бюро її направлено за належністю до Генеральної прокуратури України.
Разом з тим, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.05.2016 зобов`язано уповноважених осіб Національного бюро внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 15.03.2017.
Постановою прокурора відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 04.10.2016 підслідність у вказаному кримінальному провадженні визначено за слідчим відділом прокуратури Харківської області.
Слідчий, відповідно до вимог п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, вносить до ЄРДР відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Вбачається, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.05.2016 зобов`язано уповноважених осіб Національного бюро внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 15.03.2017, проте конкретної кваліфікації кримінального правопорушення, за якою необхідно було внести відомості до ЄРДР, судом не визначено, у зв`язку з чим детективом ОСОБА_5 у відповідності до вищевказаних норм самостійно визначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, про яке зазначала у своїй заяві ОСОБА_3 .
Частиною 2 ст. 218 КПК України передбачено, що якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.
Таким чином, відповідно до вимог КПК України, слідчий або детектив не наділені повноваженнями приймати процесуальні рішення про визначення підслідності у кримінальних провадженнях.
Таким чином враховуючи, що в ході досудового розслідування досліджено усі доводи ОСОБА_3 щодо незаконних, на її думку, дій детектива ОСОБА_5 , але під час слідства не здобуто доказів порушення останнім вимог КПК України, 01.11.2017 детективом НАБУ ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку зі встановленням в діях детектива ОСОБА_5 відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 № 4651-VI (КПК України) є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.
Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.
Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Відповідно до матеріалів поданої скарги, а також зважаючи на пояснення детектива НАБУ, які були надані в судовому засіданні вбачається, що прийняттю оскаржуваного рішення передувало проведення повної та всебічної перевірки обставин, які мають значення для кримінального провадження, а викладені у ньому висновки не є передчасними.
Положеннями ст. 303 КПК України встановлено певний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Відповідно п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази тощо.
З огляду на викладене вище відсутні підстави для задоволення скарги.
Керуючись ст.ст. 40, 110, 284, 303-307, 309, 369-372, 395 КПК України, -
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1