Справа № 461/1467/18
Провадження № 1-кс/461/1260/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2018 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:
особи, яка подала скаргу ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
ВСТАНОВИВ:

03.03.2018 року ОСОБА_3 звернулася до Галицького районного суду м.Львова з скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 29.01.2018 р. про закриття кримінального провадження №0000270 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 345 КК України.
В обгрунтування поданої скарги покликається на те, що 29.12.2016 р. СВ прокуратурою Львівської області до ЄРДР за №0000270 від 30.12.2017 р. внесено відомості за ознаками злочинів передбачених ст.ст.345, 365 КК України. По даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 визнано потерпілою.
Зазначає, що 30.12.2017 р. старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження. З даною постановою, ОСОБА_3 не погоджується, оскільки на її думку вона є незаконною, прийнятою з порушенням матеріальних і процесуальних норм, тому просить таку скасувати.
У судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала, надала пояснення аналогічні до неї. Просила слідчого суддю скаргу задоволити.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_5 вимоги скарги заперечила, оскільки вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог закону. Вказала, що не має підстав для її скасування, тому просила відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_5 вивчивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скаржник є потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 31.12.2016 року, тобто належним носієм права на оскарження постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження.

Встановлено, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000270 від 31.12.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.345 КК України, за фактом перевищення службових повноважень та умисного заподіяння старшим слідчим Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень слідчому Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , як працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням нею службових обов`язків.
29.01.2018 р. старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях старшого слідчого СВ Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.2 ст.345 КК України.
Однак, як встановлено в судовому засіданні слідчим не проведено у повному обсязі досудове розслідування кримінального провадження №0000270, виходячи із наступних міркувань.

Як вбачається із оскаржуваної постанови слідчим було допитано як свідка потерпілу ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , а також проведено судово медичну експертизу №171/17 згідно якої ОСОБА_3 отримала легкі тілесні ушкодження.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Однак, в супереч зазначених норм Закону старший слідчий не надав отриманим доказам належної правової оцінки у постанові про закриття кримінального провадження з врахуванням всіх обставин справи в їх сукупності. Старший слідчий у постанові про закриття кримінального провадження належним чином не мотивував своїх висновків про відсутність в діях ОСОБА_14 складу кримінальних правопорушень, і не навів підстав з яких він не взяв до уваги показання потерпілої ОСОБА_3 та свідків, а також висновок судово медичної експертизи.
Частиною 1 статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_5 від 29.01.2018 р. винесена незаконно, без достатніх для цього підстав, без проведення усіх необхідні слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні. При проведенні досудового розслідування з метою всебічного та повного дослідження обставин кримінального провадження слід надати отриманим доказам належну правову оцінку з врахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, належним чином обґрунтувати свої висновків про відсутність, якщо такі є, в діях ОСОБА_14 складу кримінальних правопорушень, а також надати оцінку показанням потерпілої ОСОБА_3 та свідків, та висновоку судово медичної експертизи. Оскільки такі слідчі дії можуть мати важливе значення для встановлення фактичних обставин справи.

З врахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що слідчим не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, тому постанова про закриття кримінального провадження є незаконною і підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.2, 91, 93, 94, 33, 307 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого першого СВ СУ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 29.01.2018 р. про закриття кримінального провадження №0000270 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 345 КК України. Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1