Справа № 740/341/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/62/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2017 року апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження № 12.012.260.180.000.362, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , проживаючого по АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Вироком районного суду ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому постановлено рахувати з моменту затримання, з 28 листопада 2015 року.

Зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його тримання під вартою з 28 листопада 2015 року по 02 червня 2016 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі згідно ч. 5 ст. 72 КК України.

Запобіжним заходом, до набрання вироком законної, сили залишено тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_11 50000 грн. моральної шкоди, в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави 1373 грн. 04 коп. витрат на залучення експертів.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинувачений подав апеляційну скаргу в якій просить вирок скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Вказує, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, а також неодноразово наголошував, що він не хотів смерті потерпілого. Зазначає, що хотів пошкодити ОСОБА_11 статеві органи, оскільки останній погрожував його дружині та доньці статевим насильством. Також не знав, що рушниця, з якої він стріляв, була заряджена кулею. Окрім того, у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, не зазначено конкретного мотиву та мети на замах потерпілого, що має підтверджуватись дослідженими доказами.

При розгляді справи судом І інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , 23 грудня 2012 року, близько 00 год. 00 хв., маючи умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , що раптово виник у нього на грунті особистої неприязні до останнього, здійснюючи послідовні дії щодо доведення злочинного наміру до кінця, у домоволодінні за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , озброївся невстановленою досудовим слідством мисливською вогнепальною зброєю 16 калібру, після чого прибув на автомашині марки "ВАЗ 2121", державний номерний знак НОМЕР_1 , до приміщення кафе "Бутербродна", розташованого в с. Вертіївка, Ніжинського району Чернігівської області, вул. Леніна, 141. Близько 00 год. 10 хв., дочекавшись, коли до приміщення вищевказаного кафе прибув ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , в свою чергу, привів у бойову готовність невстановлену досудовим слідством мисливську вогнепальну зброю 16 калібру, споряджену патроном з кулею "Диаболо" 16 калібру, та з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 , з відстані близько 20 м здійснив один прицільний постріл в область тулубу ОСОБА_11 , спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. В подальшому, пересвідчившись у влучності проведеного пострілу, оскільки ОСОБА_11 впав, та вважаючи, що він виконав усі дії, які вважав необхідними для вчинення умисного вбивства потерпілого, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник. Злочин не було закінчено, оскільки потерпілого своєчасно було доставлено до Ніжинської центральної міської лікарні та надано кваліфіковану медичну допомогу, і смерть потерпілого не настала.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу, просили перекваліфікувати дії на ч. 1 ст. 121 КК України та пом`якшити покарання, думку прокурора, потерпілого та представника останнього про її необґрунтованість, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Із матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані досудовим слідством та місцевим судом.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину в пред`явленому обвинуваченні не визнав але фактичні обставини по суті не заперечував. Пояснив апеляційному суду, що дійсно взяв дома рушницю у вказані день і час, прибув до кафе, де дочекався потерпілого, та скоїв у нього постріл метрів з двадцяти. Цілив в пах, вбивати наміру не мав.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначених у вироку діянь відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Колегія суддів критично ставиться до пояснень обвинуваченого про відсутність наміру на вбивство. Постріл з мисливської рушниці кулею в тулуб із не значної відстані свідчить саме про зворотне. Окрім того обвинувачений бачив як потерпілий впав, що давало всі підстави вважати це результатом як не миттєвої смерті, до тяжкого поранення, але заходів до надання допомоги не вжив. Також критично колегія суддів ставиться до заяви обвинуваченого про його впевненість щодо спорядження патрону не кулею, а дробом, бо такий постріл при описаних обставинах також є смертельно небезпечним.

Позитивні характеристики обвинуваченого за місцем проживання місцевий суд обґрунтовано визнав обставиною, яка пом`якшує покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у кримінальному провадженні не встановлено.

При обранні міри покарання, місцевий суд також правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, пов`язане із посяганням на життя людини, що має підвищений рівень суспільної небезпечності, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця , особу обвинуваченого, який не має судимості в порядку ст. 89 КК України, одружений, не працює, має неналежний рівень матеріального забезпечення, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога.

Окрім того колегія суддів враховує, що потерпілий після завданої обвинуваченим травми став інвалідом другої групи.

Отже, покарання, яке призначено обвинуваченому, відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого ним, даним, що характеризують його особу, є достатнім та справедливим, тому підстав для скасування чи зміни вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 червня 2016 року щодо нього без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4