Справа № 183/2249/16
№ 1-кп/183/99/17
В И Р О К
іменем України
13 грудня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
представника потерпілих - ОСОБА_5 ,
потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001161 відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, з вищою освітою, працюючого лікарем наркологом КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер», не одруженого, не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
в с т а н о в и в:
12 грудня 2015 року близько о 09 годині 10 хвилин водій ОСОБА_8 , керуючи технічно справним автомобілем «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , рухався по проїзній частині автодороги М-04 «Знамянка-Луганськ-Ізварено», яка проходить по території Новомосковського району Дніпропетровської області, з боку м. Павлоград у напрямку м. Новомосковська.

У ході руху на зазначеній ділянці автодороги, водій автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 проявляючи злочинну недбалість, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру, не обрав безпечну швидкість руху за умовами дорожньої обстановки, з якою він мав би можливість виконувати всі необхідні дії по керуванню автомобілем, які б забезпечували безпеку руху всіх учасників, внаслідок чого втратив контроль над керуванням автомобіля, виїхав через розділовий трав`яний газон на зустрічні смуги для руху після чого, в некерованому стані на узбіччі зустрічних смуг на 249 км. + 700 м. автодороги М-04 «Знамянка-Луганськ-Ізварено», яка проходить по території Новомосковського району Дніпропетровської області, допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого ним автомобіля із лівою бічною частиною автомобіля «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_6 , в салоні якого на передньому пасажирському сидінні знаходилась ОСОБА_7 .

Своїми діями водій ОСОБА_8 , грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху України, які свідчать:
п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язано знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.3 « Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.»;
Порушення п.п. 12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.
Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 призвело до даної дорожньо-транспортної події, у результаті якої:
- водію автомобіля «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді тяжкої сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми в області надбрівної дуги, саден на обличчі, закритої тупої травми грудної клітини з переломами 5-6-7-8-9-10-го ребер ліворуч по лопатковій лінії з явищами лівостороннього гемопневмоторексу та посттравматичної лівосторонньої пневмонії, саден на спині, закритої тупої травми черева з розривом селезінки та явищами внутрішньочеревної кровотечі, саден на кінцівках.
Виявлені тілесні ушкодження у вигляді тяжкої сумісної тупої травми тіла спричинені від механічної дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини салону автомобілю, за умов дорожньо-транспортної пригоди.
За своїм характером виявленні ушкодження у вигляді тяжкої сумісної тупої травми тіла відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.
- пасажирці автомобіля «Volkswagen Polo», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден в лобній області, синця в параорбітальній області праворуч, закритої травми тазу з переломом лонної та сідничної кісток праворуч з задовільним стоянням уламків.
Виявлені тілесні ушкодження у вигляді тяжкої сумісної тупої травми тіла спричинені від механічної дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини салону автомобілю, за умов дорожньо-транспортної пригоди.
За своїм характером виявленні тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день) термін зрощення кісткової тканини понад 21 добу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєному не визнав та пояснив, що 12.12.2015 року він їхав з м. Павлоград в сторону м. Дніпро. Дорога була суха. На ділянці руху, поблизу с. Знаменівка була ожеледь у зв`язку з чим його автомобіль відкинуло на зустрічну смугу, де і відбулося зіткнення з автомобілем «Volkswagen Polo» під керуванням водія ОСОБА_6 . Зазначив, що рухався зі швидкістю 70-75 км/год. по правій смузі для руху. Намагався уникнути зіткнення, однак йому це не вдалося. Вважає винними в даній ДТП дорожні служби. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнав частково, в частині витрат на відшкодування шкоди, спричиненої транспортному засобу. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 не визнав.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 та спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі наступних доказів, досліджених в судовому засіданні:
-показань потерпілого ОСОБА_6 про те, що 12.12.2015 року він на автомобілі «Volkswagen Polo» разом зі своєму дружиною ОСОБА_7 вихав з м. Новомосковськ та рухався в сторону м. Донецьк. Рухався зі швидкістю 60-70 км/год. Метрів за 50 він побачив автомобіль «Ford Fusion», який несло в його сторону, по його смузі руху. Він з`їхав на праву обочину, однак зіткнення не вдалося уникнути. Вони з дружиною перебували в шоковому стані. Потім прихала швидка допомога та забрала їх до лікарні. Цивільний позов підтримав повністю, просив його задовольнити, та просив суворо покарати ОСОБА_8 ;
-показань потерпілої ОСОБА_7 про те, що 12.12.2015 року вона на автомобілі «Volkswagen Polo» разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 вихали з м. Новомосковськ та рухався в сторону м. Донецьк. Раптом чоловік їй сказав: «Тримайся», та в цей момент вона відчула удар. Зазначила, що на момент ДТП вона перебувала на 19 тижні вагітності. Потім приїхала швидка допомога та забрала її чоловіка до лікарні, а її не забрали. Пізніше вона самостійно звернулася до лікарні, де її госпіталізували, та лікар їй повідомив, що самостійно вона народити не зможе, а також є загроза викидня. Також зазначила, що в лікарню до неї приходила дружина ОСОБА_8 та просила вибачення, грошей ніхто не пропонував. Цивільний позов підтримала повністю, просила його задовольнити. Просила покарати ОСОБА_8 суворо;
-витягу з кримінального провадження № 0001161 від 12.12.2015 року відповідно до якого 12.12.2015 року о 09.10 годині на автодорозі М-04 «Знамянка-Луганськ-Ізварено», Новомосковського району Дніпропетровської області, на 249 км. +700 м. сталося зіткнення автомобіля «Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_6 та автомобіля «Ford Fusion», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 . Внаслідок ДТП водій автомобіля «Volkswagen Polo» ОСОБА_6 , пасажир його автомобіля ОСОБА_7 та водій автомобіля «Ford Fusion» ОСОБА_8 госпіталізовані до Новомосковської міськрайонної лікарні (т. 1 а.п. 204);
-протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.12.2015 року в ході проведення якого була оглянута ділянка автодороги М-04 249 км. +700 м., де сталося зіткнення автомобілів «Volkswagen Polo» та «Ford Fusion», та встановлено, що покриття на даній ділянці дороги асфальтне, мається ожеледь, наявні сліди осипу скла та пластику відокремлених від зіткнення автомобілів. Локалізація пошкоджень на автомобілі «Volkswagen Polo» на лівій частині автомобіля сильна деформація лівої бічної частини автомобіля характерна для зіткнення транспортних засобів. Локалізація пошкоджень на автомобілі «Ford Fusion» розташована на передній лівій частині автомобіля (т. 1 а.п. 206-220);
-речових доказів: автомобіль «Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_4 , переданий на зберігання на майданчик тимчасового тримання «Династія-Дніпро» (т. 1 а.п. 221), автомобіль «Ford Fusion», д/н НОМЕР_2 , переданий на зберігання на майданчик тимчасового тримання «Династія-Дніпро» (т. 1 а.п. 223);
-висновку експерта № 826е/57 від 29.02.2016 року відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у виді: тяжкої сумісної травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми в області надбрівної дуги, саден на обличчі, закритої тупої травми грудної клітини з переломами 5-6-7-8-9-10-го ребер ліворуч по лопатковій лінії з явищами лівостороннього гемопневмоторексу та посттравматичної лівосторонньої пневмонії, саден на спині, закритої тупої травми черева з розривом селезінки та явищами внутрішньочеревної кровотечі, саден на кінцівках. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді тяжкої сумісної тупої травми тіла спричинені від механічної дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини салону автомобілю, за умов дорожньо-транспортної пригоди. За своїм характером виявленні ушкодження у вигляді тяжкої сумісної тупої травми тіла відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння (т. 1 а.п. 227-230);
-висновку експерта № 835е/58 від 29.02.2016 року відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у виді: сумісної тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден в лобній області, синця в параорбітальній області праворуч, закритої травми тазу з переломом лонної та сідничної кісток праворуч з задовільним стоянням уламків. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді тяжкої сумісної тупої травми тіла спричинені від механічної дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, якими могли бути виступаючі частини салону автомобілю, за умов дорожньо-транспортної пригоди. За своїм характером виявленні тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день) термін зрощення кісткової тканини понад 21 добу (т. 1 а.п. 231-233);
-висновку експерта № 70/29-104 від 18.03.2016 року відповідно до якого автомобіль «Ford Fusion» контактував своєю передньою частиною з лівою бічною частиною автомобіля «Volkswagen Polo». Встановити експертним шляхом місце первинного контактування транспортних засобів (місце зіткнення) як геометричну крапку щодо меж проїжджої частини дороги й нерухомих орієнтирів (у метрах) не надається можливим, однак, слід зазначити, що місце зіткнення ТЗ в повздовжньому напрямку розташоване між місцем розташування автомобіля «Ford Fusion» та пластиковим осипом, в тому разі, якщо даний осип утворився від зіткнення автомобілів «Ford Fusion» та «Volkswagen Polo». В поперечному ж напрямку місце зіткнення розташоване на проїжджій частині дороги за напрямком руху до м. Павлоград (т. 1 а.п. 234-240);
-протоколу проведення слідчого експерименту від 14.03.2016 року за участю ОСОБА_6 в ході проведення якого останній розказав і показав як 12.12.2015 року сталася ДТП за участю автомобіля «Volkswagen Polo» під його керуванням, та автомобіля «Ford Fusion» під керуванням ОСОБА_8 (т. 1 а.п. 241-243);
-протоколу проведення слідчого експерименту від 14.03.2016 року за участю ОСОБА_7 в ході проведення якого остання розказала і показала як 12.12.2015 року сталася ДТП за участю автомобіля «Volkswagen Polo» під керуванням її чоловіка, та автомобіля «Ford Fusion» під керуванням ОСОБА_8 (т. 1 а.п. 244-246);
-висновку експерта № 5/10.1-236 від 16.03.2016 року відповідно до якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля «Ford Fusion» ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля «Ford Fusion» ОСОБА_8 визначалася виконанням вимог п. 12.1 ПДР України, і в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, що не дозволили б йому їх виконати. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Ford Fusion» ОСОБА_8 не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen Polo» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до п. 12.3 ПДР України. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen Polo» ОСОБА_6 не мав технічної можливості запобігти зіткненню своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення. В діях водія автомобіля «Volkswagen Polo» ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України, які з технічної точки зору могли б знаходитись в причинному зв`язку з даною ДТП (т. 1 а.п. 247-250);
-протоколу проведення слідчого експерименту від 28.03.2016 року за участю ОСОБА_8 в ході проведення якого останній розказав і показав як 12.12.2015 року сталася ДТП за участю автомобіля «Volkswagen Polo» під керуванням ОСОБА_6 , та автомобіля «Ford Fusion» під його керуванням (т. 2 а.п. 1-3).
Всі вище перелічені докази суд визнає належними, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного, та є беззаперечними для визнання вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Показання свідка ОСОБА_10 суд не приймає як доказ, оскільки під час досудового розслідування він був допитаний в якості свідка, однак насправді не був свідком ДТП за участю ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , а лише проводив експертизу по даному кримінальному провадженні, та в якості експерта в судовому засіданні допитаний не був.
До показань ОСОБА_8 щодо невизнання ним вини у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку з тим, що його вини у вчиненні даної ДТП немає, у всьому винні комунальні служби, суд відноситься критично, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а також ні обвинуваченим, ні його захисником не надано жодного доказу на підтвердження зазначеної версії, не наведено жодної обставини, на підставі яких можна було б піддати сумніву докази, надані на підтвердження обвинувачення.

В даному кримінальному провадженні обвинувачення пред`явлено лише ОСОБА_8 , тому суд і проводив судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення ОСОБА_8 , тому суд розцінює такі показання обвинуваченого як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення відповідальності за тяжкий злочин.
Судом не встановлено суттєвих порушень кримінального процесуального закону під час досудового розслідування, які б могли перешкодити ухваленню вироку, а тому, за відсутності розумних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_8 , суд вважає доведеною його вину в інкримінованому злочині.

Таким чином, суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому та спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження за ч. 2 ст. 286 КК України.
При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_8 , суд враховує те, що він раніше не судимий, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, на обліках у лікарів не перебуває.

Обставин, які обтяжують та обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Зазначені обставини вказують на неможливість призначення ОСОБА_8 максимально суворого покарання.

Разом з тим, судом враховується те, що ОСОБА_8 вчинив злочин, віднесений законом до категорії тяжких, вину в якому не визнав, не прийняв жодних мір для відшкодування збитків завданих потерпілим, під час всього судового розгляду намагався перекласти вину у вчиненні злочину на інших осіб.

Тому, керуючись ст. 50 КК України, виходячи з поняття покарання та його мети, а також враховуючи відсутність обставин, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого ОСОБА_8 , враховуючи думку потерпілих, які наполягали на призначенні ОСОБА_8 суворого покарання, суд вважає, що виправлення останнього без відбування покарання неможливе, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання виключно у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, та відсутності підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено клопотання, підтримане ОСОБА_8 , про застосування до останнього п. «г» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році», оскільки він є інвалідом третьої групи.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного вище Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» , звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, підлягають особи, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинуваченого на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», визнано в установленому порядку інвалідом 3 групи, він вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. ст. 12, 25 КК України, є необережним тяжким злочином. Обмежень щодо застосування відносно нього амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась. Тобто, на нього поширюються вимоги відповідного закону, а тому він підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.
В даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної здоров`ю, спричиненої внаслідок ДТП у розмірі 5352,27 гривень, матеріальної шкоди заподіяної майну, завданої внаслідок ДТП в розмірі 180942,43 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 70000 гривень, а також про стягнення із ПАТ «Страхова група «ТАС» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди майну, спричиненої внаслідок ДТП у розмірі 50000 гривень.

Судом встановлено, що саме діями обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_6 було спричинено матеріальну шкоду, та цивільно-правова відповідальність ОСОБА_8 застрахована ПАТ «Страхова група «ТАС», потерпілим сума матеріальної шкоди доведена частково, а саме в сумі 230942 гривень та підтверджена документально висновком експерта № 0906/16/16 від 07.06.2016 року, а тому суд вважає, вимоги, в частині відшкодування матеріальної шкоди заподіяної майну, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання моральної шкоди, суд враховує доведеність вини ОСОБА_8 в обсязі обвинувачення, враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань потерпілого, завданих в наслідок протиправних дій ОСОБА_8 , стан здоров`я потерпілого та можливість його відновлення, тяжкість вимушених змін в його життєвих стосунках. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду спричинену потерпілому в сумі 70 000 гривень.

В даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної здоров`ю, спричиненої внаслідок ДТП у розмірі 4848,98 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 70 000 гривень, а також про стягнення із ПАТ «Страхова група «ТАС» в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП у розмірі 10 000 гривень.

Враховуючи те, що потерпілою ОСОБА_7 сума матеріальної шкоди жодним чином не підтверджена, суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирішуючи питання моральної шкоди, суд враховує доведеність вини ОСОБА_8 в обсязі обвинувачення, враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань потерпілої, завданих в наслідок протиправних дій ОСОБА_8 , стан здоров`я потерпілої та можливість його відновлення, тяжкість вимушених змін в її життєвих стосунках, а також те, що на момент ДТП потерпіла була вагітна та внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її стан здоров`я значно погіршився, у зв`язку з чим вона тривалий час перебувала на стаціонарному лікуванні, та що викликало передчасні пологи. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду спричинену потерпілій в сумі 70 000 гривень.

Разом з тим, відповідно до ст. 26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Відповідно до Поліса № АІ/7696630 страхова сума за полісом за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю складає 100 000 гривень.

Тому, із ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_7 підлягає стягненню моральна шкода в сумі 5 000 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком 3 роки.

ОСОБА_8 на підставі п. «г» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільнити від відбування основного та додаткового призначеного покарання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_8 на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної здоров`ю, спричиненої внаслідок ДТП у розмірі 5352,27 гривень, матеріальної шкоди заподіяної майну, завданої внаслідок ДТП в розмірі 180942,43 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 70000 гривень, а також про стягнення із ПАТ «Страхова група «ТАС» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди майну, спричиненої внаслідок ДТП у розмірі 50000 гривень задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 180 942 гривні 43 копійки.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 70 000 гривень.

Стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 50 000 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_8 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної здоров`ю, спричиненої внаслідок ДТП у розмірі 4848,98 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди 70 000 гривень, а також про стягнення із ПАТ «Страхова група «ТАС» в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП у розмірі 10 000 гривень задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 70 000 гривень.

Стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Речові докази: : автомобіль «Volkswagen Polo», д/н НОМЕР_4 , автомобіль «Ford Fusion», д/н НОМЕР_2 , передані на зберігання на майданчик тимчасового тримання «Династія-Дніпро» - повернути за належністю власникам.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення експертизи № 70/29-104 від 18.03.2016 року у сумі 879 гривень 60 копійок, на проведення експертизи № 5/10.1-236 від 16.03.2016 року у сумі 703 гривні 68 копійок.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1