УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/5532/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 72 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2018 року
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2018 року, якою частково задоволено його заяву про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
встановив:
Згідно ухвали суду від 23 січня 2018 року заяву засудженого ОСОБА_8 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання задоволено частково.
Зараховано засудженому ОСОБА_8 у строк основного покарання у виді довічного позбавлення волі, призначеного вироком апеляційного суду Донецької області від 21.08.2001року, строк попереднього ув`язнення з 21.02.1999 року до 19.08.2004 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.15), з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 , як вбачається з її змісту просить зарахувати йому в строк відбування покарання строк його перебування у СІЗО у період з 20.02.1999 р. з дня його фактичного затримання.
Також, в апеляційній скарзі засуджений просить встановити порушення судом його прав при розгляді попередніх заяв про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання за результатами розгляду яких йому було відмовлено в зарахуванні строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді довічного позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку засудженого ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджений 21 серпня 2001 року апеляційним судом Донецької області за ст.ст. 69; 17 ч. 2, 86-1; 142 ч. 3; 93 п.п. а, „е, „з, „і, „и, 42 ч. 1 КК України 1960 року до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Початок строку відбування покарання за вироком ОСОБА_8 визначено з 21 лютого 1999 року.
Ухвалою Верховного Суду України від 19.08.2004 року вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_8 , в частині призначення остаточного покарання довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю залишено без змін.
Згідно протоколу затримання ОСОБА_8 був затриманий за підозрою у вчинення злочину 21.02.1999 року. (а.с. 16)
За таких обставин доводи апеляційної скарги засудженого про необхідність зарахування йому часу попереднього ув`язнення з 20.02.1999 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Не можуть бути задоволені і вимоги апеляційної скарги щодо надання оцінки судовому рішенню від 22.03.2016 року за попередньою його заявою про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, оскільки вони виходять за межі вказаного апеляційного розгляду.
Керуючись ст. 404, 405, 407,537 КПК України, апеляційний суд,
постановив:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2018 року щодо ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
СУДДІ: