Справа № 569/2552/18
УХВАЛА

23 лютого 2018 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Рівне клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000063 від 10.11.2017р.,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням про часткове скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000063 від 10.11.2017р.
В обґрунтування скарги вказує, що в провадженні старшого слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Рівненській області підполковника податкової міліції ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000063 від 10.11.2017 року за фактом незаконного придбання з метою збуту, зберігання, транспортування з цією метою, а також збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв з присутніми на них підробленими марками акцизного податку гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.

24 січня 2018 року в ході обшуку, проведеного слідчим в автомобілі марки «Volkswagen LТ», держаний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований та належить ОСОБА_3 особисто, на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 16.01.2018, справа № 569/565/18, відповідно до протоколу обшуку від 24 січня 2018 року, вилучено належний йому на праві власності автомобіль марки «Volkswagen LТ», д.н.з. НОМЕР_1 .

Враховуючи наведене слід зауважити те, що відносно заявника особисто кримінальне провадження не ведеться, відомості до Єдиного реєстру судових рішень не внесено, підозра по кримінальному провадженню нікому не пред`явлена, та позбавлення можливості фактично користуватися власним автомобілем перешкоджає задоволенню власних потреб, потреб сім`ї, завдає шкоди здійсненню законної господарської діяльності його дружини, та те, що він будь-яких намірів знищити вказаний автомобіль не мав та не має.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав повністю з посиланням на викладені у ній обставини, додатково вказав на те, що зобов`язується не знищувати вказаний транспортним засобом , оскільки він є єдиний транспортний засіб який перебуває у його власності та користуванні, а також те, що відсутні обставини, які підтверджують, що незастосування заборони права користуватися автомобілем, призведе до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати.
Слідчий в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання ОСОБА_3 .
Заслухавши скаржника, слідчого,слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволенню з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні старшого слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Рівненській області підполковника податкової міліції ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000063 від 10.11.2017 року за фактом незаконного придбання з метою збуту, зберігання, транспортування з цією метою, а також збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв з присутніми на них підробленими марками акцизного податку гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України.

24 січня 2018 року в ході обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 16.01.2018, відповідно до протоколу обшуку від 24 січня 2018 року, вилучено належний ОСОБА_3 на праві власності автомобіль марки «Volkswagen LТ», д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
На підставі вище викладеного, враховуючи норми Конституції України, ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2016 року №5 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
У відповідності до ч.1ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з наведених підстав, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання ОСОБА_3 підлягає до задоволення, так як ОСОБА_3 не є підозрюваним чи обвинуваченим у кримінальному провадженні за № 0000063 від 10.11.2017 року, а тому належне йому майно, а саме: автомобіль марки «Volkswagen LТ», д.н.з. НОМЕР_1 слід повернути йому, як власнику.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 170, 171,174 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ :
Клопотання ОСОБА_3 задоволити.
Частково скасувати арешт накладений на підставаі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 26 січня 2018 року на належний на праві власності ОСОБА_3 , автомобіль марки «Volkswagen LT», державний номерний знак НОМЕР_1 , який вилучений у ході проведення обшуку 24.01.2018р. в частині заборони користуватись ним.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1