ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002419 від 23.11.2017 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, який має середню освіта, не одружений, не працевлаштований, на утримані неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 28.04.2017 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 20.12.2017 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді трьох років двох місяців позбавлення волі;

обвинуваченого за ч. 2 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2017 року, більш точної дати у ході проведення слідства встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , знаходячись біля ринку «Курчатовський» у м. Дніпро, знайшов металевий предмет, за зовнішніми ознаками схожий на кастет, та в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у невстановлений у ході проведення слідства день та час, усвідомлюючи, що даний кастет відноситься до категорії холодної зброї, поклав його до кишені своєї куртки, що була одягнута на ньому та залишив його при собі з метою самозахисту, чим самим порушив ст. 39 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576.

23.11.2017 року приблизно о 16 годині ОСОБА_4 , знаходячись на дитячому майданчику біля буд. № 4 по пр. Миру в м. Дніпро палив табачні вироби, де в цей час був зупинений працівниками поліції за скоєння адміністративного правопорушення. Під час складання протоколу, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП України, за згодою останнього було проведено особистий огляд, під час якого у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено металевий предмет за зовнішніми ознаками схожий на кастет.

Предмет, вилучений 23.11.2017 року біля буд. №4 по пр. Миру в м. Дніпро, в ході проведення огляду ОСОБА_4 , є холодною зброєю. Даний предмет є холодною зброєю ударно-дробильної дії, який виготовлений саморобним способом з використанням промислового обладнання за типом кастет.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і пояснив, що в жовтні 2017 року біля ринку «Курчатовський» у м. Дніпро він знайшов кастет, який вирішив залишити собі та носив для самозахисту. В подальшому був зупинений співробітниками поліції та в ході особистого огляду, він добровільно видав їм раніше знайдений кастет.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 263 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми діями, які виразились у носінні кастету без передбаченого законом дозволу, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлад психіки та поведінки, внаслідок вживання кількох наркотичних речовин та інших психоактивних речовин. Синдром залежності».
Суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено ст. 66 КК України.
Також суд враховує обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, а саме рецидив злочинів, що передбачено ст. 67 КК України.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2017 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді трьох років двох місяців позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин до постановлення вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2917 року, отже, остаточне покарання слід обрати за сукупністю злочинів за ч. 4 ст.70 КК України, обираючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково (у виді 2 років позбавлення волі) приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2017 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 27.11.2017 року.

Речові докази:
-спец-пакет, який опечатаний пломбою № 7534561 в якому знаходиться холодна зброя - кастет, вилучений у ОСОБА_4 , який зберігається в камері зберігання речових доказів Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи зброї у розмірі 593,22 грн.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1