Справа № 202/1140/18
Провадження № 1кп/202/221/2018
УХВАЛА
Іменем України
27 березня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000169 від 16.01.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянина України, непрацюючого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, із середньо-технічною освітою, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2012 року, більш точного часу в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи з корисливих мотивів, маючи на меті шляхом обману заволодіти грошовими коштами державного бюджету України у вигляді допомоги по безробіттю, прибув до будівлі Лівобережного районного центру зайнятості, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 4, де достовірно знаючи про те, що він перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Нова Пошта» (Код ), що виникли на підставі цивільно-правового договору про виконання робіт №11/05 від 10.05.2012 року, укладеного ОСОБА_5 з одного боку, та ТОВ «Нова Пошта» в особі директора ОСОБА_6 , з іншого, у м. Полтава, що відповідно до ст.1, 2 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 року № 803-ХІІ (в редакції від 01.10.2011 року) унеможливлювало отримання ним статусу безробітного, що відповідно до п.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 року № 1533-ІІІ (в редакції від 19.05.2011 року) унеможливило б отримання ОСОБА_5 матеріального забезпечення на випадок безробіття та соціальних послуг, склав заяву про надання статусу безробітного.
27 червня 2012 року, більш точного часу в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про неправдивість викладених ним у заяві про надання статусу безробітного відомостей про відсутність роботи, у зв`язку з чим він нібито не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі за договорами цивільно-правового характеру, подав її з іншими, передбаченими Законом України «Про зайнятість населення» документами до Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпропетровська, після чого, його працівники, завідомо не обізнані про скоєння кримінального правопорушення та будучи введеними в оману ОСОБА_5 , на підставі виготовленої останнім заяви про надання статусу безробітного від 27.06.2012 року та доданих до неї документів, прийняли рішення про надання статусу безробітного та призначення ОСОБА_5 допомоги по безробіттю.
В подальшому, в період часу з 27.06.2012 року по 15.03.2013 року ОСОБА_5 , шляхом обману заволодів грошовими коштами Державного бюджету України, у вигляді допомоги по безробіттю, з коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, в результаті перерахування Лівобережним районним центром зайнятості м. Дніпропетровська на особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 , грошових коштів у розмірі 12,620 грн. 76 коп., якими останній розпорядився на власний розсуд.
В період часу з 10.05.2012 року по 30.04.2013 року, ОСОБА_5 відповідно до цивільно-правового договору про виконання робіт № 11/05 від 10.05.2012 року, укладеного між ним та директором ТОВ «Нова Пошта» ОСОБА_6 , отримував дохід загальною сумою 13,420 гривень, тим самим забезпечував себе самостійно.
12.06.2013 року відповідно до акту № 106 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування на випадок безробіття» Лівобережного районного центру зайнятості м. Дніпропетровська припинено виплату соціальної допомоги ОСОБА_5 та встановлено переплату перерахованих грошових коштів.
В результаті шахрайських дій ОСОБА_5 , у період часу з 27.06.2012 року по 15.03.2013 року Лівобережним районним центром зайнятості м. Дніпропетровська перераховано на особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_5 , грошові кошти в розмірі 12,620 грн. 76 коп., якими останній розпорядився на свій розсуд.
ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 вину свою у пред`явленому обвинувачені за ч.1 ст. 190 КК України визнав повністю, суду пояснив, що обставини вчинення ним злочину відповідають тим обставинам, що зазначені в обвинувальному акті.
Обвинуваченим ОСОБА_5 , з посиланням на те, що йому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, яке вчинене в період 27.06.2012 - 15.03.2013 роках та відноситься до злочинів невеликої тяжкості і з дня його вчинення минуло більше двох років, просить про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Заслухавши прокурора та захисника, які погодились з заявленим клопотанням, обвинуваченого, який вину свою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України визнав і наполягав на звільненні його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частини другої статті 284 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Із матеріалів справи, вбачається, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_5 вчинено у 2013 році і санкція статті ч.1 ст.190 КК України передбачає менш суворе покарання, ніж позбавлення волі на строк 2 роки та штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, минуло 3 роки.
Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд, за наявності підстав, а вони передбачені ч. 1 ст. 49 КК України, закриває кримінальну справу та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.
Керуючись ст.ст. 286, 288, 314, 369, 372 КПК України, ст. 49 КК України,
П о с т а н о в и в :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст. 190 КК України закрити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1