Справа № 461/2120/18
Провадження № 1-кс/461/1901/18
УХВАЛА
про накладення арешту на майно
03.04.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

встановив:
Слідчим відділом СУ ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000937 від 27.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Слідчий СУ ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Hyundai Tucson» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль належить ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 . Місцем зберігання автомобіля «Hyundai Tucson» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , слідчий просить визначити територію майданчику тимчасового утримання, що за адресою: м. Львів, вул. Суботівська, 13а.

Клопотання мотивує тим, що вказаний транспортний засіб має суттєве значення для проведення досудового розслідування та може бути використаний як доказ вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі як речовий доказ.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, згідно якої клопотання заперечує, з підстав того, що висновками медичних установ, за результатами проведеного з малолітньою потерпілою ОСОБА_5 обстеження, у останньої не виявлено тілесних ушкоджень, що утворюють склад вказаного правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Як видно з постанови слідчого від 27.03.2018 року, автомобіль на який просить накласти арешт слідчий визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
Кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, що зареєстровано за фактом ДТП, яке відбулось 26.03.2018 близько 16:00 годин у м. Львові по вул. Сахарова, 45, за участі автомобіля марки «ВАЗ 2102» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 та автомобіля марки «Hyundai Tucson» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 . В результаті даної ДТП, пасажир автомобіля «ВАЗ 2102» малолітня ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження, а транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень.

При цьому, як видно з долучених до ОСОБА_4 висновків медичних установ, за результатами проведеного з малолітньою потерпілою ОСОБА_5 обстеження, у останньої не виявлено тілесних ушкоджень, які могли б бути заподіяні при зіткненні автомобілів, які були учасниками дорожньо-транспортної пригоди.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, зважаючи на те, що слідчий в судове засідання не з`явився і не повідомив про причини неявки, тобто не довів в ході розгляду справи обґрунтованість поданого ним клопотання, а також те, що, за медичними висновками не підтверджено наслідкового зв`язку у виді заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди малолітній ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, а відтак і відсутні підстави для накладення арешту на транспортний засіб, яким керував ОСОБА_4 , а тому приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

постановив:
У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1