Справа № 372/3172/17
Провадження № 1-кп-44/18
В И Р О К
іменем України

20 березня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі колегії суддів :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
законних представників потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_12 ,

психолога ОСОБА_13 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001398 від 31.08.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Жуківці Обухівського району Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, учня 9 класу Обухівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 імені А.С.Малишка, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_11 вчинив відносно малолітнього задоволення статевої пристрасті неприродним способом з використанням безпорадного стану потерпілого за таких обставин.

Неповнолітній ОСОБА_11 , в період часу з 31 червня 2017 року по 07 серпня 2017 року в світлу пору доби, точного часу не встановлено, перебував в районі гаражного кооперативу без назви, що розташований між вулицею Трипільською та садовим товариством «Імпульс», що в місті Обухів Київській області, разом з малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час, у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті неприроднім способом із малолітнім ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та усвідомлюючи що його дії носять небезпечний та протиправний характер, явно усвідомлюючи, що його дії посягають на охоронювані законом суспільні відносини, що забезпечують статеву недоторканість малолітнього ОСОБА_6 , використовуючи його безпорадний стан, що пов`язаний із його малолітством та не усвідомленням останнім вчинюваних відносно нього дій, а також не можливістю чинити опір, ОСОБА_11 змусив до виконання певних дій ОСОБА_6 для того, аби дозволити останньому купатися в басейні, що розташований на території земельної ділянки в садовому товаристві «Звязківець» в місті Обухів Київської області. Тому, ОСОБА_11 , сівши на край лавки, що розташована позаду входу до гаражів, де він перебував разом з потерпілим, оголив свій статевий орган, після чого сказав ОСОБА_6 стати на коліна та схилив його обличчя до свого статевого органу, після чого сказав зробити йому мінет, бажаючи таким чином задовольнити свою статеву пристрасть неприроднім способом, всупереч волі останнього. Після цього, ОСОБА_11 помістив до роту ОСОБА_6 свій статевий член, тим самим вступивши з останнім в орогенітальний контакт у вигляді фелляції (мінет), чим вчинив задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім шляхом.

Відразу після цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_11 розвернув ОСОБА_6 спиною до себе та маючи прямий умисел на задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім способом, наказавши оголити статеві органи ОСОБА_6 , після чого здійснив у відношенні останнього задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, шляхом анальногенітального контакту, тим самим вчинивши задоволення своєї статевої пристрасті неприроднім шляхом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав повністю, відмовився від надання показів в порядку ст.63 Конституції України, у судових дебатах визнав неправомірність своїх дій, які полягали у оголенні перед потерпілим та іншими особами, заперечив насильство по відношенню до потерпілого, посилався на те, що вважав потерпілого одинадцятирічним, просив врахувати власний неповнолітній вік.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину повністю доведена показами потерпілого, свідків, письмовими і речовими доказами.

Так, неповнолітній потерпілий ОСОБА_6 , будучи допитаним в судовому засіданні у присутності законних представників та психолога, показав, що товаришує із обвинуваченим « ОСОБА_14 » давно - із шести років, вони разом гуляли у дворі, їздили на велосипедах, одного разу «Сєрий» його пригостив цигаркою, він курив її. Влітку 2017 року, орієнтовно у липні, «Сєрий» запросив на свою дачу, запропонував оральний статевий акт, щоб взамін дозволити покупатись у басейні на дачі. Він не розумів спочатку що треба робити, тоді «Сєрий» витягнув статевий орган і сказав розпочати оральний статевий акт, на що він погодився, оскільки дуже любить купатися, а у басейні ще ніколи не купався. Він орально зробив те, що просив «Сєрий», надалі «Сєрий» розвернув його і здійснив анальний статевий акт. При цьому йому боляче не було, «Сєрий» не примушував і не погрожував йому, а все це він робив лише для того, щоб покупатись у басейні. Після завершення акту вони купались у басейні, а «Сєрий» дав йому «Кока-коли». Такі саме дії « ОСОБА_14 » робив із ним п`ять чи шість разів у різні дні протягом літа на дачі та біля гаражів. Точний час і місце кожної дії не зміг деталізувати в силу давності подій і бажання забути. В різні епізоди при вказаних діях були присутні їх друзі « ОСОБА_15 » і « ОСОБА_16 », хтось знімав на відео, яке потім йому показувала на телефоні ОСОБА_17 . Коли він не хотів робити вказані дії, «Сєрий» обіцяв, окрім басейна, подарувати запальничку. Він особисто нікому про це не розповідав, оскільки боявся « ОСОБА_18 », який наказав нікому не розповідати. У подальшому про це дізналась його мати коли їй розповів хтось інший.

Законні представники неповнолітнього потерпілого вказали на те, що їх син дружив із обвинуваченим, про скоєне вони дізнались від інших осіб та відео.

Неповнолітній свідок ОСОБА_19 , будучи допитаним в судовому засіданні у присутності законного представника та психолога, показав, що товаришує із обвинуваченим і потерпілим, влітку 2017 року на вулиці зустрічався із ними, вони гуляли на дачі у обвинуваченого. Він двічі бачив, як обвинувачений «насилував» потерпілого, це було у різні дні із проміжком у декілька днів, знає про ще один аналогічний епізод зі слів хлопців. В його присутності обвинувачений пропонував потерпілому покупатись у басейні за умови вступу у статевий контакт, на що потерпілий погодився. Він бачив, як обвинувачений «насилував» потерпілого орально та анально, а також він знімав це на відео своїм телефоном, оскільки обвинувачений просив зафіксувати час, так як обвинувачений із потерпілим домовились, що це буде тривати дві хвилини, а потім вони підуть у басейн. На прохання ОСОБА_17 він скопіював їй ці відео. Він боявся розповісти про це батькам, але однолітки про ці події знали.

Неповнолітній свідок ОСОБА_20 , будучи допитаною в судовому засіданні у присутності законного представника та психолога, показала, що проживає по сусідству із потерпілим та обвинуваченим, від обвинуваченого дізналась про наявність відео із оральним статевим актом із потерпілим, спочатку не повірила, а потім ОСОБА_21 показав їй ролика на телефоні, де у двох відео зафіксовано оральний статевий акт із потерпілим, а в третьому відео було записано анальний статевий контакт, на відео видно було потерпілого та обвинуваченого, а також чутно було ОСОБА_16 . ОСОБА_16 їй переписав ці відеороліки на телефон, а вона скопіювала на свій ноутбук. Вона обвинуваченого образила за ці дії із потерпілим, розповіла про це старшим хлопцям, щоб покарати обвинуваченого. Вона присутня не була, але хлопці розповідали, що потерпілий робив ті дії для того, щоб поплавати у басейні на дачі у обвинуваченого, де вона також іноді бувала. Дорослим вона злякалась розповісти про це. Відеозаписи зберегла на ноутбуці з метою унеможливити уникнення обвинуваченого від покарання за скоєне, на вимогу поліції їх видала із ноутбуком.

Свідок ОСОБА_22 показала, що є подругою матері потерпілого, 29.08.2017 року випадково дізналась від сусіда-підлітка про наявність відео, де зафіксовано анальний і оральний акт із потерпілим, тому розповіла про це матері потерпілого, яка повідомила поліцію.

Свідок ОСОБА_23 показав, що є відчимом обвинуваченого, проживає із ним, на дачі у них є басейн, де іноді купались діти, з його дозволу проводився обшук дачі, він бачив три відеоролики, де були зафіксовані статеві акти за участю осіб, що схожі на обвинуваченого і потерпілого, про події знає зі слів інших осіб, охарактеризував обвинуваченого позитивно.

Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні показала, що є психологом школи № 2, де навчається потерпілий, здійснювала індивідуальну роботу із потерпілим до і після події, потерпілий інтелектуально розвинутий, гіперактивний з недостатністю уваги, в силу психологічних особливостей не охоплює всю картину подій, а лише окремі деталі, критично усвідомлює інкриміновані у цій справі події лише із сплином часу, розповідав їй про те, що вважав обвинуваченого другом, довіряв, захоплювався ним, погодився виконати його пропозицію, оскільки сподівався на обіцяне покупатись у басейні і був зацікавлений у дружбі із старшим другом, потерпілий повідомляв, що ОСОБА_25 здійснив із ним анальний статевий акт, було бридко і неприємно, іноді боляче, але він терпів, після орального акту він спльовував рідину і блював, ОСОБА_25 робив із ним це приблизно п`ять разів, внаслідок подій потерпілий отримав глибоку психологічну травму і отримує відповідне лікування, шкода його психологічному здоров`ю є невідворотною.

Свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 показали, що є працівниками установ і закладів освіти, де навчаються потерпілий та обвинувачений, які позитивно характеризуються, подібних до інкримінованих дій раніше не виявлялось, у навчальних закладах регулярно здійснювались заходи щодо правового виховання, про скоєне дізнались від учнів та працівників поліції.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину також підтверджується поданими суду письмовими і речовими доказами, зокрема:
-свідоцтвом про народження, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 , 04.06.2009 року є малолітнім (т.1 а.с.158);

-медичною документацією, педагогічною характеристикою, актом, якими підтверджується стан здоров`я та психологічні особливості потерпілого, його соціальний стан (т.1 а.с.169-173, 175, 176, 180, 182);

-висновком судово-психіатрічного експерта № 445, яким підтверджується те, що потерпілий ОСОБА_6 з урахуванням індивідуально-психологічних особливостей, рівня розумового розвитку та віку міг під час скоєння відносно нього протиправних дій правильно сприймати зовнішню сторону обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, без розуміння їх суті, внаслідок малолітнього віку ОСОБА_6 не міг під час скоєння відносно нього протиправних дій правильно розуміти характер і значення цих дій та чинити опір (т.1 а.с.186-188);

-протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 28.09.2017 року з участю потерпілого, з яким узгоджуються покази потерпілого у судовому засіданні щодо вчинення відносно нього протиправних дій саме обвинуваченим, щодо механізму та обставин орогенітального та анальногенітального контакту із ним, чим обвинувачений задовольнив свою статеву пристрасть неприроднім шляхом, щодо присутності при цьому свідка ОСОБА_19 (т.1 а.с.189-192);

-протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням відеозапису від 28.09.2017 року з участю свідка ОСОБА_19 , з яким узгоджуються покази цього свідка у судовому засіданні щодо вчинення відносно потерпілого протиправних дій саме обвинуваченим, щодо механізму та обставин орогенітального та анальногенітального контакту із потерпілим, чим обвинувачений задовольнив свою статеву пристрасть неприроднім шляхом, щодо присутності при цьому свідка ОСОБА_19 (т.1 а.с.213-214, 218);

-протоколом обшуку від 31.08.2017 року, яким підтверджуються обставини вилучення ноутбуку, який містить відеозаписи вчинення обвинуваченим інкримінованих йому діянь (т.1 а.с.247-250, т.2 а.с.7-8);

-протоколом огляду речових доказів від 26.09.2017 року, яким підтверджуються результати огляду речових доказів, зокрема ноутбука, де виявлено файли порнографічного характеру, а саме відеозаписи вчинення обвинуваченим інкримінованих йому діянь (т.2 а.с.35-36);

-висновком судово-психіатрічного експерта № 464, яким підтверджується те, що на час вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_11 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на психічне захворювання не страждав, з урахуванням індивідуально-психологічних та вікових особливостей, рівня розумового розвитку під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати характер та фактичний зміст власних дій і керувати ними та передбачати їх наслідки (т.2 а.с.67-69);

-відтвореними в судовому засіданні під час огляду речових доказів відеозаписами слідчих дій;

-відтвореними в судовому засіданні під час огляду речових доказів відеозаписами, де зафіксовано орогенітальний та анальногенітальний контакти із потерпілим, якими обвинувачений задовольнив свою статеву пристрасть неприроднім шляхом.

При наданні правової оцінки дослідженим під час судового розгляду доказам суд відкидає інші надані обвинуваченням докази, зокрема інші протоколи обшуків тощо, оскільки в них не міститься відомостей, які б об`єктивно підтверджували зазначені у обвинуваченні обставини.

При наданні правової оцінки допустимості відтворених в судовому засіданні відеозаписів, на яких зафіксовано оро- та анальногенітальні контакти між двома неповнолітніми, суд приймає до уваги, що ці докази були отримані без порушень КПК України, а саме під час дозволеного ухвалою слідчого судді обшуку, виявлені на ноутбуці свідка ОСОБА_20 , яка у судовому засіданні підтвердила їх отримання від свідка ОСОБА_19 , який, в свою чергу, в судовому засіданні підтвердив факт проведення відповідної відеозйомки саме ним, підтвердив те, що на відеозаписах зафіксовані саме ті обставини, про які він дав свідчення під час судового розгляду, зокрема те, що він здійснював відеофіксацію оро- та анальногенітальних статевих актів за участю потерпілого та обвинуваченого. Стороною захисту вказані обставини жодним чином не спростовані. Враховуючи викладене, взаємоузгодженість зафіксованих на відеозаписах відомостей із показами потерпілого і свідків, а також із наявними у справі письмовими доказами, суд вважає вказані докази належними і допустимими, тому покладає у сукупності із іншими зазначеними вище доказами у основу вироку як такі, що відповідають дійсним обставинам справи.

Крім того, винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину частково узгоджується із позицією обвинуваченого, висловленою у судових дебатах, оскільки з його виступу вбачається, що він дійсно оголював свій статевий орган перед потерпілим у присутності інших осіб, усвідомлює неправомірність своїх дій, хоч і заперечує насильство до потерпілого та інші обставини злочину. Також цей визнаний ним факт цілком узгоджується із показами потерпілого, свідків, які окрім цього, додатково повідомили про наступні після оголення статевого органу дії обвинуваченого.

Вказану захисну позицію обвинуваченого суд розцінює як спосіб захисту та намір уникнути кримінальної відповідальності за скоєне діяння.

Так, аналіз свідчень потерпілого та свідків в суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших факторів, дає підстави вважати правдивими покази потерпілого та свідка ОСОБА_19 в частині підтвердження факту вчинення інкримінованих обвинуваченням діянь по відношенню до потерпілого саме обвинуваченим ОСОБА_11 , орієнтовного часу, механізму, способу та обставин задоволення ним статевої пристрасті неприродним способом, оскільки вони узгоджуються із іншими наявними у справі належними і допустимими доказами, зокрема показами інших свідків, висновками експертиз, відтвореними відеозаписами.

Доводи сторони захисту про непослідовність показань потерпілого під час різних слідчих дій та під час судового розгляду суд вважає необґрунтованими, оскільки загалом потерпілий у суді цілком підтвердив всі важливі для кримінального провадження обставини, а певні протиріччя пояснюються його малолітнім віком, встановленими судово-психіатрічною експертизою особливостями психологічного сприйняття, а також неможливістю у зв`язку із цим чітко відмежувати кожен із епізодів вчинених обвинуваченим протиправних дій. При цьому суд вирішує справу лише в межах пред`явленого обвинувачення, яким інкримінується лише один епізод задоволення ОСОБА_11 своєї статевої пристрасті неприроднім способом шляхом оро- та анальногенітального контакту, тому опис малолітнім потерпілим і неповнолітніми свідками інших подібних епізодів між тими ж особами приймається до уваги лише в аспекті загальної оцінки достовірності повідомлених ними відомостей.

Зокрема, з показань потерпілого та свідків вбачається, що саме ОСОБА_11 і лише він один вчиняв по відношенню до малолітнього потерпілого ОСОБА_6 дії щодо задоволення статевої пристрасті неприродним способом. Жодного доказу на спростування таких показів стороною захисту не подано.

Посилання обвинуваченого на те, що він сприймав потерпілого як особу, що досягла одинадцятирічного віку та не є малолітньою, суд вважає неправдивими, оскільки із сукупності зібраних доказів, зокрема показів потерпілого та всіх свідків вбачається, що обвинувачений достовірно був обізнаний із малолітнім віком потерпілого, вони протягом декількох років підтримували товариські відносини, регулярно спілкувались у дворі будинку, де обидва проживали із сім`ями. Крім того, це не спростовує обізнаності обвинуваченого із тим, що потерпілий не досяг чотирнадцятирічного віку, тому станом на час скоєння відносно нього інкримінованих діянь в силу приписів чинного законодавства був малолітнім і не досяг статевої зрілості.

Оцінюючи доводи захисту про відсутність насильства, добровільну згоду потерпілого на участь у статевих актах із обвинуваченим, відсутність тяжких наслідків скоєного тощо суд вважає їх безпідставними і такими, що виходять за межі обвинувачення, оскільки обвинуваченням не інкримінуються відповідні кваліфікуючі ознаки злочину, а диспозиція ч.3 ст.153 КК України цілком охоплює всі фактично інкриміновані кваліфікуючі ознаки, які є достатніми для належної кваліфікації скоєного і визначення наявності або відсутності складу злочину.

При вирішенні справи суд враховує, що безпорадний стан потерпілої особи це відсутність у неї фізичної можливості чинити опір вступу з нею у статеві зносини, а також відсутність у неї можливості правильно розуміти сутність і характер вчинюваних з нею сексуальних дій або керувати своїми вчинками. Психічна безпорадність є одним із видів безпорадного стану, в якому потерпіла особа не може розуміти характер і значення вчинюваних із нею дій. Про психічну безпорадність свідчить, в тому числі, малоліття потерпілої особи.

Згідно п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» № 5 від 30.05.2008 року стан потерпілої особи слід визнавати безпорадним, коли вона внаслідок малолітнього чи похилого віку, фізичних вад, розладу психічної діяльності, хворобливого або непритомного стану, або з інших причин не могла розуміти характеру та значення вчинюваних з нею дій або не могла чинити опір. При цьому необхідно, щоб винна особа, яка вчиняє зґвалтування чи насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом, усвідомлювала (достовірно знала чи припускала), що потерпіла особа перебуває саме у такому стані.

Висновком судово-психіатрічного експерта підтверджується те, що потерпілий ОСОБА_6 з урахуванням індивідуально-психологічних особливостей, рівня розумового розвитку та віку міг під час скоєння відносно нього протиправних дій правильно сприймати зовнішню сторону обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, без розуміння їх суті, внаслідок малолітнього віку ОСОБА_6 не міг під час скоєння відносно нього протиправних дій правильно розуміти характер і значення цих дій та чинити опір, що підтверджує перебування потерпілого у безпорадному стані у виді психічної безпорадності. Вказані обставини є достатніми для кваліфікації діяння за інкримінованою нормою кримінального закону і не потребують доведеності додаткових обставин вчинення будь-якого роду насильницьких фізичних дій з боку обвинуваченого, як на тому наголошує сторона захисту.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений достовірно знав про малоліття потерпілого, а потерпілий перебував у безпорадному стані під час задоволення обвинуваченим своєї статевої пристрасті неприродним способом при зазначених обвинуваченням обставинах.

Доводи сторони захисту про відсутність висновку експертизи щодо статевої зрілості обвинуваченого суд вважає необґрунтованими, оскільки за ініціативою захисту така експертиза на стадії досудового розслідування не призначалась, проведення такої експертизи для осіб, які досягли чотирнадцятирічного віку (як обвинувачений) не є обов`язковою в силу вимог чинного законодавства, а сукупність досліджених судом доказів в достатній мірі вказують на відсутність підстав стверджувати про недосягнення обвинуваченим статевої зрілості з огляду на встановлені судом фактичні обставини.

Захисна позиція обвинуваченого судом оцінюється як непереконлива, недоведена, оскільки жодних доказів на її підтвердження суду не подавалось, надані стороною обвинувачення докази і доводи не спростовані, тому враховуючи принцип змагальності у кримінальному провадженні суд надає перевагу описаним вище доказам, які підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину і вважає їх переконливими.

Доказів, які б переконливо доводили невинуватість обвинуваченого суду не подавалось, а вказані вище докази його винуватості у достатній мірі переконливо доводять достовірність зазначених у обвинуваченні обставин.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_11 слід кваліфікувати за ч.3 ст.153 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у задоволенні статевої пристрасті неприродним способом з використанням безпорадного стану потерпілої особи, вчинене щодо малолітнього.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, досудову доповідь органу з питань пробації.

При призначенні неповнолітньому обвинуваченому покарання, крім передбачених у статтях 65-67, 104 КК України обставин, суд відповідно до ч. 1 ст. 103 КК України враховує також умови його життя та виховання, рівень розвитку й інші особливості його особи.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд вважає вчинення злочину неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер діяння, обстановку, спосіб, місце і час його вчинення, форму, вид, ступінь вини, мотив і мету кримінального правопорушення, обставини, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення і характеризують поведінку останнього після вчинення злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є неповнолітнім, має постійне місце проживання та навчання, враховуючи стан його здоров`я, відсутність належної критичної оцінки скоєного, думку законних представників потерпілого, які просили призначити найсуворіше покарання із ізоляцією обвинуваченого від суспільства, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні строку покарання слід застосовувати приписи ч.3 ст.102 КК України.

При цьому суд вважає неможливим застосування ст.ст. 76, 104 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання певних обов`язків, оскільки його виправлення неможливе без відбування покарання.

Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід обвинуваченому слід залишити домашній арешт, оскільки клопотання про зміну запобіжного заходу жодним учасником процесу у встановленому законом порядку не заявлялись, а ризики, які приймались до уваги судом при його обранні, не зменшились і не відпали.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Речові докази мобільні телефони, планшети, ноутбук «Samsung» слід залишити законним володільцям, у яких вони зберігаються, ноутбук «Lenovo», що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, слід повернути ОСОБА_32 , диски із відеозаписами слід залишити у матеріалах кримінального провадження, а інші речові докази знищити.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 153 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на десять років.

Час відбуття покарання ОСОБА_11 вираховувати з дня затримання в порядку приведення вироку до виконання, зарахувавши йому в термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 01 вересня 2017 року по 11 вересня 2017 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити домашній арешт в період часу з 18-00 години до 07-00 години наступної доби, продовживши термін дії відповідних обов`язків до вступу вироку в законну силу.

Речові докази фрагмент килима, футболку в смужку синьо-зеленого кольору, фрагмент ґрунту та листя трави знищити; мобільний телефон марки «Asus Zenfone» залишити ОСОБА_32 ; телефон марки «Lenovo» білого кольору s/n: НОМЕР_1 (10), планшет марки Acer чорного кольору та ноутбук «Samsung» модель NP-RV520-S03UA, s/n HKDM93DBA00360E залишити ОСОБА_33 ; планшет чорного кольору марки «Lenovo» залишити ОСОБА_34 ; ноутбук чорного кольору, марки «Lenovo», B-560, модель 20068, серійний номер WB01470516 повернути ОСОБА_35 ; диски із відеозаписами залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3