Провадження № 1-кп/734/19/18 Справа № 734/4130/17
іменем України
29 березня 2018 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козелець Чернігівської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великополовецьке, Сквирського району, Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , , призваного на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 19.05.2016 року, молодшого сержанта, військовослужбовця строкової військової служби слюсаря РМТЗ військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 405 КК України,
13.10.2017 о 07 год. 40 хв., ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, проходячи військову службу на посаді командира відділення навчального взводу навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у військовому званні «молодший сержант», в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 9, 11, 13, 16, 49, 50, 125, 126, 204, 310 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи в розташуванні 3 навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться в казармі № НОМЕР_2 АДРЕСА_2 , діючи умисно, в умовах особливого періоду, усвідомлюючи, що черговий 3 навчальної роти військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_5 являється на час чергування начальником для молодшого сержанта ОСОБА_4 та виконує обов`язки з військової служби, будучи невдоволеним законною вимогою молодшого сержанта ОСОБА_5 як начальника щодо додержання порядку проходження військовослужбовцями військової служби, підлеглості, військової честі та військової дисципліни, зокрема, щодо виконання елементів розпорядку дня, а саме підйому та шикування, ОСОБА_4 , супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою та грубо порушуючи порядок проходження військової служби, з метою заподіяння тілесних ушкоджень та побоїв начальнику молодшому сержанту ОСОБА_5 у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, наніс останньому удар розкладним ножем, який тримав у правій руці в область кисті лівої руки молодшого сержанта ОСОБА_5 ..
Таким чином, ОСОБА_4 заподіяв тілесні ушкодження начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинені в умовах особливого періоду, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 405 КК України.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку і на підставі допиту обвинуваченого суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у інкримінованих йому діях.
Вина обвинуваченого у вчиненні і інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) доведена повністю, його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 405 КК України, як заподіяння тілесних ушкоджень начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинені в умовах особливого періоду.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України, суд відносить те, що він повністю визнає свою вину та розкаюється у скоєнному, активно сприяв розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цих законом санкцій, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому не повязане з позбавленням волі, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобіганню вчинення нових злочинів, та з застосуванням ст.. 75 та 76 КК України, а також з урахуванням положень ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_4 військового звання «молодший сержант».
Що стосується заявленого цивільного позову потерпілим про стягнення з обвинуваченого 200000 грн. відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином), суд приходить до наступних виводів.
Вирішуючи питання про розмір стягнення моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 23 та ч.1 ст. 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.
Суд приймає до уваги доводи позивача про заподіяння йому моральної шкоди, оскільки спричинення позивачу моральних страждань, порушення його звичного способу життя, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги те, що внаслідок протиправної дій відповідача позивач отримав тілесні ушкодження, зазнав фізичного болю, певний період проходив лікування та не міг вести звичний для себе спосіб життя і цим враховує характер, обсяг, тривалість фізичних і моральних страждань, істотність і наслідки вимушених змін у його життєвих стосунках.
Питання по речовим доказам вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.
Арешти на майно не накладались, процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.с 349 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 405 КК України та призначити йому покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.. 54 КК України ОСОБА_4 позбавити військового звання молодший сержант.
На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
-не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміни місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
розкладний ніж, який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів військової прокуратури Деснянського гарнізону знищити, після набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів із моменту проголошення, у разі не подання апеляції.

Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів із дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1