Справа № 645/4596/17
Провадження № 1-кс/645/809/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2017 року слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в:
До суду звернулися ОСОБА_4 , ОСОБА_6 зі скаргою в якій просять примусити прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 терміново зареєструвати в ЄРДР незаконне утримання, обман та замах на життя заручника інваліда дитинства ОСОБА_7 внаслідок грабежу ОСОБА_8 та них, а також приховання цього злочину від реєстрації в ЄРДР працівниками Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування скарги зазначалося, що 13.10.2017 року керівники харківської місцевої прокуратури № 3 прийняли їх заяву про вчинення злочину відносно ОСОБА_7 та приховання цього злочину від них працівниками Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області. Але до теперішнього часу не внесені відомосте до ЄРДР.

ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали скаргу.

Прокурор заперечувала проти задоволення скарги.

Слідчий суддя вислухавши думку заявників, прокурора, дослідивши письмові докази, додані до скарги, приходить до висновку про часткове задоволення скарги.

При розгляді даної скарги суд виходить з того, що інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування є важливою гарантією захисту прав учасників кримінального процесу, зокрема, відповідно до приписів п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК України забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності є однією із загальних засад кримінального провадження.

Пріоритетним завданням кримінального провадження визначено захист осіб від кримінальних правопорушень (ч. 1 ст. 3 КПК України).

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

В судовому засіданні з пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та матеріалів скарги встановлено, що Харківською місцевою прокуратури рою № 3 прийняту заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_6 відповідно до якої останні просили внести відомості до ЄРДР щодо замаху на життя ОСОБА_7 яке відбулося 11.08.2017 року, та незаконного викрадення останнього за місцем його мешкання, проте, до теперішнього часу, у тому числі на час розгляду даної скарги не має ніяких відомостей щодо вирішення заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ..

Між тим, у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Реєстру та розпочати розслідування.

При цьому, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела (п. 1.2) повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вказану процесуальні гарантію слід розглядати у єдності з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303, ч. 1 ст. 304 КПК України, якими передбачена правова можливість заявника, потерпілого, його представника чи законного представника протягом 10-ти днів з моменту бездіяльності оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Отже, слід зазначити, що в даних нормах закону реалізовані концептуальні положення щодо посилення ролі слідчого контролю у формі розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування, підкріпивши тим самим реальність процесуальних гарантій заявника (потерпілого) на отримання від держави захисту проти вчинених кримінальних правопорушень.

Тому, скарга в частині не внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Щодо інших вимог за скаргою заявників необхідно зазначити, що вимогами ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування.

Крім того, законодавцем не надано права слідчому судді примусити прокурора зробити певні дії та це суперечить ст. 19 Конституції України.

Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 220, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Харківської місцевої прокуратури № 3 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 від 13 жовтня 2017 року щодо замаху на життя ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1