АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000730 від 31.05.2017 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який має на утриманні пристарілу мати,1954 року народження, судимого: 24.06.2011 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.1 ст.185 КК України до 3 місяців арешту; 24.07.2012 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.1 ст.309 КК України до 6 місяців арешту; 26.12.2012 року Вижницьким районним судом Чернівецької області за ч.2 ст.186, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 20.12.2013 року Маневицьким районним судом Волинської області за ч.2 ст.345,, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 липня 2017 року, яким ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та за його вчинення призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено обрану тримання під вартою, а строк покарання обраховано з 08.06.2017 року.
На підставі ст.72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 08.06.2017 року до вступу вироку в законну силу.
ЄУНСС: 725/2822/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_8
Провадження № 11-кп/794/341/17 Доповідач: ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 121 КК України

Вирішено долю речових доказів та судових витрат у даному кримінальному провадженні.
В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не заперечуючи правильності кваліфікації та доведеності вини її підзахисного, просить вирок районного суду в частині призначеного покарання змінити, призначивши ОСОБА_6 покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України.
Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що районним судом неналежно та неповно були оцінені конкретні обставини кримінального провадження, які пом`якшують покарання обвинуваченого та дають підстави для застосування вимог ст. 69 КК України.
Також, вважає, що за відсутності обставин, що обтяжують покарання, судом не враховано того, що обвинувачений вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення у зв`язку з неправомірними діями самого потерпілого.
Згідно вироку районного суду, 30.05.2017 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на подвір`ї загального користування будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин вчинив суперечку із ОСОБА_9 , під час якої, умисно облив його з пляшки бензином та підпалив запальничкою, чим завдав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді опіків. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 доставлено до лікарні швидкої медичної допомоги м. Чернівці, що за адресою: м. Чернівці, вул. Фастівська, 2, де ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпілий помер від отриманих тілесних ушкоджень. Згідно висновку експерта №407 від 27.06.2017 року, виданого Чернівецьким обласним бюро судово-медичних експертиз, причиною смерті ОСОБА_9 є: термічні опіки ІІ-ІІІ А-Б ступеня 48% поверхні тіла, а саме обличчя, шиї, лівої половини тулуба, циркулярно лівої верхньої кінцівки, правої підключичної з переходом на праву плечову ділянки, циркулярно правого передпліччя та китиці, частково лівого стегна та лівої колінної ділянки, обох лопаток. Дані тілесні ушкодження виникли від термічної дії надмірно високої температури (полум`ям) відносно задовго до моменту настання смерті, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою «небезпека для життя», та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку суду, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, посилаючись на доводи в ній зазначені, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія приходить до наступного.
Відповідно до статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюються, то колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.
Аналізуючи вирок районного суду в частині призначення покарання, колегія суддів вважає, що при призначенні ОСОБА_6 міри покарання, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, призначив обвинуваченому покарання, яке, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Доводи захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про можливість пом`якшення призначеного покарання на підставі ст. 69 КК України є необґрунтованими.
Виходячи зі змісту ст.69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише в тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини КК України, було б явно недоцільним.
При призначенні районним судом покарання ОСОБА_6 було враховано те, що він свою вину свою визнав повністю і в скоєному розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, після вчинення злочину надав потерпілому першу допомогу.
Дані обставини дали можливість суду першої інстанції визначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 121 КК України.
Колегія суддів вважає, що в даному випадку, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також того, що злочин був вчинений обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння, вказаних пом`якшуючих обставин, є явно недостатньо для застосування вимог ст. 69 КК України.
Крім того в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 не наведено доводів, що обставини, які пом`якшують покарання істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 .
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, суд зобов`язаний врахувати особу винного, що передбачає врахування суб`єктивних ознак, які знижують ступінь суспільної небезпеки особи винного.
Аналізуючи особу ОСОБА_6 , колегією суддів встановлено, що він є особою раніше неодноразово судимою за вчинення умисних, корисливих злочинів, вчинив злочин в період непогашеної судимості, незважаючи на це, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий злочин, що свідчить про його суспільну небезпеку, небажання стати на шлях виправлення та схильність до вчинення злочинів.
За таких підстав, у даному випадку призначення ОСОБА_10 більш м`якого покарання, ніж передбаченого санкцією закону, за який він був засуджений районним судом, є неможливим.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що районний суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, дотримався принципів достатності, розумності, справедливості та доцільності, врахувавши всі передумови, підстави і порядок призначення покарання, а тому підстав для зміни вироку районного суду немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 липня 2017 року, щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засуджений, який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя ОСОБА_1