АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
7 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів -ОСОБА_2 - ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0004112 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 4 травня 2017 року, яким
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.
за участю сторін судового провадження:
прокурора - ОСОБА_6
потерпілої - ОСОБА_7
представника потерпілої - ОСОБА_8
захисника - ОСОБА_9
обвинуваченої - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_5 визнана винуватою в тому, що 8 квітня 2016 року приблизно о 10.30 год., перебуваючи в кабінеті завідуючої відділенням полового будинку № 3 за адресою: м. Київ, вул. Кучера, 7, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно заподіяла ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження.
Так, 8 квітня 2016 року близько 10.30 год. ОСОБА_5 перебувала у кабінеті завідуючої відділенням полового будинку № 3 разом з ОСОБА_7 , з якою проводили оцінку медичної документації, в ході якої остання почала робити зауваження ОСОБА_5 щодо її роботи. ОСОБА_5 не витримала постійний моральний тиск та вирішила нанести тілесні ушкодження ОСОБА_7 , після чого реалізуючи свій умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, прикрила двері до зазначеного вище кабінету, підійшла впритул до останньої і почала наносити хаотичні удари кулаками своїх рук по верхній частині тіла, в результаті чого ОСОБА_5 заподіяла ОСОБА_7 згідно висновку експерта № 943 від 11 квітня 2016 року синці - на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, на його задньо-внутрішній поверхні в середній третині, на зовнішній поверхні правого передпліччя у верхній третині, на його зовнішньо-бокових поверхнях в середній та нижній третинах, на тильній поверхні правого променево-зап`ясного суглобу, на тильній поверхні правої кисті в проекції проксимальної та середньої третин основної фаланги 1-го пальця з переходом в проекцію п`ясно-фалангового суглобу, на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, на зовнішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, на його внутрішній поверхні в середній третині, на передній поверхні грудної клітки в проекції 2 ребра по лівій середнє-ключичній лінії, в ділянці верхньо-внутрішнього квадранту лівої молочної залози.
Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися від не менш ніж 12 дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились. Враховуючи наявну морфологію вказаних тілесних ушкоджень на момент проведення судово-медичного огляду 11 квітня 2016 року можна вважати, що мінімально вірогідні строки їх утворення складають 2-3 доби від моменту проведення судово-медичного огляду.
Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок по місцю утворення синців у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб, який і віддзеркалює тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятий судово-медичний критерій визначення ступеню тяжкості. Саме тому, виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень відповідно пп. 2.3.5 та 4.6 «Правил».

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 5000 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 витрати, пов`язані з допомогою захисника в сумі 5000 грн. 00 коп.
Цим вироком вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, в задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 відмовити в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, під час розгляду справи не дотримано вимог закону щодо повноти судового розгляду.
Так, апелянт зазначає, що під час допиту потерпіла ОСОБА_10 вказала на те, що свідком події був працівник пологового будинку № 63 ОСОБА_11 , однак всупереч вимог КПК дана особа не була допитана в якості свідка під час судового слідства.
Щодо показань свідка ОСОБА_12 , то апелянт звертає увагу, що її показання є завідомо недостовірні, оскільки ОСОБА_12 пояснила, що 9 квітня 2016 року вона разом з потерпілою отримала направлення від слідчого для проходження судово-медичної експертизи, але з матеріалів судового провадження вбачається, що постанова слідчого датована 11 квітня 2016 року.
Щодо конфлікту, який виник між нею та ОСОБА_7 , апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що саме ОСОБА_7 розпочала конфлікт, почала бити її ( ОСОБА_13 ) спочатку рукою, в якій була затиснена ручка, а потім журналом, а вона ( ОСОБА_13 ) лише прикривала себе руками, щоб ОСОБА_7 не завдала тілесних ушкоджень. Після того, як ОСОБА_7 встала з дивану та почала наносити удари, їй ( ОСОБА_13 ) вдалось встати зі стільця, перехопити руки ОСОБА_7 , посадивши останню назад на диван, та вибігти з кабінету, в який зайшла свідок ОСОБА_11 .
Також обвинувачена в апеляції наголошує на тому, що у висновку експертизи вказано, що тілесні ушкодження могли утворитись з 9 квітня 2016 року по 11 квітня 2016 року, а події відбулись 8 квітня 2016 року, що в свою чергу свідчить, що вирок ґрунтується на припущеннях.
Крім того, як зазначає апелянт, суд першої інстанції не надав жодної оцінки тому факту, що вона захищалась від протиправних дій потерпілої, а тому її дії є нічим іншим, як необхідною обороною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника на підтримку апеляційної скарги, потерпілу, її представника, прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, допитавши за клопотанням сторони захисту свідка ОСОБА_11 , провівши судові дебати, надавши обвинуваченій останнє слово, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, за яке вона засуджена, за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи й підтверджуються перевіреними в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, які взаємодоповнюються між собою, узгоджуються та підтверджуються у сукупності, повно та всебічно досліджені й перевірені судом, та яким надана належна оцінка у вироку.
Так, з показань потерпілої ОСОБА_7 під час розгляду справи в суді першої інстанції вбачається, що вона працювала завідуючим відділення в Київському міському пологовому будинку № 3. ОСОБА_5 була її підлеглою. 8 квітня 2016 року приблизно о 10.30 год. ОСОБА_5 перебувала у неї в кабінеті, де вони перевіряли медичну документацію. В ході проведення перевірки медичної документації, яка складалась ОСОБА_5 , нею оголошувались певні зауваження щодо виявлених недоліків у вказаних документах. До цієї події також були зауваження по роботі ОСОБА_5 . З приводу виявлених недоліків вона попередила ОСОБА_5 про те, що у останньої можуть бути серйозні наслідки з приводу вказаних документів. ОСОБА_5 нічого не відповіла, встала, направившись до виходу з кабінету. Після цього, зачинивши двері зсередини, ОСОБА_5 наблизилась до неї та почала її бити правою рукою по тулубу в область грудної клітини, руці. При цьому вона ( ОСОБА_14 ) сиділа на дивані та закривалась журналом, який тримала в руці. Конфлікт було вичерпано у зв`язку з тим, що на її крик зайшла акушер ОСОБА_11 , яка і сприяла припиненню дій ОСОБА_5 . Після вказаних подій цього ж дня нею було викликано працівників поліції. Вважає, що конфлікт стався у зв`язку з неприязним ставленням ОСОБА_5 до неї.
Показання потерпілої в частині обставин кримінального правопорушення, підтверджуються іншими доказами, наданими сторонами та дослідженими судом.
Відповідно до показань свідка ОСОБА_12 в суді першої інстанції про конфлікт, який відбувся між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , яку вона не знає, їй стало відомо зі слів ОСОБА_7 8 квітня 2016 року в другій половині дня. Вона оглянула ОСОБА_7 , та виявила на шиї, руках, в області грудної клітини червоні плями. Вважає, що такі плями утворились внаслідок фізичного впливу. Вона порадила ОСОБА_7 у зв`язку з наявними тілесними ушкодженнями звернутися для проходження судово-медичної експертизи.
Згідно до показань в суді першої інстанції свідка ОСОБА_15 , яка є сусідкою ОСОБА_7 за місцем проживання, вона 8 квітня 2016 року приблизно о 14 год., зайшовши до ОСОБА_7 , побачила в останньої на правій руці садна, в області грудної клітини зліва синець великого розміру, у зв`язку з чим порадила ОСОБА_7 звернутися за медичною допомогою. Про конфлікт на роботі ОСОБА_7 із співробітницею вона дізналась зі слів потерпілої.
З відеозапису та протоколу проведення слідчого експерименту від 20 жовтня 2016 року вбачається, що ОСОБА_7 відтворенні обставини вчиненого щодо неї кримінального правопорушення із зазначенням механізму заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (ас. 55-60).
Висновком експерта № 943 від 11 квітня 2016 року підтверджується, що при обстеженні ОСОБА_7 виявлені ушкодження: синці - на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, на його задньо-внутрішній поверхні в середній третині, на зовнішній поверхні правого передпліччя у верхній третині, на його зовнішньо-бокових поверхнях в середній та нижній третинах, на тильній поверхні правого променево-зап`ясного суглобу, на тильній поверхні правої кисті в проекції проксимальної та середньої третин основної фаланги 1-го пальця з переходом в проекцію п`ясно-фалангового суглобу, на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, на зовнішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, на його внутрішній поверхні в середній третині, на передній поверхні грудної клітки в проекції 2 ребра по лівій середнє-ключичній лінії, в ділянці верхньо-внутрішнього квадранту лівої молочної залози.
Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися від не менш ніж 12 дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились. Враховуючи наявну морфологію вказаних тілесних ушкоджень на момент проведення судово-медичного огляду 11 квітня 2016 року, можна вважати, що мінімально вірогідні строки їх утворення складають 2-3 доби від моменту проведення судово-медичного огляду.
Відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок по місцю утворення синців у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб, який і віддзеркалює тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятий судово-медичний критерій визначення ступеню тяжкості. Саме тому, виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень відповідно пп. 2.3.5 та 4.6 «Правил» (ас.52-54).

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої про відсутність в її діях складу кримінального правопорушення, у зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Так, суд першої інстанції відповідно до вимог ст..ст. 349, 363 КПК України, як і суд апеляційної інстанції відповідно до вимог 404, 405 КПК України, перевіряє докази, надані сторонами.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Разом з тим стороною захисту, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції не надані беззаперечні докази на підтвердження доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до журналу судового засідання та аудіозапису від 14 березня 2017 року, сторона захисту не наполягала на виклику свідків. В судових засіданнях , які відбувалися 5 та 24 квітня 2017 року, на стадії доповнень стороною захисту будь-яких клопотань не заявлялося (ас. 92-94, 102-107, 110-111).

Під час апеляційного розгляду за клопотанням сторони захисту допитана як свідок ОСОБА_11 , яка пояснила, що вона перебувала на посту біля кабінету ОСОБА_7 . По роботі відійшла недалеко від кабінету ОСОБА_7 в палату, після чого почула крики. Двері до ординаторської були зачинені. Коли зайшла до ординаторської, побачила, що ОСОБА_5 тримала потерпілу за руки. На ОСОБА_7 тілесних ушкоджень вона не бачила. Коли вона зайшла до кабінету і стала між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , остання вийшла з кабінету. У ОСОБА_5 вона бачила подряпини на правій руці в районі передпліччя. Вона не бачила, щоб ОСОБА_5 наносила удари ОСОБА_7 .

Таким чином, свідок ОСОБА_11 не була безпосередньо свідком подій, які відбувалися 8 квітня 2016 року близько 10.30 год. в кабінеті завідуючої відділенням полового будинку № 3 між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а тому її показання не можуть бути належним доказом на підтвердження або спростування винуватості ОСОБА_5 в заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги про те, що показання свідка ОСОБА_12 є завідомо недостовірні, оскільки ОСОБА_12 пояснила, що 9 квітня 2016 року вона разом з потерпілою отримала направлення від слідчого для проходження судово-медичної експертизи, але з матеріалів судового провадження вбачається, що постанова слідчого датована 11 квітня 2016 року, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Так, з показань вказаного свідка в суді першої інстанції вбачається, що направлення для проходження судово-медичної експертизи ОСОБА_7 було дійсно видано 9 квітня 2016 року, проте для проведення експертизи вона разом з ОСОБА_7 поїхали у понеділок, 11 квітня 2016 року, і саме 11 квітня 2016 року ОСОБА_7 була оглянута експертом, що відповідає відомостям, зазначеним у висновку експерта.

Доводи апеляційної скарги про те, що саме ОСОБА_7 розпочала конфлікт, почала бити її ( ОСОБА_13 ) спочатку рукою, в якій була затиснена ручка, а потім журналом, а вона ( ОСОБА_13 ) лише прикривала себе руками, щоб ОСОБА_7 не завдала тілесних ушкоджень, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки тому факту, що вона захищалась від протиправних дій потерпілої, а тому її дії є нічим іншим, як необхідною обороною, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як правильно вказав суд першої інстанції у вироку, вказані обставини не підтверджуються будь-якими доказами та спростовується встановленими у кримінальному провадженні та дослідженими під час судового розгляду доказами.

Посилання ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на те, що у висновку експертизи вказано, що тілесні ушкодження могли утворитись з 9 квітня 2016 року по 11 квітня 2016 року, а події відбулись 8 квітня 2016 року, що в свою чергу свідчить, що вирок ґрунтується на припущеннях, є безпідставними, оскільки спростовуються висновком експерта № 943 від 11 квітня 2016 року.
Так, у висновку експерта зазначено, що експертиза розпочата та закінчена 11 квітня 2016 року, огляд ОСОБА_7 , під час якого у неї виявлені тілесні ушкодження, також проведений 11 квітня 2016 року.
При цьому, як зазначено у висновку експерта, характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворилися від не менш ніж 12 дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились. Враховуючи наявну морфологію вказаних тілесних ушкоджень на момент проведення судово-медичного огляду 11 квітня 2016 року, можна вважати, що мінімально вірогідні строки їх утворення складають 2-3 доби від моменту проведення судово-медичного огляду, тобто, тілесні ушкодження у ОСОБА_7 могли утворитися 8, 9, 10 квітня 2016 року.
З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, на думку колегії суддів, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та вірно кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України як заподіяння легких тілесних ушкоджень.
Покарання обвинуваченій ОСОБА_5 судом першої інстанції призначене з дотриманням вимог ст.. 50 КК України та у відповідності до ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України
У Х В А Л И Л А:
Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 4 травня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала може бети оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з моменту її оголошення.

Судді:

_______________________ ____________________________ ____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3