АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1550/17 Справа № 216/3327/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт ОСОБА_6

представникатретьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року про накладення арешту на майно,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , яке погоджене з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 11.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та накладено арешт на:

-вантажний автомобіль «КАМАЗ 5320», реєстраційний номер - НОМЕР_1 зі свідоцтвом транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 та ключем від транспортного засобу;

-спеціалізований вантажний сідловий тягач -Е «КАМАЗ 5410», реєстраційний номер - НОМЕР_3 » зі свідоцтвом транспортного засобу НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_10 та ключем від транспортного засобу;

-загальний причіп «КГБ 8350», реєстраційний номер - НОМЕР_5 зі свідоцтвом транспортного засобу НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_10 ;

-напівпричіп бортовий - Е «МАЗ 9368 6», реєстраційний номер НОМЕР_7 зі свідоцтвом транспортного засобу НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_11 ;

-автокран марки «КС 35716» типу АВТОКРАН -10-20Т-С, реєстраційний номер НОМЕР_9 зі свідоцтвом транспортного засобу НОМЕР_10 на ім`я ОСОБА_6 та ключем від транспортного засобу;

-автокран марки «КС 5473Б» типу АВТОКРАН-БІЛЬШЕ 20Т-С, реєстраційний номер НОМЕР_11 зі свідоцтвом транспортного засобу НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_12 та ключем від транспортного засобу шляхом заборони власникам використання та розпорядження наступним майном. Дозволено зберігати дане майно на території гаражу Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, який розташований по вул. Танкістів, 1А в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, виявлених та вилучених в ході огляду транспортних засобів, які є важливими доказами по справі, мають суттєве значення, та є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, несуть на собі сліди про скоєння кримінального правопорушення, тому клопотання слід задоволити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги апелянт посилається на те, що задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту, слідчий суддя не врахував, що слідчий у клопотанні не довів необхідності такого арешту, а суд при вирішенні питання про арешт майна не врахував всіх підстав, передбачених ст. 173 КПК України. Вважає, що тимчасове вилучення майна взагалі не мало місця. Зазначає, що належна їй техніка та обладнання автокран марки «КС 35716» типу АВТОКРАН -10-20Т-С, реєстраційний номер НОМЕР_9 зі свідоцтвом транспортного засобу НОМЕР_10 та ключем від нього не була тимчасово вилучена, а тільки оглянута. Також звертає увагу, що вона не була присутня в судовому засіданні під час розгляду клопотання, а копію оскаржуваної ухвали отримала лише 29.11.2017 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляцію та просили її задовольнити, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально- протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 11.07.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Як вбачається з матеріалів, 10.07.2017 року від арбітражного керуючого ОСОБА_13 , який діє в інтересах ВАТ «Криворізький завод гірничого машинобудування» до Криворізької місцевої прокуратури № 3 надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 здійснюють демонтаж будівель, які належать на праві власності ВАТ «Криворізький завод гірничого машинобудування».Також арбітражним керуючим ОСОБА_13 надано Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2015 року відповідно до якої було скасовано рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності 262/1000 частки об`єкту нерухомості, який в цілому зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке було винесено на підставі зареєстрованого за реєстровим номером № 1889 від 22.12.14 р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_14 переходу права власності по договору купівлі-продажу частки комплексу за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього 17.07.2017 року до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що невідомі особи з застосуванням техніки здійснюють демонтаж будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

Виїздом на місце події 17.07.2017 року в період часу з 11.50 години по 12.50 години працівниками поліції було оглянуто ділянку місцевості, яка розташована по АДРЕСА_1 виявлено та вилучено вищевказане майно.

Колегія суддів, враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що дане вищезазначене майно має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального правопорушення, а саме, встановлення обставин кримінального правопорушення, встановлення слідів вчинення кримінального правопорушення та з метою збереження речових доказів, недопущення пошкодження або вилучення з вищезазначеного майна слідів кримінального правопорушення, які мають доказове значення по справі, приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вказане майно, а доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків колегії суддів, крім того, неприйнятним для колегії суддів є і той факт, що апелянт, зазначивши про належність їй однієї одиниці арештованої судом першої інстанції техніки, просить в апеляційних вимогах вирішити питання про відмову в клопотанні про арешт всього майна, зазначеного в ухвалі слідчого судді.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Що стосується посилань апелянта на відсутність достатніх підстав для накладення арешту на майно та недостатню вмотивованість оскаржуваної ухвали колегія суддів оцінює критично з міркувань, наведених вище щодо обґрунтованості підозри у вчиненні розслідуваного кримінального правопорушення та відповідності арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України.

З урахуванням наведеного, підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_15 , в кримінальному провадженні № 0000094 від 11.07.2017 року, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, про арешт майна залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3