Справа № 344/4252/18
Провадження № 1-кс/344/1694/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС в Івано-Франківській області капітана податкової міліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - начальник відділу прокуратури області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000038 за ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що З кінця січня 2011 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виступаючи як організатор та співвиконавці ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) в особливо великих розмірах, а також службового підроблення, діючи спільно та умисно, підробили та подали до Івано-Франківської митниці документи щодо начебто 49 поставок уживаного одягу та взуття від імені компанії "E.B.C. CONSALTING LLC" (США) в адресу ТзОВ "ЗОТ" вартістю від 9,31 грн до 19,37 грн. за 1 кг, хоча такий товар був фактично придбаний в інших постачальників, зокрема "KETTERING TEXTILES LTD", "NATHANS WASTESAVERS LTD" "JMS LTD", "COLLEGE FOR INTERNATIONAL CO-OPERATION AND DEVELOPMENT", "GREEN WORLD RECYCLING LTD" вартістю від 2,83 грн до 53,27 грн за 1 кг.

У такий спосіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи як організатор та співвиконавці злочинів, усупереч вимогам ст.ст.49, 50, 51, 52, 53, 58, 64, 81, 88, 257, 259, 260, 262, 264, 267, 278, 289, 334 Митного кодексу України, ст.ст.188, 190 Податкового кодексу України, приховали від митного органу відомості щодо реального постачальника товару для ТзОВ "ЗОТ", занизили митну вартість ввезеного протягом лютого-листопада 2011 року вживаного одягу та взуття на суму 5 711 648,33 грн, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету 302 717,36 грн мита, 1 226 925,3 грн податку на додану вартість, а всього податків, зборів (обов`язкових платежів) на загальну суму 1 529 642,66 грн.

Надалі протягом грудня 2011 року січня 2013 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підробили та подали до Івано-Франківської митниці підроблені ВМД, декларації митної вартості, інвойси, CMR щодо начебто 207 поставок уживаного одягу та взуття від імені компанії "OLISEN CORP" (Республіка Панама) в адресу ТзОВ "ЗОТ" вартістю від 9,34 грн до 9,37 грн за 1 кг, хоча такий товар був фактично придбаний в інших постачальників, у тому числі "KETTERING TEXTILES LTD", "JMS LTD", "COLLEGE FOR INTERNATIONAL CO-OPERATION AND DEVELOPMENT", "GREEN WORLD RECYCLING LTD", "NATHANS WASTESAVERS LTD", "ELIGIJUS CLOTHING SERVICE", "CRAFT INTERNATIONAL LTD COMMONWEALTH TRUST LIMITED", "GARSON&SHAW LLC" та "SALVATION ARMY TRADING COMPANY LTD" вартістю від 11,08 грн до 46,61 грн за 1 кг.

У такий спосіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи як організатор та співвиконавці злочинів, усупереч вимогам ст.ст.49, 50, 51, 52, 53, 58, 64, 81, 88, 257, 259, 260, 262, 264, 267, 278, 289, 334 Митного кодексу України, ст.ст.188, 190 Податкового кодексу України, приховали від митного органу відомості про реального постачальника товару для ТзОВ "ЗОТ", занизили митну вартість ввезеного протягом грудня 2011 року січня 2013 року вживаного одягу та взуття на суму 19 783 197,45 грн, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету 1 048 509,46 грн мита, 4 166 341,4 грн податку на додану вартість, а всього податків, зборів (обов`язкових платежів) на загальну суму 5 214 850,86 грн.

Таким чином, унаслідок керування ОСОБА_5 вчиненням злочинів, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи як службові особи ТзОВ "ЗОТ", усупереч вимогам ст.ст.49, 50, 51, 52, 53, 58, 64, 81, 88, 257, 259, 260, 262, 264, 267, 278, 289, 334 Митного кодексу України, ст.ст.188, 190 Податкового кодексу України, упродовж 2011-2013 років умисно ухилилися від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) на загальну суму 6 744 493, 52 грн, що становить 12 966 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та є особливо великим розміром, а також вчинено службове підроблення, тобто складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення за ч.3 ст.212 КК України згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів і за його вчинення передбачене покарання у виді штрафу від п`ятнадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Враховуючи наявність додаткового покарання у виді конфіскації майна, виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_7 .

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив таке задоволити.

Заслухавши слідчого та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Отже з метою збереження можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_7 вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 1/2 трьохкімнатної квартири з коморою в підвалі за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1