справа № 208/592/18
№ провадження 1-кп/208/324/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши кримінальне провадження за № 0000124 від 16.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українки, громадянки України, маючої середньо-спеціальну освіту, офіційно не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ВСТАНОВИВ:
25.11.2017 року приблизно о 15 год. 00 хв. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 перебувала в приміщенні інтернет-центру «В Мережі» по пр. Свободи, 54 у м. Кам`янське, де в той час знаходився раніше незнайомий їй гр. ОСОБА_5 , котрий під час гри на комп`ютері заснув та тимчасово втратив контроль за своїм майном, а саме за своїм мобільним телефоном моделі «LG G3 S» D 724, котрий він залишив біля себе на столі. Побачивши, дану обставину у ОСОБА_6 , виник протиправний злочинний умисел спрямований на таємне заволодіння майном ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу, 25.11.2017 року приблизно о 15 год. 00 хв. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_6 впевнившись, що ніхто з відвідувачів закладу, котрі знаходилися у той момент в приміщенні інтернет-центру «В Мережі» по АДРЕСА_2 , за її діями не спостерігає, а також впевнившись, що гр. ОСОБА_5 не здійснює контроль за своїм майном, та будучи впевненою у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, таємно з корисливим мотивом та корисливою метою, шляхом вільного доступу взяла зі столу, за яким сидів потерпілий ОСОБА_5 , його мобільний телефон «LG G3 S» D 724 та переклала його до своєї сумки. Таким чином, ОСОБА_6 викрала мобільний телефон «LG G3 S» D 724, ИМЕЙ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , котрий належав гр. ОСОБА_5 , тим самим завдавши потерпілому майнової шкоди. Після цього ОСОБА_6 , з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, в подальшому розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_6 , згідно з висновку судово-товарознавчої експертизи № 236-18 від 23.01.2018 спричинила майнову шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 2380 грн.

Допитана по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 винною себе у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала в повному обсязі, суду вказала, що 25.11.2017 року вона перебувала в приміщенні Інтернет-центру « В мережі». Поряд з нею грав на комьютері потерпілий , свій мобільний телефон він поклав на стіл. В який то мом ент вона побачила що потерпілий задрімав, не звертає уваги на свій телефон. Вона непомітно для оточуючих взяла цей телефон. Коли потерпілий прокинувся і виявив зникнення телефону, він питав куди той подівся, викликали поліцію, згодом працівники поліції відвідувачів закладу в тому числі і її відпустили. Щиро розкаюється, зобов`язується відшкодувати шкоду.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що 25.11.2017 року він перебував в приміщенні Інтернет центрі « В мережі». Свій мобільний телефон він поклав біля себе на столі, поряд з ним сиділа раніше незнайома ОСОБА_6 . Потім він задрімав, коли прокинувся побачив що його мобільний телефон відсутній. Він питав відвідувачів в тому числі і ОСОБА_7 , не бачили вони телефону, вони казали що ні. Викликали працівників поліції. Телефон йому не повернули , позов підтримує. Просить обвинувачену суворо не карати.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_6 у вчинені злочину, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), передбаченому ч.1 ст.185 КК України встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченої ОСОБА_6 слід правильно кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При обрані міри покарання обвинуваченій ОСОБА_6 за скоєний нею злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочинів, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 відповідно ст.66 КК України є повне визнання вини, її щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, що обтяжує відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченої ОСОБА_6 в судовому засіданні не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_6 суд також враховує, що обвинуваченою скоєно злочин, який відповідно до ч.3 ст.12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, пов`язане з позбавленням волі.

В той же час, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливо без відбування покарання, призначеного їй вироком суду, з застосуванням ст.75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, встановивши ОСОБА_6 іспитовий строк, оскільки з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винної та інших обставин повного визнання вини обвинуваченою, щире розкаяння, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, позитивно характеризується в побуті, вперше притягається до кримінальної відповідальності, її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння нею нових злочинів.

По справі потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 2380 грн., моральної 1000 грн., які спричинені внаслідок викрадення його майна, при розгляді якого суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

На підставі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілому матеріальну шкоду, викравши у ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон на суму 2380 грн., вказана в позовній заяві сума підлягає стягненню з обвинуваченої в повному обсязі, оскільки заявлена в межах суми викраденого, та не повернутого майна і не відшкодованої шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування

В судовому засіданні знайшла своє підтвердження вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчинені таємного викрадення чужого майна (крадіжка), яким діями обвинуваченої ОСОБА_6 спричинено моральну шкоду, яка полягала у моральних стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з протиправним вилученням майна, у зв`язку з істотною зміною звичного способу життя (необхідності докладати зусилля щодо звернення до правоохоронних органів, суду). При цьому суд враховує глибину фізичних та душевних страждань, ступеня доведеності завданої шкоди, матеріальне становище обвинуваченої, а також співмірність матеріальної шкоди та заявленої потерпілим вимоги про відшкодування моральної шкоди, і виходить з засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи з наведеного суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн. підлягають повному задоволенню, що відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

По справі наявні процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз, які відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо долі речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349,368,370,371,373,374,376 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 , від відбування покарання, призначеного цим вироком з випробуванням, встановивши ОСОБА_6 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до положень п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 в період випробувального терміну такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 2380 грн., моральну шкоду в сумі 1000 грн.,

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи від 23.01.2018 року №236-18 в сумі 286 грн.

Речові докази:

- Договір про надання фінансового кредиту під заставу №3.865/0 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1