АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 ,обвинуваченого ОСОБА_7 кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 на вирок

Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2017 року у

кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,українця,з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 жовтня 2016 року за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт,обвинуваченого за ч.1 ст. 115, ч.2 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2017 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст.389 КК України та йому призначене покарання: за ст.115 ч.1КК України у виді 10 років позбавлення волі, за ст.389 ч.2 КК України у виді 3х місяців арешту.

На підставі ч.1ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді 10 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного

покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком

Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12.10.2016 року у виді 40 годин громадських робіт, які згідно положень п.1 ч.1 ст. 72 КК України відповідають 5-ти дням позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 10 років 5 днів позбавлення волі.

Провадження№11-кп/794/457/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9 Категорія:ст.115ч.1 ст.389ч.2 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
На таке судове рішення надійшла апеляційна скарга прокурора Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 із проханням вирок суду скасувати в частині призначення покарання з підстав невідповідності покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Доводи прокурора грунтуються на тому, що призначене ОСОБА_7 покарання є явно несправедливим, оскільки судом не враховано всі обставини справи,які могли істотно вплинути на його висновки, зокрема те, що обвинувачений раніше судимий,вину не визнав,неодноразово змінював покази, намагаючись уникнути відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину,не вжив заходів щодо відшкодування завданої шкоди потерпілому.Також суд не врахував обставину,що обтяжує покарання-вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Отже,апелянт просив ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів та призначити покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді 14 років позбавлення волі; за ч.2 ст.389 КК України - 3 місяці арешту,на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів- покарання у виді 14 років позбавлення волі.,та за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України- покарання у виді 14 років 5 днів позбавлення волі.

Стороною захисту вирок районного суду не оскаржувався.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого та його захисника про відсутність підстав для скасування вироку,перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає.що подана прокурором апеляційна скарга є обгрунтованою із наступних підстав.

Районним та апеляційним судом встановлено,що ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в період часу з 00 год.00хв. по 06 год. 00 хв. 09 лютого 2017 року, під час спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в житловому будинку останнього за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи умисну мету, направлену на протиправне позбавлення життя останнього, наніс ОСОБА_10 чисельні удари кулаками та ногами, після чого, взявши ніж, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, направленого на позбавлення життя ОСОБА_10 , наніс ножем декілька ударів в область життєво важливих органів, а саме грудної клітки, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження несумісні з життям. Смерть ОСОБА_10 настала від гострої масивної внутрішньої кровотечі, яка виникла внаслідок прижиттєво отриманих множинних проникаючих колото-різаних поранень лівої половини грудної клітини з ушкодженням серця.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи засудженим Першотравневим районним судом м.Чернівці за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, починаючи з 09 лютого 2017 року, діючи умисно та без поважних причин, ухилився від відбування покарання у виді 40 годин громадських робіт.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок районного суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку,є обґрунтованим,відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується доказами,які безпосередньо та повно досліджені районним судом.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України-вбивство,тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині,а також за ст.389 ч.2 КК України-ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вирок суду в частині доведеності винуватості та юридичної оцінки дій обвинуваченого апелянтом не оспорюється,а тому судова колегія, керуючись ст..404 КПК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 15.05.2006 року «Про практику постановлення вироків( постанов) при розгляді кримінальних справ у апеляційному порядку`не наводить у вироку доводи на підтвердження тих висновків суду першої інстанції,які не оспорені у апеляційній скарзі.

Доводи прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання за ст.115 ч.1 КК України ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого внаслідок м`якості судова колегія вважає слушними.

Згідно вимог ст. 65 КК України, п.1,2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Із врахуванням ступеню тяжкості,обставин злочину,його наслідків і даних про особу слід обговорювати питання про призначення більш суворого,в межах санкції статті, покарання особам,які вчинили злочини на грунті пияцтва,а також за наявності рецидиву злочину.
При цьому слід враховувати також особливості конкретного злочину,обставини його вчинення(форма вини,спосіб,характер і ступінь тяжкості наслідків,що настали,тощо)
Таких вимог районний суд у повній мірі не дотримався.
Зокрема,суд формально зазначив,однак фактично не врахував,що вчинений ОСОБА_7 за ст.115 ч.1 КК України є особливо тяжким.
Не зважив суд і на те,що за обставинами скоєння цього злочину (і це підтверджується висновком судово-медичного експерта,який суд досліджував та який прийняв у обґрунтування своїх висновків про винуватість ) обвинувачений ОСОБА_7 наніс потерпілому ОСОБА_10 у життєво важливі органи не менш як 19 ударів ножем,із яких 10-проникаючі,чотири із них викликали ушкодження серця та були смертельними.При цьому нанесення ударів ножем відбувалося послідовно одне вслід за іншим.
Окрім тілесних ушкоджень,що спричинили смерть, ОСОБА_7 потерпілому була заподіяна перед тим значна кількість інших тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості,що не знаходяться у причинному зв`язку зі смертю,однак виникли від не менш як 13 разової травмуючої дії найвірогідніше кулаків рук та ніг,взутих у тверде взуття.

Викладене у сукупності свідчить про те,що ступінь фактичної тяжкості скоєного у повній мірі відповідає визначеному законом ступеню тяжкості цього злочину,який відповідно до ст.12 КК України класифікований як особливо тяжкий. Як встановлено судом та зазначено у мотивувальній частині вироку при викладенні доказів,що обґрунтовують винуватість,зокрема,висновку судово-медичного експерта, потерпілий під час нанесення йому смертельних тілесних ушкоджень знаходився у горизонтальному положенні та не чинив чи не встиг чинити опір.У взаємозв`язку із такими обставинами суд не врахував,що ОСОБА_10 був значно старшим( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) від обвинуваченого,який народився у 1996 році,потерпілий отримував пенсію,був інвалідом 3 групи(що вбачається із показань у суді потерпілого ОСОБА_11 -брата померлого).
Викладене також свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим діяння
Вказавши,що враховує рецидив злочину як обтяжуючу покарання обставину,суд належним чином не зважив,що ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення умисного злочину,покарання за який не відбув та знову вчинив умисні злочини,в тому числі- особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я людини,внаслідок чого настала смерть потерпілого.Отже належних висновків для себе обвинувачений не зробив та на шлях виправлення не став.
Повною мірою суд не врахував(хоча і визнав її обтяжуючою)тієї обставини,що особливо тяжкий злочин скоєний обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння на грунті пияцтва,під час вживання алкогольних напоїв.
Дані про особу обвинуваченого свідчать про те,що він не працює,не має утриманців,посередньо характеризується по місцю проживання,за станом психічного здоров`я виявляє ознаки легкої розумової відсталості,однак відповідно до висновку судово-психіатричного експерта був осудним на час вчинення кримінально-караного діяння та на даний час,може віддавати звіт своїм діям та керувати ними.
Викладені вище обставини у їх сукупності свідчать про те,що призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком ближче до мінімальної межі цього покарання,передбаченого санкцією ч.1 ст.115 КК України, не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,особі обвинуваченого та за своїм розміром є явно несправедливим через м`якість.Правильність призначення покарання за ст.389 ч.2 КК України,застосування вимог ст.70,71 КК України апелянтом не оспорюється.
Отже, вирок районного суду в частині призначення покарання слід скасувати та ухвалити новий відповідно до вимог ст.ст.409,414,420 КПК України,задовольнивши подану прокурором апеляційну скаргу
При призначенні обвинуваченому покарання судова колегія враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень,які є злочинами особливо тяжким та невеликої тяжкості,фактичні обставини їх скоєння,дані про особу обвинуваченого,який раніше судимий,не відбув покарання за попереднім вироком,не одружений,не працює,не має утриманців,стан його здоров`я та вік.

Обставинами,що обтяжують покарання,колегія враховує вчинення ОСОБА_7 злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
При призначенні остаточного покарання підлягають застосуванню вимоги ст.71 КК України, оскільки ОСОБА_7 вчинений злочин в період невідбутого покарання за вироком

Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12.10.2016 року.

Керуючись ст.ст.404,405,407,409,414,418,420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Кельменецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ст.ст.115 ч.1, 389 ч.2 КК України,скасувати в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

-за ст.115 ч.1 КК України 13(тринадцять) років позбавлення волі,

-за ст.389 ч.2 КК України-3(три) місяці арешту.

На підставі ч.1ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді 13(тринадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного

покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком

Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12.10.2016 року у виді 40 годин громадських робіт, які згідно положень п.1 ч.1 ст. 72 КК України відповідають 5-ти дням позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 13(тринадцяти) років 5(п`яти) днів позбавлення волі.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим у той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3