Справа № 159/3023/17
Провадження № 1-кп/159/279/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002597 від 25 листопада 2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Маневичі Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи зобов`язаним відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 квітня 2015 року сплачувати в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 600 гривень щомісячно, починаючи з 09 квітня 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття, в період часу з 09 квітня 2015 року по 31 жовтня 2016 року злісно ухилився від сплати аліментів.

Так, ОСОБА_5 у вказаний період часу, будучи працездатним і попередженим 13.07.2015 року, 17.12.2015 року державним виконавцем про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, в центрі зайнятості, як шукаючий роботу, не реєструвався, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, офіційно не працевлаштувався, про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, аліменти виплачував з липня 2015 року по грудень 2015 року по 3 грн., в лютому 2016 року 6 грн., в березні 2016 року 3 грн., в травні 2016 року 6 грн., в червні та липні 2016 року по 3 грн., в серпні 2016 року 4003 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 7195,00 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь не визнав та суду показав, йому відомо про існування рішення суду про стягнення з нього аліментів, однак не має змоги сплачувати їх регулярно, оскільки постійної роботи не має, стабільних доходів не отримує, а тому сплачує ті кошти, які заробляє. Джерелом його доходів є ведення особистого підсобного господарства, яке є сезонним заробітком, і лише по завершенню літнього сезону сплачував кошти, які міг сплатити. За період з квітня 2015 року по жовтень 2016 року він був працездатним, в центр зайнятості з приводу працевлаштування не звертався, неодноразово попереджався державним виконавцем про необхідність сплати аліментів та про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів.

Не зважаючи на повне невизнання своєї винуватості у вчиненому самим обвинуваченим, його винуватість у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) повністю доводиться зібраними та дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Так, допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що обвинуваченому достеменно відомо про рішення суду про стягнення з нього аліментів, однак останній працевлаштовуватись не бажає, аліменти сплачує не регулярно, має значну заборгованість. Сплату обвинуваченим аліментів в сумі по 3 грн. за місяць вважає образою самої дитини.

Показання потерпілої в судовому засіданні об`єктивно підтверджуються та узгоджуються із зібраними по кримінальному провадженню письмовими доказами документами.

Зокрема, відповідно до рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23.04.2015 року, вирішено стягувати з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в сумі по 600 гривень щомісячно, починаючи з 09.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ця ж обставина підтверджується копією виконавчого листа, виданого 19.06.2015 року Ковельським міськрайонним судом на виконання вказаного вище судового рішення.

13.07.2015 року, відповідно до постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню зазначеного виконавчого листа та роз`яснено обвинуваченому порядок та строки сплати аліментів, порядок подання відомостей про доходи і майновий стан боржника, попереджено про наслідки ухилення від сплати аліментів.

Про необхідність сплати аліментів та наслідки ухилення від такої сплати, зокрема про можливість притягнення до кримінальної відповідальності, обвинувачений був неодноразово попереджений державним виконавцем, про що свідчать письмові попередженнями державного виконавця від 06.11.2015 року, 17.12.2015 року, 12.05.2016 року, 30.06.2016 року.

Сам обвинувачений в судовому засіданні визнав ту обставину, що неодноразово попереджався державним виконавцем про необхідність сплати аліментів та про наслідки несплати аліментів.

Згідно повідомлення Ковельського об`єднаного управління ПФУ від 11.07.2017 року, ОСОБА_5 на обліку в управлінні, як отримувач пенсії не перебуває.

Згідно повідомлення Ковельського міськрайонного центру зайнятості від 27.07.2017 року, обвинувачений не перебував на обліку як зареєстрований безробітний та не звертався за допомогою у працевлаштуванні з квітня 2015 року по даний час, що, в свою чергу, підтверджує умисне небажання обвинуваченого офіційно працевлаштуватись та сплачувати аліменти.

Відповідно до повідомлення Ковельської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області від 13.07.2017 року, інформація про отримані доходи ОСОБА_5 за період з 01.01.2015 року по 31.03.2017 року відсутня.

Та обставина, що обвинувачений в період, зазначений в обвинуваченні, не перебував на лікуванні підтверджується відповідним повідомленням Ковельського МТМО від 11.07.2017 року.

Згідно довідки розрахунку, виданої 21.11.2016 року Ковельським міськрайонним відділом державної виконавчої служби, заборгованість ОСОБА_5 , згідно матеріалів виконавчого провадження, станом на 31.10.2016 року, становить 7195 грн. З цієї ж довідки вбачається, що обвинувачений з дня присудження аліментів або не сплачував аліментів взагалі, або сплачував мізерну суму по 3 грн. в місяць, за виключенням серпня 2016 року, в якому ним було сплачено 4003 грн.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , який є державним виконавцем Ковельського МРВ ДВС та в провадженні якого перебуває виконавчий лист про стягнення з обвинуваченого аліментів, підтвердив факт несплати аліментів по даному виконавчому листу. Вказував на те, що неодноразово попереджав боржника, в тому числі й письмово, про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів, однак останній сплачував аліменти не регулярно, а якщо й сплачував, то в дуже малих сумах.

Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого щодо причин несплати аліментів, оскільки такі його доводи є голослівними та безпідставними, не спростовують висновків суду, а тому відхиляє їх.

З огляду на викладене, суд прийшов до переконливого висновку, що така позиція обвинуваченого є його намаганням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину є повністю доведеною, його дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 164 КК України.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та особу винного у їх сукупності, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, суд враховує, що ОСОБА_5 вчинив невеликої тяжкості кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 164 КК України (ст. 12 КК України).

Суд враховує також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, має задовільний стан здоров`я та є працездатним, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання, запропоноване прокурором, у виді громадських робіт на строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 164 КК України.

Запобіжні заходи під час досудового розслідування та в ході судового розгляду щодо ОСОБА_5 не застосовувались. Підстав для застосування таких заходів до набрання вироком законної сили не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченого та його належної поведінки.

Цивільних позовів по справі не заявлено.

Дані про процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1