Справа № 699/519/17
Номер провадження 1-кп/699/37/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.01.2018 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсунь-Шевченківський кримінальне провадження № 0000465 щодо обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Міжріччя Долинського району Івано-Франківської області, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, заміжньої, такої, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, несудимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_5 30 червня 2017 року, близько 11.40 год., перебуваючи в магазині «Сьогодні Аврора», за адресою: вул. Я.Мудрого,25, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу взяла з полиці магазину бюстгальтери в кількості 3 (три) штуки, вартістю одного 94 гривень 99 копійок, на загальну суму 284 гривні 97 копійок; сонцезахисні окуляри в кількості 3 (три) штуки, вартістю одного 79 гривень 99 копійок, на загальну суму 239 гривень 97 копійок та поклала їх до своєї сумочки, що мала при собі, після чого вийшла з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не заплативши за них, тим самим таємно викрала чуже майно на загальну суму 524 грн. 94 коп.

Будучи допитаною у суді обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнала повністю, щиро розкаялася і показала, що 30.06.2017 року вона перебувала в м. Корсуні-Шевченківському і зайшла в магазин «Сьогодні Аврора» для придбання товарів. В магазині вона взяла три бюстгальтери та троє сонцезахисних окулярів, але поклавши вказані речі в сумку, вона за них не розрахувалася і вийшла з магазину, розуміючи, що вчинила крадіжку. Через деякий час вона знову прийшла у вказаний магазин, але охоронники магазину затримали її і повідомили про це поліцію.

Вартість викраденого майна обвинувачена ОСОБА_5 у суді повністю визнала та просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» як матір трьох неповнолітніх дітей.

Представник потерпілого магазину «Сьогодні Аврора» ОСОБА_7 скориставшись своїм правом бути присутнім у судовому засіданні, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи у відсутність представника, матеріальних претензій не мають, завдані збитки відшкодовані. Проти звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» не заперечили (а.к.п. 30).

Суд, враховуючи, що обвинувачена та інші учасники кримінального провадження не заперечили і не оспорили встановлені фактичні обставини, правильно розуміють зміст даних обставин, що не викликає у суду сумнівів щодо добровільності та істинності позиції всіх учасників процесу, і після роз`яснення судом суті такого порядку розгляду справи та того, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнав можливим обмежитись допитом обвинуваченої, а також вивченням матеріалів, які характеризують її особу.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази винуватості ОСОБА_5 у їхній сукупності, суд прийшов до висновку, що винуватість останньої у вчиненні інкримінованих діянь доведена повністю.

За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який класифікується як злочин середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеристику останньої, досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, думку представника потерпілого про суворість покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, перебування на її утриманні трьох неповнолітніх дітей, притягнення до кримінальної відповідальності вперше.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

По місцю проживання обвинувачена характеризується позитивно.

Відповідно до висновку досудової доповіді, складеного начальником Корсунь-Шевченківського районного сектору з питань пробації ОСОБА_8 , відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , згідно з якою ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства також оцінюється як середній, а тому може виправитись без ізоляції від суспільства, за умовою встановлення судом обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України (а.к.п.43-46).
Разом з тим, обвинувачена ОСОБА_5 у суді просила звільнити її від відбування покарання на підставі п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», про що надала відповідну письмову заяву.

Прокурор в судовому засіданні не заперечила проти застосування амністії відносно обвинуваченої ОСОБА_5 .
Статтею 85 КК України передбачено, що на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону визначено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року №1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.13 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

П.в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.

Обвинувачена ОСОБА_5 не має обмежень для звільнення від відбування покарання, встановлених законами України «Про застосування амністії» та «Про амністію у 2016 році», за період 2006 2016 роки закони про амністію не застосовувалися, злочин вчинений останньою віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.

Крім того, обвинувачена має трьох неповнолітніх дітей, відносно яких не позбавлена батьківських прав: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судом було роз`яснено обвинуваченій ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом десяти років до неї не може бути застосовано.

З урахуванням всіх цих обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, шляхом призначення покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі та звільнення обвинуваченої від відбування призначеного покарання на підставі п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки обвинуваченою вчинений умисний злочин середньої тяжкості, остання будучи особою, яка не позбавлена батьківських прав та на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» має трьох неповнолітніх дітей, відносно яких не позбавлена батьківських прав: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Цивільний позов у справі не заявлений.

Завдані збитки на загальну суму 524,94 грн. відшкодовані.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-диск з відеозаписом з внутрішніх камер спостереження №1,3,5,6,9,12,13 з магазину «Сьогодні Аврора», який приєднаний до матеріалів кримінального провадження підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-бюстгальтери в кількості три штуки та сонцезахисні окуляри в кількості три штуки, які передано магазину «Сьогодні Аврора» на зберігання під розписку - підлягає залишенню у розпорядженні останнього.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,

Суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_12 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування даного покарання.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-диск з відеозаписом з внутрішніх камер спостереження №1,3,5,6,9,12,13 з магазину «Сьогодні Аврора», який приєднаний до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-бюстгальтери в кількості три штуки та сонцезахисні окуляри в кількості три штуки, які передано магазину «Сьогодні Аврора» на зберігання під розписку - залишити у розпорядженні останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку після проголошення вручити негайно прокурору та обвинуваченій.

Головуючий ОСОБА_1