Провадження №1-кп/523/165/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2018 року м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №00055553 із звинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, працюючого кладовщиком в ТОВ «Ауттстафєр», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-22 червня 2004 року Апеляційним судом Одеської області за п. 6, 12, ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років, 28.07.2010 року звільненого умовно достроково, з невідбутим строком покарання 2 роки 11 місяців та 5 днів ,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
20.08.2016 року приблизно о 23.30 год., ОСОБА_4 знаходячись у салоні маршрутного таксі №190 побачив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на шиї якої був золотий ланцюжок вагою 6 грамів вартістю 6000 гривень, із золотим хрестиком вагою 2 грами вартістю 2000 гривень та кулоном у вигляді жабки вагою 2 грами вартістю 2000 гривень, після чого у нього виник умисел на відкрите викрадення вказаного майна.
Далі, ОСОБА_4 реалізуючи свій протиправний направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи повторно, підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , схопив її руками за шию та намагався шляхом ривку відкрито викрасти дані золоті вироби, після чого штовхнув останню, в результаті чого вона впала на підлогу та вдарилась головою. Проте, ОСОБА_4 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки у маршрутному таксі знаходились інші пасажири, які побачивши дії ОСОБА_4 , почали кричати та вимагати, щоб він зупинився. Далі, ОСОБА_4 , не вчинивши усіх дій, які вважав необхідними для доведення правопорушення до кінця, вибіг з маршрутного таксі на вулицю та намагався втекти з місця вчинення злочину без предметів свого посягання, однак, був затриманий перехожими та іншими пасажирами маршрутного таксі після чого доставлений до Суворовського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області.
Обвинувачений свою вину у вчиненому діянні не визнавав однак згодом в ході судового розгляду вину визнав повністю, підтвердив в своїх показаннях сутність пред`явленого йому обвинувачення та додатково показав, що 20.08.2016 року приблизно о 23.30 год., він , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у салоні маршрутного таксі №190, підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , на шиї якої був золотий ланцюжок із золотим хрестиком та кулоном, схопив її руками за шию та намагався шляхом ривку викрасти дані золоті вироби, в результаті чого штовхнув останню, після чого вона впала на підлогу. Зрозумівши, що його дії були помічені, він вибіг з маршрутного таксі на вулицю та намагався втекти однак, був затриманий перехожими, після чого доставлений до Суворовського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області.
Про вчинене жалкує, щиро кається.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України, його винуватість підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:

- показанням потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що 20.08.2016 року близько 23: 00 год. їхала на передньому сидінні в маршрутному таксі № 190, обвинувачений ОСОБА_4 в цей час стояв позаду неї. Коли маршрутне таксі зупинилося на зупинці Ак. Заболотного та відчинилися вхідні двері, обвинувачений ОСОБА_4 лівою рукою схопив її за золотий ланцюжок на шиї та став тягти, вона в свою чергу схопила його руку та міцно тримала. Коли пасажири в маршрутному таксі почали кричати, щоб зупинили злодія, обвинувачений ОСОБА_4 вибіг з маршрутного таксі та намагався втекти. Декілька пасажирів почали наздоганяти обвинуваченого ОСОБА_4 , вона також вийшла слідом. Стверджувала, що не бачила, щоб обвинуваченому ОСОБА_4 наносили удари.
Додала, що обвинуваченого ОСОБА_4 пробачила, матеріальних претензій до останнього не має, просить суворо його не карати.
Отримавши показання обвинуваченого, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора підтриманого, обвинуваченим, потерпілою, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.
Вищезазначені дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує: за ч.3 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність матеріального збитку та погашення моральної шкоди в розмірі 1 000 грн.
Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, скоєння злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого, форму вини обвинуваченого, та те, що скоєне ним відноситься до категорії тяжких злочинів, особа обвинуваченого раніше судимий, офіційно працюючий кладовщиком в ТОВ «Ауттстафєр», маючий постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується зі сторони сусідів, неодружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбуття покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до нього слід застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири ) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.
Речові докази золоті вироби - вважати повернутими за належністю.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення його копії.
Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду

Головуючий