У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2017 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0010539 від 26 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 363 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
05 вересня 2017 року слідчий СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна та заборону їх відчуження, розпорядження: будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 692 кв.м., житловою площею 207.4 кв.м, Реєстраційний номер майна: 25625850; Номер запису: 1018 в книзі 3-281; земельна ділянка кадастровий номер: :05:020:0122 площею 0,5169 га.; земельна ділянка кадастровий номер: :05:020:0077; земельна ділянка кадастровий номер: :05:020:0078; земельна ділянка кадастровий номер: :05:020:00109.

З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що до Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві надійшло повідомлення відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області про порушення правил експлуатації автоматизованих систем, що заподіяло значну шкоду.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває заведене виконавче провадження № 45785238 з примусового виконання виконавчого листа № 362/6312/15-ц від 21.11.2016 Васильківського міськрайонного суду Київської області, виконавчого листа № 2/1008/154/12 від 16.01.2013 Васильківського міськрайонного суду Київської області та виконавчого листа № 2/1008/1457/12 від 12.06.2013 Васильківського міськрайонного суду Київської області.

09.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

15.07.2014 року Державним реєстратором ОСОБА_5 винесено запис №6336009 щодо реєстрації обтяження, а саме арешту всього нерухомого майна боржника, суб`єктом обтяження якої був відділ

15.07.2014 року примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

05.05.2017 року державним виконавцем було сформовано довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо боржника згідно якої була відсутня інформація щодо накладених арештів на майно боржника, яка повинна бути внесена до цих реєстрів на підставі постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, які неодноразово виносилися державними виконавцями в рамках виконавчих проваджень, зокрема і запис № 6336009 від 15.07.2017 щодо реєстрації обтяження, а саме: арешту всього нерухомого майна боржника, суб`єктом обтяження якої був відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та обтяження за №4750452 від 21.02.2014, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №41932731 від 08.02.2014.

Таким чином, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №45785238 з примусового виконання виконавчого листа № 362/6312/15-ц від 21.11.2016 Васильківського міськрайонного суду Київської області, виконавчого листа № 2/1008/154/12 від 16.01.2013 Васильківського міськрайонного суду Київської області та виконавчого листа № 2/1008/1457/12 від 12.06.2013 Васильківського міськрайонного суду Київської області, відділом виявлено факт зняття арешту винесених державними виконавцями в рамках виконавчих проваджень, зокрема і запису №6336009 від 15.07.2014 щодо реєстрації обтяження, а саме: арешту всього нерухомого майна боржника, суб`єктом обтяження якої був відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області та обтяження за №4750452 від 21.02.2014, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №41932731 від 08.02.2014.

Таким чином, у органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що невстановлена досудовим розслідуванням особа, порушуючи правила експлуатації автоматизованих систем, вчинила дії, спрямовані на вилучення запису про обтяження майна на об`єкти нерухомого майна: земельна ділянка з кадастровим номером :05:020:0122 площею 0,5169 га, земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:020:0077; :05:020:0078; :05:020:00109 та будинок АДРЕСА_1 загальною площею 692 кв.м. житловою площею 207.4 кв.м, які фактично належали боржнику ОСОБА_6 .

Зняття заборон на вищевказане майно призвело до подальшого вчинення правочинів спрямованих на відчуження шляхом переєрестрації майна на користь третіх осіб.

В ході досудового розслідування виникла необхідність накладення арешту на наступні об`єкти нерухомого майна: нерухоме майно, будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 692 кв.м., житловою площею 207.4 кв.м, Реєстраційний номер майна: 25625850; Номер запису: 1018 в книзі 3-281; земельна ділянка кадастровий номер: :05:020:0122 площею 0,5169 га.; земельна ділянка кадастровий номер: :05:020:0077; земельна ділянка кадастровий номер: :05:020:0078; земельна ділянка кадастровий номер: :05:020:00109.

Вивчивши надані в обґрунтування клопотання матеріали, з метою забезпечення даного арешту, на підставі ч.2 ст.172 КПК України, розгляд клопотання проводиться без повідомлення та участі власника майна.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання та зазначив, що метою арешту вищевказаного майна є збереження речових доказів та належне проведення оціночно будівельної експертизи, а також подальше відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення отриманої неправомірної вигоди, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Так, статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Як вбачається із матеріалів клопотання, постановою від 04.09.2017 року слідчим СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 об`єкти нерухомого майна: нерухоме майно, будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 692 кв.м., житловою площею 207.4 кв.м, Реєстраційний номер майна: 25625850; Номер запису: 1018 в книзі 3-281; земельна ділянка кадастровий номер: :05:020:0122 площею 0,5169 га.; земельна ділянка кадастровий номер: :05:020:0077; земельна ділянка кадастровий номер: :05:020:0078; земельна ділянка кадастровий номер: :05:020:00109 визнано речовим доказом.

Таким чином, дослідивши надані до клопотання матеріали, враховуючи, відповідно до вимог ст. 173 КПК України, наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 363 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, арешт зазначеного майна є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження. Слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та заснованим на законі. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, ст.175, ст.309, 372, ст.392, ст.532 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 692 кв.м., житловою площею 207.4 кв.м, Реєстраційний номер майна: 25625850; Номер запису: 1018 в книзі 3-281; земельну ділянку кадастровий номер: :05:020:0122 площею 0,5169 га.; земельну ділянку кадастровий номер: :05:020:0077; земельну ділянку кадастровий номер: :05:020:0078; земельну ділянку кадастровий номер: :05:020:00109, заборонивши його відчуження, розпорядження.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим у кримінальному провадженні №0010539 від 26 липня 2017 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1