Справа № 314/4661/17
Провадження № 1-в/314/1454/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.11.2017 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого, який відбуває покарання у державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення,

за участю: прокурора ОСОБА_4

представника колонії ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_3 .

Раніше судимого:
1) 26.07.1999 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 2, 3 ст. 140, ч.3 ст. 142, 42 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 07.04.2005 року по відбуттю строку покарання.

2) 10.06.2008 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

3) 22.10.2008 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст.185, 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі.

4) 06.04.2009 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ч. 1 ст.309, ч. 2, 3 ст.185, ст. 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 25.07.2012 року умовно - достроково на 1 місяць 18 днів.

По даній справі засуджений: 21.02.2013 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 71 КК України до назначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання та остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду від 23.03.2016 року в порядку ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 19.02.2013 року по 28.03.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 19.02.2013 року Кінець строку: 10.02.2018 року

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», про умовно-дострокове звільнення.

Засуджений в судовому засіданні на клопотанні наполягав, просив його задовольнити, звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України на строк, який залишився.

Представник адміністрації державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55) покладається на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання засудженого.
Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , думку представника адміністрації установи, прокурора, дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 7 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 по даній справі засуджений: 21.02.2013 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст. 71 КК України до назначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання та остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Згідно ст. 12 КК України даний злочин класифікується як тяжкий.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.01.2017 року у задоволенні подання Софіївської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№ 55) щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_3 відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21.03.2017 року ухвала Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.01.2017 року залишена без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 532 КПК України ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що з моменту набрання законної сили ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.01.2017 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 не минув рік, тому у клопотанні засудженого слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12 КК України, ч. 7 ст. 539,537,532 КПК України,суд,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання засудженого, який відбуває покарання у державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1
20.11.2017