Дата документу Справа № 331/17/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 331/17/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/778/684/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянула 23 листопада 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_9 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2017 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Зугдіді Республіки Грузія, громадянина Грузії, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Встановлені вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2017 року обставини:
16 листопада 2016 року, приблизно о 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_8 маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Поштова, буд.27, побачив автомобіль CHEVROLET Gentra д.н. НОМЕР_1 , який був припаркований за вищевказаною адресою, за кермом якого знаходився ОСОБА_10 .
Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_11 підійшов до вказаного автомобіля, відчинив двері та сів на переднє пасажирське сидіння.
Знаходячись в салоні вказаного автомобіля, ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, яке виразилось в тому, що ОСОБА_11 дістав з кишені куртки предмет, схожий на ніж, який потерпілий прийняв за справжній, а його погрозу за реальну для свого життя та здоров`я, відкрито заволодів майном ОСОБА_10 , а саме: мобільним телефоном «Нокіа» в корпусі чорного кольору, вартістю 300 гривень, в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє; грошовими коштами в сумі 1000 гривен.
Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_11 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1300 гривень.

Вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2017 року:
ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки і покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасована, обвинувачений ОСОБА_8 звільнений з-під варти в залі суду.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання ОСОБА_8 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 24.11.2016 року по день його звільнення з під варти, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Доля речових доказів вирішена відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 посилається на незаконність вироку суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Вказує на необґрунтоване застосування судом ст. 75 КК України при призначенні покарання, вважає, що суд не прийняв належним чином до уваги, що обвинувачений не працює, не навчається, легальних джерел заробітку не має. Просить вирок скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

В змінах до апеляційної скарги прокурор, посилаючись на порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, вказав, що судом першої інстанції не зазначено формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним, вказавши, що ОСОБА_8 , згідно обвинувального акту, скоїв кримінальне правопорушення. Вважає, що суд апеляційної інстанції позбавлений права ухвалити новий вирок. Просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, прохаючи про скасування вироку з призначенням нового розгляду провадження у зв`язку із суттєвими порушеннями вимог КПК України, позицію обвинуваченого та захисника, які не заперечували вимогам апеляційної скарги щодо скасування вироку із призначення нового судового розгляду,перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Так, відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особою винною, судом у мотивувальній частині вироку, зокрема, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Разом з тим, колегії суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.
Так, за змістом вироку, районним судом визнано доведеним вина ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого слідством кримінального правопорушення.
Проте в мотивувальній частині оскаржуваного вироку місцевий суд не сформулював обвинувачення, яке визнане доведеним, а лише виклав обвинувачення згідно обвинувального акту.
Крім того, матеріали провадження засвідчують, що вирок суду ухвалений за процедурою розгляду кримінального провадження, передбаченою ч. 3 ст. 349 КПК України.

Підставою для застосування положень ст. 349 КПК України є наявність неоспорених жодним з учасників кримінального провадження обставин вчинення кримінального правопорушення та відсутність заперечень з їх боку щодо дослідження пов`язаних з ними доказів.

При цьому суд в обов`язковому порядку зобов`язаний з`ясувати правильність розуміння вказаними особами змісту зазначених обставин та відсутність сумнівів у добровільності позицій учасників провадження і роз`яснити неможливість в подальшому оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Натомість, суд першої інстанції не роз`яснив наслідків скороченої процедури судового розгляду, про що свідчить технічний запис судового засідання.

Отже, недотримання зазначеного порядку, в контексті передбачених ст. 7 КПК України загальних засад кримінального провадження щодо верховенства права, забезпечення права особи на захист та змагальності сторін є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Наведені обставини вказують на порушення права обвинуваченого на захист, що унеможливлює визнання розгляду даного кримінального провадження законним та справедливим.

Відповідно з вимогами ч. 3 ст. 404 КПК України апеляційний суд, за даних обставин, позбавлений можливості дослідити докази в апеляційній інстанції, оскільки вони не були досліджені судом першої інстанції.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України про порядок заповнення прогалин і врегулювання колізій у правовому регулюванні кримінально-процесуальних відносин шляхом застосування загальних засад кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про необхідність застосування загальних засад кримінального провадження.

З метою додержання принципів, викладених у ст.ст. 20, 22, 24 КПК України щодо забезпечення права обвинуваченого на захист, оскарження процесуальних рішень, змагальність сторін, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого суду необхідно вирішити поставленні перед ним питання з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства.

Враховуючи допущені істотні порушення вимог КПК, які стосуються обвинуваченого та призвели до порушення його прав на захист оскаржуваний вирок підлягає скасуванню.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того, чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи як сторони обвинувачення, так і сторони захисту підлягають ретельній перевірці при новому розгляді в суді першої інстанції, під час якого з дотриманням прав учасників кримінального провадження та вимог кримінального закону, слід детально перевірити обставини провадження, після чого ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2017 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4