Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3975/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2017 року Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого СУ ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_4 , внесеного в матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 04.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, щодо накладання арешту на майно, -

в с т а н о в и в:

В зазначеному клопотанні вказано, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , вступивши в попередню змову з начальником Шполянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_7 , який призначений на посаду наказом №1841/к від Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та якому присвоєно 6 ранг державного службовця в межах категорії «Б», тобто в розумінні ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, сприяв останньому в одержанні неправомірної вигоди від ОСОБА_8 в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень за вчинення ОСОБА_7 з використанням свого службового становище дій на користь особи, яку представляє ОСОБА_8 , за наступних обставин. Так, ОСОБА_7 , будучи державним виконавцем у виконавчих провадженнях ВП №50956360 про стягнення з ОСОБА_9 виконавчого збору у сумі 33222,5 грн. на користь держави та ВП №50957051 про стягнення з ОСОБА_9 виконавчого збору у сумі 35336,6 грн. на користь держави, в період часу з 02 лютого 2017 року по 01 березня 2017 року, під час особистих зустрічей в його службовому кабінеті, що знаходиться в м. Шпола Черкаської області по вулиці Соборна, 366, 10.02.2017 в приміщенні кафе «На коня», що знаходиться в м.Черкаси по вулиці 30 років Перемоги, біля Будинку Торгівлі в м. Черкаси по бульвару Шевченка, 207, а також під час телефонних розмов з ОСОБА_8 , який за довіреністю від 19.07.2016 та договором від 19.07.2016 про надання юридичних послуг представляє інтереси ОСОБА_9 , повідомив ОСОБА_8 про необхідність передачі йому неправомірної вигоди в сумі 35 000 (тридцять п`ять) тисяч гривень, а в подальшому узгодив остаточну суму надання йому неправомірної вигоди в розмірі 33 000 (тридцять три тисячі) гривень за зняття арешту з автомобіля марки ВАЗ 21214, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 , та закриття виконавчих проваджень щодо ОСОБА_9 . При цьому, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів і реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 в сумі 33 000 (тридцять три тисячі) гривень за проведення виконавчих дій щодо зняття арешту з автомобіля ОСОБА_10 , 10 лютого 2017 року, близько 18 години 04 хвилини, під час особистої зустрічі з ОСОБА_8 , в приміщенні кафе «На коня», що по вул. 30 років Перемоги в м. Черкаси, одержав від останнього частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в сумі 3000 (три тисячі) гривень, за невидання ним документів, які є підставою для реалізації арештованого у виконавчих провадженнях майна ОСОБА_9 , та гарантував при цьому позитивний результат щодо зняття арешту з автомобіля ОСОБА_10 та закриття виконавчого провадження в обмін на іншу частину неправомірної вигоди. У подальшому, 21.02.2017 близько 09 години 53 хвилини, ОСОБА_7 під час телефонної розмови з ОСОБА_8 , повідомив останньому суму неправомірної вигоди, яку він має передати за вирішення вказаних вище питань, а саме 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень, на що ОСОБА_8 вимушений був погодитися. Одночасно з цим, ОСОБА_7 , з метою конспірації своїх злочинних намірів щодо отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , залучив в якості пособника для ведення перемовин з приводу вирішення вищевказаного питання та одержання іншої частини неправомірної вигоди в сумі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень третю фізичну особу, яка не має відношення до діяльності державної виконавчої служби взагалі, а саме - ОСОБА_6 . Останній, в свою чергу, будучи достовірно обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_7 отримати неправомірну вигоду від ОСОБА_8 в сумі 35 000 гривень, під час зустрічі з ОСОБА_8 близько 12 години 10 хвилин 27.02.2017 в піцерії «Браво», що знаходиться в м.Черкаси по вул. Небесної сотні, 2, діючи від імені ОСОБА_7 , узгодив з ОСОБА_8 остаточний розмір неправомірної вигоди в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень, які останній мав передати за вирішення обумовлених з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 питань. Надалі ОСОБА_6 , 01 березня 2017 року, близько 12 години 25 хвилин, під час особистої зустрічі з останнім в піцерії «Браво», що знаходиться в м. Черкаси по вул. Небесної сотні, 2, підтвердив готовність ОСОБА_7 закрити виконавче провадження, боржником у якому є ОСОБА_9 , та на підтвердження цього надав ОСОБА_8 постанову про зняття арешту з майна боржника від 01.03.2017 та постанову про припинення розшуку майна боржника від 01.03.2017 за підписом ОСОБА_7 , завірені печатями Шполянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, після чого одержав від нього обумовлену ними раніше суму неправомірної вигоди, а саме 30 000 (тридцять тисяч) гривень. За даним фактом ОСОБА_6 02.03.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. З ст. 368 КК України. Таким чином слідчий просив накласти арешт на майно, що перебуває у приватній власності ОСОБА_6 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Слідчий в судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав дане клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення даного клопотання. Зазначив, що власником квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_11 (згідно договору дарування квартири від 11.02.2016 посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_12 ) .

Заслухавши думку слідчого, прокурора та адвоката ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна, який згідно ч.2 ст.170 КПК України допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч.1 ст.170 К України).

Статтею 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно до ч.3 ст. 368 КК України діяння, передбачене частиною першою або другою цієї статті, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі або вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою групою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Статтею 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
Згідно ст. 321 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до копії договору дарування квартири від 11.02.2016 посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_12 . ОСОБА_6 передав у власність квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_11 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна від 11.02.2016 власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_11 .

Дослідивши надані докази та матеріали справи, в яких вбачається, що квартира АДРЕСА_2 не є власністю ОСОБА_6 , а тому на неї не може бути накладено арешт, у зв`язку з порушенням конституційних прав ОСОБА_11 , за таких обставин слідчий суддя відмовляє в задоволені клопотання.

Керуючись ст. ст.131, 170- 173 КПК України, ст. 368 КК України слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У клопотанні слідчого СУ ГУ НП України в Черкаській області ОСОБА_4 , внесеного в матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 04.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, що накладання арешту на майно відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1