Справа № 146/713/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" червня 2017 р. смт Томашпіль Вінницької області
до якого не застосовано запобіжний захід,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
23 березня 2017 року о 18 год. водій ОСОБА_4 , керуючи трактором «Т-40» державний номерний знак НОМЕР_1 із одноосним причепом без державного номерного знаку, рухаючись на підйомі лісовою дорогою поблизу смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області не впоравшись з керуванням, допустив рух транспортного засобу заднім ходом , не зміг прийняти міри до зупинки транспортного засобу та контролювати подальший рух, внаслідок чого допустив перекидання трактора із причепом з подальшим травмуванням пішохода ОСОБА_6 , який рухався позаду трактора узбіччям в зустрічному напрямку.
Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 від отриманих травм загинув місці пригоди.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 32 від 24 березня 2017 року ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла травми грудей: крововиливів в м`які тканини грудей, численних двобічних переломів ребер з розривами міжреберних м`язів, легень, двухстороннього гемотораксу ( кровотечі в плевральні порожнини), крововиливів у середостіння; закритої травми живота: крововиливів у черевну стінку, розривів печінки з кровотечею в черевну порожнину (геміперитоніум), розриву тонкого кишківника, крововиливу в праву нирку і брижу кишківника, перелому 3-го 4-гопоперекових хребців з крововиливом у спинний мозок; перелому тазу зліва саден, синців, кінцівок і тулуба, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент спричинення та знаходяться в причинному зв`язку зі смертю. Смерть настала від сполучної травми тіла. При судово-токсикологічній експертизі крові і нирок виявлено етанол в крові 0.7 проміле в сечі 0.4 проміле, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння.
Згідно висновку авто-технічної експертизи № 290а від 27 квітня 2017 року, в дані дорожній обстановці, дії водія трактора ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України. В ситуації, що склалась, водій ОСОБА_4 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом термінового гальмування із зупинкою трактора до місця наїзду. В ситуації, яка склалася, в діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, і вважає, як і інші учасники судового процесу за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом та допитом потерпілого ОСОБА_5 .
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, враховуючи ст.. 325 КПК України, вимоги якої були погоджені з учасниками процесу, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_5 , а також оглядом характеризуючих даних щодо особи обвинуваченого, поскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.
По суті пред`явленого обвинувачення обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив наступне. 23 березня 2017 року о 18 год. керуючи трактором «Т-40» державний номерний знак НОМЕР_1 із одноосним причепом без державного номерного знаку, рухаючись на підйомі лісовою дорогою поблизу смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області не впорався з керуванням, допустив рух трактора заднім ходом, не зміг прийняти міри до зупинки трактора та контролювати подальший рух, внаслідок чого допустив перекидання трактора із причепом з подальшим травмуванням пішохода ОСОБА_6 , який рухався позаду трактора узбіччям в зустрічному напрямку
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 23 березня 2017 року перебуваючи на роботі до нього зателефонували та повідомили про дорожньо - транспортну пригоду внаслідок якої ОСОБА_4 наїхав трактором на його батька ОСОБА_6 . Після чого він приїхав на місце ДТП та побвчив, що його батько ОСОБА_6 уже не подавав ніяких ознак життя. На даний час претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 ні матеріального ні морального характеру не має, оскільки обвинувачений допомагав із похованнями батька та продовжує матеріально підтримувати його, щодо міри покарання просить суворо не карати.
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , суд вважає, що винність ОСОБА_4 у скоєнні злочину доведена і його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_4 згідно довідки характеристики виданої виконавчим комітетом Вапнярської селищної ради Томашпільського району Вінницької області за місцем проживання характеризується позитивно. На диспансерному психіатричному та наркологічному обліку обвинувачений не перебуває. Також ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному.
Пом`якшуючою обставиною, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обтяжуючих обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
У п.п. 20,21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 ( з наступними змінами і доповненнями ) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим злочину, що відповідно до ст. 12 КК України віднесений до тяжких злочинів,особу винного, який по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілого та приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобоміз звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням протягом іспитового строку.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 без позбавлення права керування транспортними засобами суд виходить з того, що наявність права керування дає можливість обвинуваченому заробляти кошти, що є основним джерелом доходу, для утримання його сім`ї та дає можливість і надалі матеріально допомагати та відшкодовувати завдану шкоду потерпілому.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернути володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
За матеріалами справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року під час проведення досудового розслідування у цій справі було накладено арешт на майно, а саме на трактор «Т-40» державний номерний знак НОМЕР_1 та одноосний причепом без державного номерного знаку, які належать ОСОБА_7 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 та знаходяться на території Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області.
У зв`язку із вищевказаним, арешт накладений на транспортний засіб на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року, а саме на трактор «Т-40» державний номерний знак НОМЕР_1 із одноосним причепом без державного номерного знаку,згідно ст. 174 КПК України підлягає скасуванню та поверненню за належністю ОСОБА_7 .
Згідно ст. 124 КПК України при визнанні підсудного винним, суд постановляє стягти з нього судові витрати.
Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України суд не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368-374 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без позбавлення права керувати транспортним засобом.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю два роки.
Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Скасувати накладений за ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2017 року, арешт на речові докази: трактор «Т-40» державний номерний знак НОМЕР_1 із одноосним причепом без державного номерного знаку, власником якого є ОСОБА_7 . Речовий доказ - трактор «Т-40» державний номерний знак НОМЕР_1 із одноосним причепом без державного номерного знаку повернути за належністю ОСОБА_7 .
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1977,04 грн (одну тисячу дев`ятсот сімдесят сім гривень 4 копійки) судових витрат, пов`язаних з проведенням по справі експертизи.
Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1