1Справа № 335/162/17 1-кс/335/157/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.12.2016 року до Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, надійшов рапорт старшого оперуповноваженого ОГ ОСОБА_4 про те, що ним отримана інформація про використання підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_5 у нотаріальній конторі за адресою: АДРЕСА_1 . З метою переоформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2 використано паспорт серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виданий Заводським РО ЗМУ. Проте, за даними ОАБ ДМС встановлено, що ОСОБА_5 видано паспорт НОМЕР_2 , що виданий Жовтневим РВ ДМС.
Під час досудового розслідування направлено запит до Четвертої Запорізької нотаріальної контори щодо отримання витягу з Єдиного реєстру довіреностей. Відповідно до отриманого витягу, 17.11.2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 посвідчено довіреність від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_7 на право розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду) квартиру АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 використано паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Заводським РВ ГУМВС України в Запорізькій області 08.06.2011 року. (номер у реєстрі нотаріальних дій - 957). 01.12.2016 року дію довіреності вказаним нотаріусом припинено у зв`язку із встановленням факту використання підробного паспорту на ім`я ОСОБА_5 .
Також за даними Єдиного реєстру довіреностей 16.12.2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_8 ( АДРЕСА_3 ) посвідчено довіреність від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_7 на право продати квартиру АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 використано паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Заводським РВ ГУМВС України в Запорізькій області 08.06.2011 року. (номер у реєстрі нотаріальних дій - 2581). 11.12.2016 року дію довіреності вказаним нотаріусом припинено у зв`язку із встановленням факту використання підробного паспорту на ім`я ОСОБА_5
03.01.2017 року у якості свідка допитано приватного нотаріуса ОСОБА_6 , яка показала, що 11.11.2016 року чоловік на ім`я ОСОБА_9 (раніше бачила у себе в конторі декілька разів) привів до неї в контору за адресою АДРЕСА_1 , чоловіка ОСОБА_7 1962 року народження та жінку ОСОБА_5 1962 року народження. Вказані особи надали їй для посвідчення осіб паспорта та довідки з ідентифікаційними кодами на ці ж анкетні дані. Жінка сказала, що бажає видати на ім`я ОСОБА_7 довіреність на право продажу квартири АДРЕСА_2 . При цьому вона зазначила, що ОСОБА_7 є її братом, а сама вона мешкає у монастирі. На питання нотаріуса жінка запевнила, що її бажання видати довіреність є її власним та вільним бажанням. Після цього вона посвідчила довіреність.
Через деякий час їй зателефонувала її колега нотаріус та запитала, чи посвідчувала вона довіреність на ім`я ОСОБА_7 . При цьому вона вказала, що при посвідченні угоди купівлі-продажу виникли сумніви в особах, що видала довіреність та покупця.
Після цього ОСОБА_6 перевірила за базами даних цю інформацію і дійсно підтвердила, що паспорт на ім`я ОСОБА_5 є підробним, а ідентифікаційний код вона взагалі ніколи не отримувала через релігійні переконання. На цій підставі видана нею довіреність була одразу нею скасована.
Завірені копії відповідних документів (паспорту на ім`я ОСОБА_5 , ідентифікаційного коду та довіреності від імені ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_7 ) надані приватним нотаріусом ОСОБА_6 та долучені до матеріалів кримінального провадження.
За даними Запорізького МБТІ, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (свідоцтво №578 від 07.12.1998).
Таким чином, на теперішній час у ході досудового розслідування отримано достовірні дані, що невстановлені особи, використовуючи підробний паспорт на ім`я ОСОБА_5 шляхом отримання довіреності намагаються заволодіти належною їй квартирою АДРЕСА_2 .
Посилаючись на необхідність запобігання незаконному привласненню квартири АДРЕСА_2 , запобігання її відчуженню, прокурор звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд накласти арешт на вказану квартиру.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити на підставах, викладених у клопотанні.
Власник майна в судове засідання не викликався, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, згідно якої, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Беручи до уваги, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання містять достатні дані для висновку, що зазначена у клопотанні квартира відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, може бути предметом, що був об`єктом кримінально-протиправних дій, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене майно.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1