Справа № 562/1219/17
У Х В А Л А
"07" квітня 2017 р. слідчий суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого СВ Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 погодженого прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури про арешт майна -

встановив:
В поданому клопотанні прокурор вказує на те, що в провадженні Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження № 0000008від 27.01.2017 року, за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.191 КК України. В ході досудового розслідування по кримінальному провадженні було встановлено, що службові особи ТОВ «Комфорт-Еко» (, м.Рівне, вул.Д.Галицького,16), у ході виконання умов укладеного 08.12.2016 із Здолбунівською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 6, Здолбунівської районної ради Рівненської області договору № 111, про капітальний ремонт Здолбунівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 6, (заміна вікон та дверей), за попередньою змовою із службовими особами інших суб`єктів господарювання (транзитерами), з метою збільшення вартості матеріалів (вікон та дверей), внесли завідомо неправдиві відомості до офіційних документів (договорів, актів прийому-передачі, накладних та ін.) щодо проведеної закупівлі матеріалів в останніх, а не напряму у виробника. Вартість робіт за вказаним договором склала 1 млн. 152 тис. грн.

В ході проведення обшуку 29.03.2017 року, в офісному приміщені ТОВ «Комфорт-Еко» (), м.Рівне, вул.Д.Галицького,16) було вилучено документи та грошові кошти які не були зазначені в ухвалі Здолбунівського суду на проведення обшуку, а саме: два прозорі файли в яких знаходиться листки білого паперу на яких знаходяться відтиски печаток та підписи інженера технічного нагляду ОСОБА_5 ; документація ТОВ «Енергодар-Сервіс» () та грошові кошти в сумі 134220 грн.

Враховуючи те, що вилучені грошові кошти могли бути здобуті злочинним шляхом під час зняття готівки з банківських рахунків, на які поступили кошти з державного бюджету за виконання будівельних робіт з капітального ремонту (заміна вікон) Здолбунівської ЗОШ № 6, за адресою м.Здолбунів вул.Шкільна,40, то з метою запобігти можливості їх відчуження просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Також просить накласти арешт на вилучені документи, а саме: видаткові накладні завірені мокрими печатками ТзОВ «Енергодар-Сервіс» та ТОВ «Комфорт-Еко»; товаротранспортні накладні завірені мокрою печаткою ТзОВ «Енергодар-Сервіс»; договори-купівлі продажу за 2016 рік завірені мокрими печатками ТзОВ «Енергодар-Сервіс», оскільки вони мають відношення до діяльності ТОВ «Комфорт-Еко», пов`язаної із виконанням умов договору № 111.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просять задовільнити його.

ОСОБА_6 заперечив щодо заявленого клопотання вказавши про те, що ОСОБА_7 позичила у ОСОБА_8 для погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями 1 млн. 100 тис. грн. і частину коштів він взяв на роботу, щоб розрахуватися з працівниками та підрядниками. Крім того, що стосується виконання умов договору підряду № 111 укладеного 08.12.2016 року із Здолбунівською ЗОШ І-ІІІ ступенів № 6, Здолбунівської районної ради Рівненської області про капітальний ремонт Здолбунівської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 6, (заміна вікон та дверей), то роботи були виконані за меншу суму ніж передбаченого договором і будь-яких збитків заподіяно не було, а укладення договорів субпідряду не заборонено.

Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників процесу вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

В обґрунтування необхідності накладення арешту на грошові кошти прокурор та слідчий посилаються на те, що у разі накладення арешту на вилучені грошові кошти, буде забезпечена можливість відшкодування шкоди, яку заподіяно державі (державному бюджету) внаслідок вчинення злочину.

Як слідує з рішення Конституційного Суду України від 11 листопада 2004 року (справа № 1-30/2004) - Конституція України гарантує захист права власності. Відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України держава забезпечує, зокрема, захист прав усіх об"єктів права власності і господарювання та рівність їх перед законом. Конституція України прямо встановлює заборону протиправного позбавлення власника права власності (ч.4 ст.41). Непорушність цього права означає передусім невтручання будь - кого у здійсненні власником своїх прав щодо володіння, користування та розпорядження майном, заборону будь-яких порушень прав власника щодо його майна всупереч інтересам власника та його волі. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. Власність в Україні існує в різних формах. Всі форми власності є рівноправними. Україна створює рівні умови для розвитку всіх форм власності та їх захисту.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Основною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскація, експропріація та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). Необхідність забеспечення такої рівноваги відображена в структурі ст.1 - зокрема, необхідно щоб була дотримана обгрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

У практиці ЄСПЛ ( рішення у справах "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 07 липня 2011 року, " Трегубенко проти України" від 02 листопада 2004 року напрацьовано три критерії, які слід оцінювати щодо сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями ст.1 Першого протоколу, а саме: чи вважається втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи вважається такий захід (втручання в право на мирне володіння майно) пропорційним до визначених цілей.

Критерій пропорційності, використаний судом у даній справі передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов"язаними з втручанням, та інтересами осіб, яка так чи інакше страждає від втручання. Поняття справедливої рівноваги передбачає наявність розумного співвідношення (обгрунтованої пропорційності) між поставленою метою та засобами, які при цьому використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе "індивідуальний" і надмірний "тягар". При цьому в питання оцінки "пропорційності", як і в питаннях наявності "суспільного", "публічного" інтересу ЄСПЛ, визнає за державою достатньо широку "сферу розсуду", за винятком випадків, коли такий "розсуд" не грунтується на розумних підставах.

Європейський суд з прав людини в своїй практиці ( рішення від 09 жовтня 1979 року в справі Ейрі (п.24), рішення від 13 травня 1980 року в справі Артіко проти Італії (п.35), рішення від 30 травня 2013 року в справі ОСОБА_4 проти України (п.32) визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

В матеріалах кримінального провадження відсутні докази на підтвердження суми збитків та самого факту заподіяння збитків.

Під час розгляду клопотання прокурором не доведено, що вилучені кошти здобуті злочинним шляхом.

Що стосується вимоги про накладення арешту на вилучені документи, а саме: видаткові накладні завірені мокрими печатками ТзОВ «Енергодар-Сервіс» та ТОВ «Комфорт-Еко»; товаротранспортні накладні завірені мокрою печаткою ТзОВ «Енергодар-Сервіс»; договори-купівлі продажу за 2016 рік завірені мокрими печатками ТзОВ «Енергодар-Сервіс», оскільки вони мають відношення до діяльності ТОВ «Комфорт-Еко» то вона задоволенню не підлягають.

Так слідчим в клопотанні не наведено жодного обґрунтування того, яким чином ТОВ «Комфорт-Еко» та ТзОВ «Енергодар-Сервіс» пов`язані виконанням умов договору підряду № 111 укладеного 08.12.2016 року і яке доказове значення будуть мати вилучені документи.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173 КПК України,
ухвалив:
Слідчому СВ Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про арешт грошових коштів в сумі 134220 грн. та документів: видаткових накладних завірених мокрими печатками ТзОВ «Енергодар-Сервіс» та ТОВ «Комфорт-Еко»; товаротранспортних накладних завірених мокрою печаткою ТзОВ «Енергодар-Сервіс»; договорів-купівлі продажу за 2016 рік завірених мокрими печатками ТзОВ «Енергодар-Сервіс», які було виявлено та вилучено в ході проведення 29.03.2017 року обшуку у в офісному приміщені ТОВ «Комфорт-Еко» (), м.Рівне, вул.Д.Галицького,16).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу подається до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя