Справа № 755/7795/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
"25" травня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005855 від 27.04.2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю: м. Києва, українцю, громадянину України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженому, непрацюючого, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:

-29.03.2010 року вироком Ржищівського міського суду Київської області за ч.1 ст.185 КК України до 1-го року позбавлення волі, на підставі ст.104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

-02.11.2010 року вироком Ржищівського міського суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяці позбавлення волі,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -
в с т а н о в и в:

25 травня 2017 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 27.04.2017 року, приблизно о 04:00 год., перебуваючи біля будинку № 4 по вулиці В. Сосюри в м. Києві, ОСОБА_5 помітив вхід до підвального приміщення, де на його думку міг знаходитись кабель зв`язку та в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме кабелів зв`язку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до підвального приміщення, відкрив металеву решітку та зайшов всередину підвалу, де, за допомогою спеціально підготовлених плоскогубців, вирізав частину кабелю ТППеп 100х2х0,4, довжиною 26 м, та кабелю ТПП 100х2х0,5, довжиною 13,8 м, що належить ПАТ «Укртелеком».

Продовжуючи свої злочинні наміри, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 порізав одну частину кабелю на окремі шматки та склав їх частинами у пакет та рюкзак, маючи намір в подальшому розпорядитися ним на власний розсуд. Продовжуючи різати на шматки інший відрізкок кабелю, ОСОБА_5 , з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як був затриманий працівниками служби охорони.

Своїми діями ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди ПАТ «Укртелеком» на суму 2982 гривні 36 копійок.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.
25 травня 2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідків, протоколом огляду місця події, іншими матеріалами провадження.
Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали, вислухавши підозрюваного, який заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, доводи прокурора, який обґрунтував клопотання та зазначив обставини які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, приходить до наступного.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
З матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, злочину середньої тяжкості, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до п`яти років, враховуючи дані про особу підозрюваного, який не працює, неодружений, раніше судимий за аналогічні злочини, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків.
Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак не приймає доводи захисника та обвинуваченого щодо обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Крім того, відповідно до ст. 183 КПК України до підозрюваного слід також визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та у разі внесення застави відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на нього обов`язки, визначені п. 1, 2, 3 частини 5 вказаної статті.
Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0005855 від 27.04.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань, взявши під варту в залі суду.
Встановити строк тримання під вартою ОСОБА_5 не більше 60 днів з моменту її затримання до 23 липня 2017 року, включно.
Визначити розмір застави ОСОБА_5 , достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків передбачених КПК України у виді 20 /двадцяти/ розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 32 000 /тридцять дві тисячі/ гривень 00 копійок.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1.прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;
2.не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебування без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту внесення підозрюваним, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя