печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8787/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 яка полягає у неповерненні майна та просить зобов`язати останнього, на виконання постанови прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Львівської області радника юстиції ОСОБА_5 від 30.11.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000413 від 28.11.2014 року, повернути ОСОБА_3 вилучені у нього 15.01.2015 року під час проведення обшуку за місцем його проживання, а саме: АДРЕСА_1 , грошові кошти в сумі: 980 (дев`ятсот вісімдесят) доларів США.

У судовому засідання адвокат ОСОБА_6 скаргу підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на доводи викладені в ній.

Інші особи, які беруть участь у справі не з`явились, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, завчасно, причина неявки суду не відома.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд скарги у відсутність вище зазначених осіб.

Вислухавши пояснення адвоката, вивчивши надані ним документи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Як встановлено під час розгляду скарги, другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Київської області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000413 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

16 січня 2015 року ОСОБА_3 , пред`явлено підозру в тому, що останній умисними діями, які виразилися у вчиненні вимагання, тобто вимоги передачі чужого майна чи права на майно з погрозою обмеження прав, свобод та законних інтересів потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, з використанням службового становища службової особи, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

15 січня 2015 року під час проведення обшуку за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 , було вилучено грошові кошти.

В подальшому обвинувальний акт у вказаному провадженні 15.06.2015 року в порядку ст. 291 КПК України направлено до Обухівського районного суду Київської області. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01.07.2015 року визначено підсудність зазначеного провадження за Києво-Святошинським районним судом Київської області, ухвалою якого від 15.10.2015 року обвинувальний акт повернуто прокурору для усунення недоліків.

Після надходження обвинувального акта до прокуратури постановою заступника прокурора Київської області від 11.12.2015 року відновлено досудове розслідування, а 09.03.2016 року процесуальним керівником кримінальне провадження в частині підозри ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_8 закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, враховуючи те, що в ході розслідування даного провадження не встановлено достатніх доказів, які вказують на пред`явлення ОСОБА_8 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_3 неправомірної вимоги з будь-якою погрозою ОСОБА_10 чи ОСОБА_11 , а саме щодо передачі прав на земельну ділянку площею 1 га, яка розташована на території Української міської ради, с. Плюти.

04.04.2016 року постанову про закриття кримінального провадження від 09.03.2016, а 19.05.2016 року постанову про відновлення досудового розслідування від 11.12.2015 скасовано заступником Генерального прокурора України. В подальшому 12.10.2016 року Генеральним прокурором України скасовано постанови про скасування вищевказаних постанов та кримінальне провадження для подальшого розслідування скеровано до слідчого управління прокуратури Львівської області.

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Львівської області радника юстиції ОСОБА_5 від 30 листопада 2016 року кримінальне провадження №0000413 за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч. 4 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з відсутністю складу злочину; постановлено відповідні відомості про закриття провадження внести до ЄРДР; зняти арешт з майна, що накладений у даному провадженні, та вилучені речі повернути власникам; в порядку ст. 203 КПК України вважати, що ухвали слідчого судді про обрання запобіжних заходів у вигляді застави припинили свою дію та внесені кошти підлягають поверненню заставодавцям; про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб, шляхом скерування даної постанови.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку, підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення. Постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Враховуючи встановлені обставини приходжу до висновку про обґрунтованість поданої скарги, оскільки прокурором прокуратури Київської області так і не виконані вимоги постанови прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_12 , з урахуванням, що остання не була скасована в порядку ст.ст. 284, 303 КПК України.

За викладених обставин скарга є повністю обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 174,303-307,309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
зобов`язати начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_4 , на виконання Постанови прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури слідчого управління прокуратури Львівської області радника юстиції ОСОБА_5 від 30 листопада 2016 року про закриття кримінального провадження №0000413 від 28.11.2014 року, повернути ОСОБА_3 вилучені у нього 15.01.2015 року під час проведення обшуку за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти в сумі: 980 (дев`ятсот вісімдесят) доларів США.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1