У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 182/1773/17
Номер провадження 1-кп/184/105/17

17.08.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Покров в режимі відеоконференції з Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0000239 від 18.01.2017 року відносно обвинуваченого: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України; сторони кримінального провадження : прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
10 травня 2017 року до канцелярії Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000239 від 18.01.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України для розгляду.

Судом, відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, на обговорення винесено питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на шістдесят днів.

Обґрунтовуючи необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою, прокурор посилається на те, що обвинувачений повторно вчинив тяжкий злочин, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, з якими знайомий, а також вчинити інше кримінальне правопорушення,а тому існують ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не можливо. За час перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою заявлені вище ризики не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження строку тримання під вартою, посилаючись на наявність місця проживання та відсутність наведених прокурором ризиків.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу та вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 .
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Судом встановлено, що ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.03.2017 року ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.02.2017 року скасовано та стосовно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово було продовжено.
При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. Із наведеного, суд вважає обґрунтованим наявність ризику, передбаченого п.1 ст.177 КПК України щодо можливості переховування обвинуваченого від суду, оскільки тяжкість покарання може спонукати обвинуваченого до вказаних дій.
Крім того, оскільки розгляд кримінального провадження по суті на даний час не закінчений, усі свідки судом не допитані, існує обґрунтований ризик незаконного впливу обвинуваченим на свідків у даному кримінальному провадженні.
Зважаючи на те, що обвинувачений ніде не працює, засобів до існування не має, суд вважає, що існує обґрунтований ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

З огляду на вище викладене, заявлені ризики, передбачені п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України, що існували раніше, тобто при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися, доказів протилежного стороною захисту до суду не надано.
У той же час слід зазначити, що наявність у обвинуваченого місця постійного проживання не спростовує встановлені у судовому засіданні ризики.

Врахувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Судовий розгляд по суті з проведенням судового слідства для з`ясування обставин і перевірки їх доказами з необхідністю допиту учасників кримінального провадження, а саме обвинуваченогота свідків ще не закінчений, через що наявна потреба запобігти процесуальним ризикам впливу на свідків та використання інших форм перешкоджання встановленню об`єктивної істини, а тому строк тримання під вартою, обраний ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.03.2017р., обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно продовжити ще на 60 днів до 14 жовтня 2017 року включно із визначеним ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.03.2017р. розміром застави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 197, 314-315 КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів, а саме з 17 серпня 2017 року до 14 жовтня 2017 року включно, із залишенням застави та обов`язків у розмірі, визначеному ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.03.2017р.
Виконання даної ухвали покласти на Нікопольський ВП ГУНП у Дніпропетровській області та Дніпропетровську установу виконання покарань № 4 Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1