У Х В А Л А

15 серпня 2014 року Слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква в режимі відео конференції з Чернігівською виправною колонією № 44 управління Державної Пенітенціарної служби України в Чернігівській області скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 31.03.2014 року по кримінальному провадженні № 0000283, порушеного за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

11.08.2014 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 31.03.2014 року по кримінальному провадженні № 0000283, порушеного за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України. Скаржниця просила дану постанову скасувати, оскільки вона є не об`єктивною та порушує її права.

В судовому засіданні, допитана в режимі відеоконференції скаржник ОСОБА_3 підтримала скаргу та вказувала, що підтримує обставини, які вказані в скарзі. Просила суд розібратися в даній ситуації, зазначала, що свою квартиру нікому не продавала, довіреностей на продаж квартири нікому не давала. Також вказувала, що постанову про закриття кримінального провадження отримала через спостережну комісію виконавчого комітету Чернігівської міської ради лише в кінці липня 2014 року, 31.07.2014 року написала скаргу та направила її до суду. Просить скаргу задовольнити, а пропущений строк на оскарження поновити.

Ст. слідчий СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 та прокурор прокуратури м. Біла Церква до суду не з`явилися. Про день та час розгляду справи в суді були належним чином повідомлені. Причину неявки до суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши скаржницю, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження від 31.03.2014 року по кримінальному провадженні № 0000283, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав. В матеріалах кримінального провадження мається копія довіреності, відповідно до якої ОСОБА_3 уповноважує ОСОБА_5 продати належну ОСОБА_3 кв. АДРЕСА_1 (а.с. 17). Відповідно до цієї довіреності неможливо встановити дату продажу, оскільки копіє є нечіткою, також дана копія довіреності належним чином не завірена. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, у ОСОБА_3 відбирали зразки підпису (а.с. 58-61), проте почеркознавчої експертизи проведено не було. Тобто, підтвердження того, що ОСОБА_3 дійсно давала довіреність ОСОБА_5 на продаж своєї квартири у слідства немає. Слід зазначити, що в постанові про закриття кримінального провадження від 31.03.2014 року по кримінальному провадженні № 0000283 (а.с.81) слідчий скрізь зазначає, що дане кримінальне провадження «від 24 вересня 2014 року», проте відповідно до витягу з кримінального провадження (а.с. 1) вбачається, що відомості про даний злочин внесено 24.09.2013 року. Також, на думку суду, необ`єктивним є посилання слідчого у постанові про закриття кримінального провадження на те, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судима за вчинення умисних злочинів, так як злочин, за який вона відбуває покарання, не має відношення до даного кримінального провадження. Суд вважає також за можливе поновити пропущений ОСОБА_3 строк для подачі скарги на постанову про закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до супровідної від 23.04.2014 року за 5/5189 (а.с. 87) вбачається, що ОСОБА_3 була направлена копія даної постанови, проте підтверджуючих даних про отримання нею копії постанови в матеріалах кримінального провадження немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 305 КПК України подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, прокурора.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 31.03.2014 року по кримінальному провадженні № 0000283, порушеного за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України задовольнити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 31.03.2014 року по кримінальному провадженні № 0000283, порушеного за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України.

Ухвала оскарження не підлягає.

Суддя ОСОБА_1