Справа № 333/166/17
Провадження №1-в/333/27/17
УХВАЛА
Іменем України
26 січня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника лікарні ОСОБА_4 ,

лікаря психіатра ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши заяву головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про припинення примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню з загальним наглядом відносно ОСОБА_8 , 1992 р. н., що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
12.01.2017 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про припинення примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню з загальним наглядом відносно ОСОБА_8 .

В заяві зазначено, що ОСОБА_8 з 22.10.2015 р. перебуває на стаціонарному примусовому лікуванні у КУ "Обласна психіатрична лікарня" ЗОР з приводу легкої розумової відсталості (помірно виражена дебільність) внаслідок резидуальної енцефалопатії з порушенням поведінки. 04.11.2007 р. ухвалою Приморського районного суду Запорізької області щодо ОСОБА_8 за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121,ч.1 ст. 296 КК України були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у стаціонарному психіатричному відділенні із суворим наглядом. Хворий направлений до Української психіатричної лікарні м. Дніпропетровська, де знаходився з 14.01.2008 р. по 08.02.2015 р. 11.12.2014 р. Червоногвардійським районним судом м. Дніпропетровська примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у стаціонарному психіатричному відділенні із посиленим наглядом щодо ОСОБА_8 змінені на примусове лікування у стаціонарному психіатричному відділенні із посиленим наглядом. З 08.02.2015 р. по 07.04.2015 р. знаходився на стаціонарному примусовому лікуванні в обласній психіатричній лікарні м. Херсона. 12.03.2015 р. Суворовським судом м. Херсона примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у стаціонарному психіатричному відділенні із посиленим наглядом щодо ОСОБА_8 змінені на примусове лікування у стаціонарному психіатричному відділенні із звичайним наглядом. З 07.04.2015 р. по 15.04.2015 р. знаходився на стаціонарному примусовому лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Згідно висновку фтизіатра від 10.04.2015 р. встановлений діагноз: «ВДТБ верхньої долі правої легені (інфільтративний)», рекомендовано лікування в умовах протитуберкульозного відділення Молочанської психіатричної лікарні. З 15.04.2015 р. по 22.10.2015 р. знаходився на лікуванні в Молочанській психіатричній лікарні. Після завершення лікування з приводу туберкульозу легень (висновок фтизіатра від 23.09.1015 р.),та згідно заяви хворого від 22.10.2015 р. був знову переведений до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, де знаходиться по теперішній час. Згідно ухвал Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2016 р.,15.08.2016 р. примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом були продовжені, в зв`язку з нестабільністю психічного стану. 06.01.2017р. ОСОБА_8 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження за хворим встановила діагноз: Легка розумова відсталість (помірно-виражена дебільність) внаслідок резидуальної енцефалопатії, з компенсованими порушеннями поведінки,та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого покращився та залишаться стабільним. Порушень поведінки не виявляє. Спокійний,впорядкований, має правильні соціальні настанови. Критика до дефекту та скоєного суспільно небезпечного діяння достатня. В зв`язку з чим продовження примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним наглядом не потребує. Може бути переведений на лікування на загальних засадах до рішення соціальних питань

В судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримала та просила суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.

Прокурор та захисник проти задоволення заяви не заперечували.

Згідно ст. 512 КПК України участь ОСОБА_8 у судовому засіданні визнана судом необов`язковою.

Суд, заслухавши представника комунальної установи Обласна психіатрична лікарня, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 з 22.10.2015 р. перебуває на стаціонарному примусовому лікуванні у КУ "Обласна психіатрична лікарня" ЗОР з приводу легкої розумової відсталості (помірно виражена дебільність) внаслідок резидуальної енцефалопатії з порушенням поведінки.

04.11.2007 р. ухвалою Приморського районного суду Запорізької області щодо ОСОБА_8 за правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121,ч.1 ст. 296 КК України були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у стаціонарному психіатричному відділенні із суворим наглядом.

Хворий направлений до Української психіатричної лікарні м. Дніпропетровська, де знаходився з 14.01.2008 р. по 08.02.2015 р.

11.12.2014 р. Червоногвардійським районним судом м. Дніпропетровська примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у стаціонарному психіатричному відділенні із посиленим наглядом щодо ОСОБА_8 змінені на примусове лікування у стаціонарному психіатричному відділенні із посиленим наглядом.

З 08.02.2015 р. по 07.04.2015 р. знаходився на стаціонарному примусовому лікуванні в обласній психіатричній лікарні м. Херсона.

12.03.2015 р. Суворовським судом м. Херсона примусові заходи медичного характеру у формі примусового лікування у стаціонарному психіатричному відділенні із посиленим наглядом щодо ОСОБА_8 змінені на примусове лікування у стаціонарному психіатричному відділенні із звичайним наглядом.

З 07.04.2015 р. по 15.04.2015 р. знаходився на стаціонарному примусовому лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР. Згідно висновку фтизіатра від 10.04.2015 р. встановлений діагноз: «ВДТБ верхньої долі правої легені (інфільтративний)», рекомендовано лікування в умовах протитуберкульозного відділення Молочанської психіатричної лікарні.

З 15.04.2015 р. по 22.10.2015 р. знаходився на лікуванні в Молочанській психіатричній лікарні. Після завершення лікування з приводу туберкульозу легень (висновок фтизіатра від 23.09.1015 р.),та згідно заяви хворого від 22.10.2015 р. був знову переведений до КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР, де знаходиться по теперішній час.

Згідно ухвал Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01.03.2016 р.,15.08.2016 р. примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом були продовжені, в зв`язку з нестабільністю психічного стану.

06.01.2017р. ОСОБА_8 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження за хворим встановила діагноз: Легка розумова відсталість (помірно-виражена дебільність) внаслідок резидуальної енцефалопатії, з компенсованими порушеннями поведінки,та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого покращився та залишаться стабільним. Порушень поведінки не виявляє. Спокійний,впорядкований, має правильні соціальні настанови. Критика до дефекту та скоєного суспільно небезпечного діяння достатня. В зв`язку з чим продовження примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним наглядом не потребує. Може бути переведений на лікування на загальних засадах до рішення соціальних питань

Згідно ч.1 ст.95 КК України припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність припинення застосування таких примусових заходів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та припинити примусову міру медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.19, 22 Закону України Про психіатричну допомогу, ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Заява головного психіатра Департаменту охорони здоров`я Запорізької обласної державної адміністрації ОСОБА_7 про припинення примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню з загальним наглядом відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Припинити застосування примусової міри медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню з загальним наглядом відносно ОСОБА_8 , 1992 року народження.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом семі днів з моменту її проголошення.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя ОСОБА_1