У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.07.2016 Справа №607/10796/13-к

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні звернення начальника Личаківської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Львівській області (№30) ОСОБА_5 від 17.05.2016 року про уточнення застосування ч.4 ст.70 КК України при призначенні остаточного покарання ОСОБА_6 вироком Тернопільського міськрайонного суду від 19.09.2013 року,-
встановив:
Вироком Тернопільського міськрайонного суду від 19 вересня 2013 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Відповідно до ст.71 КК України ОСОБА_6 до покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 19.06.2016 року у чотирьох років позбавлення волі частково приєднано не відбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 2 серпня 2012 року у виді шести місяців позбавлення волі та остаточно призначено йому покарання чотири роки шість місяців позбавлення волі.
До суду поступило звернення начальника Личаківської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Львівській області (№30) ОСОБА_5 про уточнення застосування ч.4 ст.70 КК України при призначенні остаточного покарання ОСОБА_6 вироком Тернопільського міськрайонного суду від 19.09.2013 року.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконання вироку.
Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001587 затвердженого прокурором прокуратури м.Тернополя ОСОБА_7 від 14.06.2013 року зазначено про те, що востаннє ОСОБА_6 засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду від 2.08.2012 року за ч.2 ст.186 КК України до чотирьох років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік шість місяців.
Під час судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 про обвинувачення за ч.2 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України учасниками процесу не було повідомлено суд про те, що на розгляді в цьому ж суді знаходиться інше кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 та не було заявлено клопотання про їх об`єднання.
В матеріалах кримінального провадження №607/10796/13-к дані про засудження ОСОБА_6 вироком Тернопільського міськрайонного суду від 14.08.2013 року відсутні.
За наведених обставин суду при винесенні вироку 19 вересня 2013 року не було відомо про вирок Тернопільського міськрайонного суду від 14 серпня 2013 року.
Згідно з ч.1 ст.537 КПК України визначено перелік питань, вирішення яких під час виконання вироків належить до компетенції суду, вказаного у ч.2 ст.539 КПК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 відбуває призначене йому покарання у Личаківській виправні колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Львівській області (№30).
Відповідно до п.п. 1, 2 та п.4 ч.2 ст.539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Отже, розгляд даного звернення не відноситься до компетенції Тернопільського міськрайонного суду.
Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд,-
постановив:
Роз`яснити начальнику Личаківської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Львівській області (№30) ОСОБА_5 . ОСОБА_8 право подати клопотання до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Головуючий суддяОСОБА_1