Справа180/512/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2016 року за № 0000035, за якими

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Верблюжка Новгородківського району Кіровоградської області, громадянка України, заміжня, з базовою середньою освітою, не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає тимчасово за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
З 26 липня 2016 року по 22 вересня 2016 року, тобто протягом тривалого часу, ОСОБА_3 в порушення Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН, Конвенції про права дитини, ратифікованої Україною 21 лютого 1990 року, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», всупереч існуючим в суспільстві загальноприйнятим нормам поведінки та моралі, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (бездіяльності), які повинна була і могла передбачити, маючи можливість належно виконувати встановлені законом обов`язки по догляду за своїм малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , злісно, неодноразово, систематично умисно ухилялася від їх виконання, а саме не забезпечила дитину достатнім відповідним до віку харчуванням, що призвело до тяжкої білково-енергетичної недостатності (кахексії) з втратою ваги більш ніж на 50%, житлово-побутовими, матеріально-побутовими та санітарними умовами існування, своєчасно не звернулася за медичною допомогою, таким чином обтяживши стан дитини, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті дитини.
Так, на початку вересня 2016 року ОСОБА_3 разом з малолітніми дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переїхала з АДРЕСА_3 , де проживала в орендованій квартирі АДРЕСА_4 .
22 вересня 2016 року о 01 год. 41 хв. за місцем мешкання ОСОБА_3 була викликана бригада швидкої медичної допомоги з приводу блювоти та проносу дитини ОСОБА_5 . При цьому матір вказала, що у дитини вказані симптоми відмічаються два тижні. За її поясненнями вигодовування дитини здійснювалося у вигляді манної каші об`ємом 500 мл. на добу. За два дні до звертання за медичною допомогою ОСОБА_5 перестав їсти та реагувати на оточення. Мати за медичною допомогою не зверталася.
Бригадою швидкої медичної допомоги дитина була доставлена до КЗ «Марганецька центральна міська лікарня» ДОР» та о 02 год. 30 хв. того ж дня госпіталізована до реанімаційного відділення у важкому стані з попереднім діагнозом «гостра кишкова інфекція, токсикоексикоз III ступеню, кахексія, цукровий діабет (вперше встановлений?)». Дитина була оглянута черговим анестезіологом, її стан розцінено як важкий.
22 вересня 2016 року о 08 год. 40 хв. ОСОБА_5 перегоспіталізовано до відділення анестезіології та інтенсивної терапії КЗ «Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня № 6» ДОР». Стан дитини оцінили як вкрай важкий із загрозою для життя. Дитина була всебічно обстежена та їй надавалася терапія, яка відповідала важкості стану.
На фоні проведеної терапії 25 вересня 2016 року о 18 год. 00 хв. у ОСОБА_5 виникла зупинка серцевої діяльності. Проведені в повному обсязі реанімаційні заходи ефекту не дали, о 18 год. 30 хв. того ж дня було зафіксовано біологічну смерть дитини.
Відповідно до висновку експерта № 49 від 27 лютого 2017 року за результатами проведеної комплексної судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала внаслідок гострого захворювання на двобічну пневмонію та катарально-десквамативний трахеїт, що розвинулись на фоні тяжкої білкової енергетичної недостатності, рахіту, тяжких дистрофічних змін у внутрішніх органах з ускладненням у вигляді серозного менінгіту, набряку та набухання головного мозку, катарально-десквамативного вогнищевого ентеріту, геморагічного синдрому, а також при наявності вторинної імуно-ендокринної недостатності.
Органом досудового розслідування та прокурором дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.166 КК України як злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено. Визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України, в повному обсязі. Однак, від дачі показань відмовилася на підставі ст.63 Конституції України.

Вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованої їй за ст.166 КК України злочину, поряд з визнанням вини ОСОБА_3 , підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, клопотань про визнання яких недопустимими від сторін кримінального провадження не надходило, а саме:

свідоцтвом про народження, виданим виконавчим комітетом Верблюзької сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області про народження 06 серпня 2015 року ОСОБА_5 , батьки: ОСОБА_8 та ОСОБА_3 (а.с.18);

довідкою головного лікаря Новгородківської центральної районної лікарні від 19 жовтня 2016 року, що в період з 15 лютого 2012 року до 01 вересня 2016 року ОСОБА_3 з дітьми до дитячої консультації з приводу захворювань дітей не зверталася, діти на «Д» обліку не знаходилися. 26 липня 2016 року всі медичні картки, які знаходилися на дільниці забрав дідусь дітей під розписку і особистий підпис (а.с.32);
листом головного лікаря КЗ «Марганецький центр первинної медико-санітарної допомоги» від 06 жовтня 2016 року, що інформації про звернення ОСОБА_3 з приводу незадовільного стану чи хвороб її малолітніх дітей, про звернення за медичною допомогою, про перебування в Марганецькій центральній міській лікарні вітсутня. На обліку у сімейного лікаря ОСОБА_3 та її діти не перебувають (а.с.46);
довідкою лікаря від 22 вересня 2016 року, що дитина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доставлена до відділення анестезіології та інтенсивної терапії бригадою швидкої медичної допомоги з дома в край тяжкому (термінальному) стані з попереднім діагнозом «Гостра кишкова інфекція, кахексія, ексикоз IV ступеню» 22 вересня 2016 року о 02 годині 30 хвилин. Зі слів матері, дитина протягом двох тижнів хворіла: періодично блювала, погано їла та пила. За медичною допомогою вона не зверталася (а.с. 9);
листом головного лікаря КЗ «Марганецька центральна міська лікарня» ДОР від 03 жовтня 2016 року, що 22 вересня 2016 року о 02 годині 30 хвилин каретою ШМД до відділення анестезіології та інтенсивної терапії доставлений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діагноз: гостра кишкова інфекція. Токсикоексидоз. Кахексія. Анемія. До 22 вересня 2016 року ОСОБА_3 за медичною допомогою до лікарні не зверталася (а.с.45);
листом головного лікаря Дніпропетровської дитячої міської клінічної лікарні № 6 ДОР від 26 вересня 2016 року, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився на лікуванні в лікарні з 09 години 05 хвилин 22 вересня 2016 року до 18 години 30 хвилин 25 вересня 2016 року. В лікарню був доставлений із міської лікарні м.Марганця по лінії санітарної авіації. Стан дитини при госпіталізації вкрай важкий, загрозливий для життя; протягом перебування у відділенні залишався вкрай важким, загрозливим для життя. Незважаючи на проведення інтенсивної терапії, реанімаційних заходів, серцево-легеневу реанімацію, 25 вересня 2016 року о 18 годині 30 хвилин була констатована біологічна смерть. За весь час перебування в лікарні, ні мати, ніхто з близьких рідних дитину не відвідував, його станом не цікавився (а.с.40);
посмертним епікризом від 25 вересня 2016 року (а.с.41-42);
лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 № 78 від 28 вересня 2016 року, що причиною смерті є серцево-легенева недостатність, сепсис, бактеріальна пневмонія (а.с.95);
протоколом паталого-анатомічного дослідження ОСОБА_10 № 293 від 28 вересня 2016 року (а.с.96);
висновком комісії Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської облдержадміністрації від 31 листопада 2016 року за результатами клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги дитині ОСОБА_5 , що смерть дитини наступила внаслідок гострого захворювання на двобічну пневмонію на фоні тяжкого загального стану дитини, а саме кахексії, рахиту, тяжких дистрофічних змін у внутрішніх органах, а також при наявності вторинної імуно-ендокринної недостатності. Відсутність своєчасного звернення батьків за медичною допомогою обтяжила стан дитини та спричинила розвиток декомпенсації по органам та системам на момент госпіталізації до лікувального закладу. Під час винекнення захворювання дитина не отримувала харчування відповідно до віку, що призвело до тяжкої білково-енергетичної недостатності та втрати ваги більше ніж на 50% (а.с105-108);
висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР № 49 від 27 лютого 2017 року за результатами проведеної комплексної судово-медичної експертизи, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в Новгородківській центральній районній лікарні Кіровоградської області здоровим. Після пологів період адаптації перебігав гладко, порушень у стані здоров`я новонародженого не було. Виписаний з пологового будинку на 4 добу у задовільному стані. Відповідно до наданої медичної документації до 26 липня 2016 року захворювань у дитини не було, зростав і розвивався відповідно до віку. Дитина спостерігалася на дільниці медичними працівниками Верблюзької сільської лікарської амбулаторії Новгородківського району Кіровоградської області. 26 липня 2016 року історія розвитку дитини видана дідусю та зазначено, що дитина вибуває до м.Марганець Дніпропетровської області. Після того записів про медичний догляд за дитиною в Історії розвитку немає.
Смерть дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно Протоколу паталогоанатомічного дослідження № 293 в КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР від 28 вересня 2016 року, а також результатами судово-гістологічного дослідження № 1400 настала внаслідок гострого захворювання на двобічну пневмонію та катарально-десквамативний трахеїт, що розвинулись на фоні тяжкої білково- енергетичної недостатності (кахексії), рахіту, тяжких дистрофічних змін у внутрішніх органах з ускладненням у вигляді серозного менінгіту, набряку та набухання головного мозку, катарально-десквамативного вогнищевого ентеріту, геморагічного синдрому, а також при наявності вторинної імуно-ендокринної недостатності. Безпосередньою причиною смерті була легенево-серцева недостатність.
Факт неповноцінного догляду за дитиною підтверджується наступним: під час виникнення захворювання дитина не отримувала достатнього відповідно до віку харчування, що призвело до тяжкої білково-енергетичної недостатності (кахексії) з втратою ваги більш ніж на 50 %; відсутність своєчасного звернення батьків за медичною допомогою обтяжила стан дитини, спричинивши розвиток поліорганної недостатності на час госпіталізації до медичного закладу 22.09.2016 року.
Обстеження та медична допомога дитині була надана лікарями у повному обсязі, відповідно його стану і характеру захворювання (а.с.112-134);
результатами огляду особи на стан особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що станом на 12 годину 22 вересня 2016 року ОСОБА_3 є тверезою (а.с.22);
протоколом огляду місця події від 22 вересня 2016 року з фототаблицею, відповідно до якого місцем огляду є квартира АДРЕСА_4 . В результаті огляду встановлено безлад і антисанітарію по всій квартирі, відсутність необхідних для дитячого харчування продуктів, ліків (24-28);
повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 27 березня 2017 року, яким ОСОБА_3 повідомлено, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.166 КК України (а.с.138-141).

Аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена та підтверджена сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.166 КК України, як злісне невиконання матір`ю встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті дитини.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ч.1 ст.65 КК України, а саме: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та оставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Положеннями ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Суд враховує те, що злочин, який вчинила ОСОБА_3 відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ст.166 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, відповідно до ст.79 КК України у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання з встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно з законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку.

ОСОБА_3 є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом із обвинуваченою та перебуває на її утриманні.
У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 положення ст.79 КК України щодо звільнення її від відбування покарання з встановленням іспитового строку. На підставі ч.2 ст.79 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до статті 76 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний обвинуваченій ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 березня 2017 року, до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана.
Речові докази та судові витрати в справі відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.166 КК України, і призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.79 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1