Бродівський районний суд Львівської області
Справа № 440/1202/15-к
ВИРОК
іменем України
02 березня 2017 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження №0000776, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2014р.

про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Троянівка Маневицького району Волинської області, українка, громадянка України, не судима, не працює, жителька АДРЕСА_1 , має на утриманні малолітню дочку,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

встановив:
ОСОБА_3 , будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем вчинила розтрату чужого майна, чим вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 191 КК України.

Злочин вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_3 , працюючи на посаді головного лісничого ДП «Буське лісове господарство», та в період часу з 31.07.2014 року по 23.09.2014 року, виконуючи обов`язки директора ДП «Буське лісове господарство», 24.08.2014 року у святковий день - День Незалежності України, який був неробочим, без будь-якого дозволу, наказу чи відрядження, тобто не для виконання функцій підприємства, здійснювала експлуатацію службового автомобіля марки «Skoda Superb Classik 1» д.н. НОМЕР_1 , у власних потребах, під час якого в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль зазнав технічних пошкоджень. Пошкоджений автомобіль евакуатором ФОП ОСОБА_10 24.08.2014 року було доставлено на станцію технічного обслуговування ПП «Арт Авто», що у м. Львові по вул. Городоцькій, 147, де вказаний автомобіль перебував у період з 24.08.2014 року по 11.02.2015 року, і саме там здійснювався його технічний ремонт.

В подальшому, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що автомобіль «Skoda Superb Classik 1» д.н. НОМЕР_1 знаходиться на станції технічного обслуговування ПП «Арт Авто», що у м. Львові по вул. Городоцькій, 147, де проводяться роботи щодо його технічного відновлення, і такий автомобіль з 24.08.2014 року не вибував у м. Чернівці для технічного ремонту, і його ремонтом не займався такий суб?єкт підприємницької діяльності як ОСОБА_11 , який знаходиться у АДРЕСА_2 , діючи умисно, представила у бухгалтерію ДП «Буське лісове господарство» рахунок від 29.08.2014 року №ЦФ-0000222 на суму 15 409,00 грн. на оплату послуг ПП « ОСОБА_11 » по ремонту та заміні запчастин до автомобіля марки «Skoda Superb Classik 1» д.н. НОМЕР_1 , та договір укладений між ДП «Буське лісове господарство» в особі в.о. директора ОСОБА_3 (Замовник) та ПП ОСОБА_11 (Виконавець) від 01.09.2014 року №85 про надання послуг з проведення ремонту автомобіля, відповідно до яких бухгалтерією здійснено оплату згідно платіжних доручень від 04.09.2014 року №1222 на суму 5000 грн., та від 09.09.2014 року №862 на суму 10409,00 грн.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні вину не визнала та пояснила, що у 2014 році вона працювала у ДП «Буське лісове господарство» головним лісничим, а також із 01.08.2014 по 23.09.2014 виконувала обов?язки директора ДП «Буське лісове господарство». У зв?язку і з виконанням службових бов?язків вона користувалась службовими автомобілями: «Skoda Superb Classik 1» д.н. НОМЕР_1 , а також автомобілем марки «Нива». Оскільки у неї був ненормований робочий день, вона мала ділові зустрічі і у вихідні дні. В кінці серпня, напередодні вихідних і святкового дня 24.08.2014р. вона була на нараді у м. Львові, куди поїхала з м. Буськ Львівської області службовим автомобілем «Skoda Superb Classik 1» д.н. НОМЕР_1 . В м. Буськ вона вже не поверталася, а залишивши автомобіль на стоянці, поїхала у м. Ковель. 24.08.2016р., повертаючись у м. Буськ через м. Львів, вона забрала службовий автомобіль та поїхала ним у м. Буськ. По дорозі вона зупинилась випити кави у придорожньому кафе на ділянці дороги Львів-Буськ. Вийшовши із кафе вона побачила, що автомобіль «Skoda Superb Classik 1», яким вона користувалась, був пошкоджений. Оскільки винуватця ДТП не було на місці, і хто б міг пошкодити цей автомобіль їй було невідомо, вона до правоохоронних органів не зверталась, а одразу викликала евакуатор, який транспортував пошкоджений автомобіль в м. Львів на автосервіс ПП «Арт Авто», який знаходився по вул. Городоцькій. На ремонт пошкодженого автомобіля вона витратила особистих коштів в сумі близько 25 000 гривень. Решта суми було заплачено ДП «Буське лісове господарство». Нею купувались необхідні запасні частини до автомобіля, а водій ДП «Буське лісове господарство» ОСОБА_12 відвозив їх на СТО. Частина запасних деталей до пошкодженого автомобіля купувалася у ПП ОСОБА_11 . Такий автомобіль було відремонтовано.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину повністю доведена зібраними доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що з 1988р. працює водієм у ДП «Буське лісове господарство». В кінці серпня 2014 року він відвіз ОСОБА_3 , яка в той час виконувала обов?язки директора підприємства, автомобілем «Skoda Superb Classik 1» д.н. НОМЕР_1 у м. Львів на нараду. У м. Буськ він повертався маршрутним автобусом. Автомобіль був поставлений на стоянку в мікрорайоні «Сихів». Пізніше йому стало відомо, що автомобіль був пошкоджений під час повернення ОСОБА_3 з м. Львова у м. Буськ. Він бачив пошкоджений автомобіль. У вказаного автомобіля було пошкоджено передню частину: бампер, решітка радіатора, радіатор, капот. Гроші на ремонт давала ОСОБА_3 , а він купував необхідні запчастини, а їй віддавав чеки. Ним від ОСОБА_3 у вересні 2014 року було отримано приблизно 9000 гривень. Автомобіль був відремонтований та його забрали із СТО в січні 2015 року.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні пояснив, що працював у ДП «Буське лісове господарство» з 11.09.2000р. лісничим. З 24.09.2014р. по 01.11.2015р. працював в.о. директора ДП «Буське лісове господарство», зараз працює головним лісничим ДП «Буське лісове господарство». Коли почав виконувати обов?язки директора підприємства, то помітив, що у гаражі був відсутній автомобіль «Skoda Superb Classik 1» д.н. НОМЕР_1 . Він намагався зв?язатися із ОСОБА_3 , однак її на роботі не було, оскільки вона хворіла, і була тимчасово непрацездатна. У жовтні 2014 року із СТО ПП «Арт Авто» прийшов рахунок на оплату ремонту автомобіля на суму 19 200 гривень. Такий рахунок був підприємством оплачений. Також приходив рахунок на оплату 10 000 гривень, однак оплата за ним не здійснювалась. Також були рахунки від ПП ОСОБА_11 , які були оплачені, ще до того як він виконував обов?язки директора підприємства. Автомобіль був повернутий підприємству у січні 2015 року. У зв?язку із пошкодженням автомобіля підприємству була заподіяна шкода на суму близько 47 000 гривень. ОСОБА_3 шкоду не відшкодувала. Також повідомив, що у директора згідного підприємства ненормований робочий день. Інколи є ділові зустрічі і у вихідні дні, часто із виїздом за межі району.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні показав, що він працює в м. Перечин менеджером з постачання Перечинського лісохімічного комбінату, який співпрацював із ДП «Буське лісове господарство» та мав ділові контакти із його директором ОСОБА_3 24.08.2014р. він був у м. Львові і по телефону домовився зустрітись у м. Львів із ОСОБА_3 , однак цього дня він з нею так і не зустрівся.

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює приватним підприємцем в м. Чернівці та має власну станцію технічного обслуговування автомобілів. У 2014 році на його автосервіс для ремонту поступив автомобіль Тойота Хайлендер д.н. НОМЕР_2 , власником якої був ОСОБА_15 . Як він зрозумів відбулась ДТП і такий автомобіль повинен був ремонтуватись за кошт винуватця. Винуватець, якого він не знав, і за плином часу не пам?ятає хто це був, появився вже коли автомобіль «Тойота» був відремонтований і попросив, щоб оплата була здійснена у безготівковій формі, шляхом оплати рахунку на ремонт іншого автомобіля. Бухгалтером був виписаний рахунок із зазначенням автомобіля, який на СТО не ремонтувався, та із зазначенням реквізитів платника, які були надані такою особою винуватцем ДТП. Кошти за ремонт автомобіля марки «Тойота» були перераховані повністю. Автомобіль, який був зазначений у рахунках на оплату, на його СТО не ремонтувався.

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіаднні пояснив, що у 2014 році він працював виконавчим директором ПП «Арт Авто», яке займалось ремонтом автомобілів. У 2014 році, можливо 24 серпня, на СТО евакуатором було доставлено автомобіль Skoda Superb, у якого було пошкоджено: передні фари, решітка радіатора, радіатор, капот, передній бампер. Він пам?ятає, що частину запасних частин надавав власник, а частину придбавались за кошт СТО. Автомобіль був повністю відновлений їхнім СТО, і за час перебування на СТО, а це близько 6 місяців, він межі СТО не покидав. Забрали цей автомобіль взимку 2015 року.

- показанням свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що у 2014 році, точної дати не пам?ятає, можливо на День Незалежності України, у вечірні пору доби він рухався своїм автомобілем Тойота Хайлендер д.н. НОМЕР_2 , по кільцевій дорозі м. Львова. В цей день був концерт групи «Океан Ельзи», який він відвідував. У задню частину його автомобіля в?їхав інший автомобіль, в результаті чого і його автомобіль, і автомобіль винуватця зазнали технічних пошкоджень. Хто був за кремом цього автомобіля, він сказати не може. Однак після ДТП до нього підійшов чоловік, який свою вину визнав та запропонував відшкодувати заподіяну шкоду без оформлення ДТП органами міліції. На це свідок погодився, і вони із цим чоловіком обмінялись телефонами. Як звали цього чоловіка він не пам`ятає. Якою була марка автомобіля, який зіткнувся із автомобілем свідка, він також не пам`ятає, зазначив лише, що це був легковий автомобіль, можливо сірого кольору, з типом кузова «седан». Оскільки свідок проживає в м. Чернівці, він звернувся на станцію технічного обслуговування автомобілів до свого знайомого на ім?я ОСОБА_17 , де йому запропонували відремонтувати автомобіль за ціною близько 13-14 тисяч гривень, однак точної суми він не пам?ятає. Винуватець ДТП у телефонному режимі погодився оплатити названу суму на СТО, однак спитав чи можна здійснити оплату у формі безготівкового перерахунку, на що СТО і свідок погодились. Автомобіль свідка було відремонтовано, і наскільки йому відомо, оплата за такий ремонт була здійснена. Однак, хто здійснив оплату йому не відомо, і він цим не цікавився. Свідок пояснив, що ОСОБА_3 він не знає і з нею він ніколи не спілкувався.

- свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , відпрвідно до якого транспортний засіб Skoda Superb Classik 1, 2005 року випуску, сірого кольору, д.н. НОМЕР_1 належить ДП «Буське лісове господарство» (а.с. 145);

- актом виконаних робіт №ОУ-0000063 підписаний представником «Буського лісгоспу» 18.09.2014р., відповідно до якого представник замовника «Буський лісгосп» атвомобіль Шкода н.з. 77778 ТН, з одного боку та представник виконавця ПП ОСОБА_11 , з іншого склали цей акт про те, що виконавцем були проведені такі роботи: ремонт-установка радіатора і вентилятора 1850 грн. (без ПДВ); ремонт бортового комп?ютера 5 373 грн. (без ПДВ) (а.с. 141);

- видатковою накладною №РН-0000017 від 18.09.2014р., відповідно до якої постачальником товару: радіатора та електровентилятора на загальну суму 8186 грн. (з ПДВ) є ПП ОСОБА_11 , одержувачем і платником «Буський лісгосп» Шкода Суперб н.з. 77778 ТН (а.с. 142);

- рахунком на оплату №80 від 11.09.2014р., відповідно до якого постачальником запчастин, деталей, матеріалів, а також робіт на загальну суму 19 200 гривень є ПП «Арт Авто», а покупцем ДП «Буське лісове господарство» (а.с. 143);

- актом від 29.08.2014р. складеним комісією в складі старшого майстра РММ ОСОБА_18 , бухгатлетра ОСОБА_19 , водія ОСОБА_12 про те, що в серпні 2014 року проведено ремонт автомобіля Шкода 777-78 ТН, зняті запчастини в процесі ремонту визнано непригідними для подальшої експлуатації і їх замінено новими, а саме: радіатор, муфта ведена, ступиці передня, головка блоку двигуна, всього на загальну суму 13 000 грн. (а.с. 152);

- актом позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «Буське лісове господарство» за період з 01.01.2014 по 10.03.2015 від 15.04.2015 №35-38/3, відповідно до якого встановлено, що у період з 29.05.2014 по 09.09.2014 ДП «Буський лісгосп» проведено двічі оплату за вентилятор для автомобіля Skoda Superb Classik 1 та протягом періоду з 29.08.2014 по 09.09.2014 двічі за радіатор (а.с. 161);

- платіжним дорученням №1419 від 29.01.2015, відповідно до якого ДП «Буський лісгосп» сплатило ПП «Арт Авто» 19 200 гривень згідно з рахунком №2 від 26.01.2015р. (а.с. 171);

- актом надання послуг №4 від 29 січня 2015р., відповідно до якого ПП «Арт Авто» продало запасні частини та надало послуги ЛП «Буське лісове господарство» на загальну суму 19 200 гривень (а.с. 172);

- рахунком на оплату №2 від 26.01.2015р., відповідно до якого ПП «Арт Авто» поставило ДП «Буське лісове господарство» товарів та виконало робіт по ремонту автомобіля Skoda Superb д.н. НОМЕР_1 на суму 19 200 гривень. Зокрема поставлено решітку радіатора хром в зборі та здійснено її монтаж-демонтаж (а.с. 176);

- листом ПрАТ СК «Провідна» від 10 березня 2015 року, відповідно до якого станом на 10.03.2015 ПрАТ СК «Провідна» не отримувало письмових повідомлень/заяв про настання ДТП за участі ТЗ Skoda Superb д.р.н. НОМЕР_1 (а.с. 252);

- повідомленням начальника УДАІ ГУМВС України у Львівській області від 05.03.2015 №9/1705, відповідно до якого дорожньо-транспортних пригод за участю автомобіля марки «Шкода СуперБ» д.н. НОМЕР_1 в період з 01.01.2014 по 31.12.2014 не зареєстровано (а.с. 202);

- рахунком-фактурою №СФ-0000222 від 29 серпня 2014р., відповідно до якого постачальником запчастин і послуг з ремонту автомобіля на загальну суму 15 409 грн. є ПП ОСОБА_11 , а одержувачем «Буський лісгосп», автомобіль Шкода суперб н.з. НОМЕР_1 (а.с. 207);

- платіжним дорученням №1222 від 04 вересня 2014 р., відповідно до якого ДП «Буське лісове господарство» сплатило ПП ОСОБА_11 5000 гривень згідно з рахунком №СФ-0000222 від 29 серпня 2014р. (а.с. 208);

- платіжним дорученням №862 від 09 вересня 2014 р., відповідно до якого ДП «Буський лісгосп» сплатило ПП ОСОБА_11 10 409 гривень згідно з рахунком №СФ-0000222 від 29 серпня 2014р. (а.с. 209);

- видатковою накладаною №РН-0000017 від 18.09.2014р., відповідно до якої ПП ОСОБА_11 поставив «Буський лісгосп» автомобіль Шкода Суперб номерний знак НОМЕР_1 товар, а саме: радіатор вартістю 5220 грн. та електровентилятор 2966 грн. (а.с. 210);

- договором про надання послуг №85 від 01 вересня 2014р., укладеного між приватним підприємцем в особі директора ОСОБА_11 (виконавець) та ДП «Буський лісгосп» в особі в.о. директора ОСОБА_3 (замовник), відповідно до якого виконавець зобов?язується за завданням Замовника надати послуги з проведення ремонту автомобілів Замовника згідно замовлень на ремонт, а замовник оплатити Виконавцеві надані послуги на умовах даного Договору (а.с. 212-214);

- актом від 30.05.2014р., який складений комісією в складі працівників ДП «Буський Лісгосп», відповідно до якого проведено ремонт автомобіля Шкода д.н. НОМЕР_1 . Зняті запчастини в процесі здійснення ремонту визнані непригідними для подальшої експлуатації і підлягають списанню, зокрема, вентилятор радіатора (а.с. 219);

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, дослідивши всі подані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, судом встановлено, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого їй злочину поза розумним сумнівом знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 191 КК України, оскільки вона, будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем вчинила розтрату чужого майна, чим вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 191 КК України.

Невизнання своєї вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину суд розцінює як спосіб захисту. Показання, що дані ОСОБА_20 під час судового розгляду, суд оцінює критично, оскільки такі спростовуються показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, зокрема, ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а також дослідженими документами.

ОСОБА_3 органом досудового розслідування також обвинувачується в тому, що своїми умисними діями як службової особи, яка зловживаючи своїм службовим становищем, вчинила розтрату майна ДП «Буське лісове господарство» на суму 32 200 гривень.
ОСОБА_3 інкримінується, що вона діючи умисно, представила у бухгалтерію ДП «Буське лісове господарство» рахунок від 11.09.2014 року №80, на оплату послуг ПП «Арт Авто» по ремонту автомобіля марки «Skoda Superb Classik 1» д.н. НОМЕР_1 , на суму 19200 грн., відповідно до якого бухгалтерією здійснено оплату, згідно платіжного доручення від 29.01.2015 року №1419, та підтверджується актом наданих послуг від 29.01.2015 року №4 на суму 19200,00 грн.

Також, ОСОБА_3 інкримінується те, що в результаті пошкодження нею автомобіля ««Skoda Superb Classik 1» д.н. НОМЕР_1 , власними силами ДП «Буське лісове господарство» проведено заміну автозапчастин до автомобіля марки ««Skoda Superb Classik 1» д.н. НОМЕР_1 , на підставі акту від 29.08.2014 року, згідно якого замінено радіатор вартістю 2040,00 грн., куплений у ФОП ОСОБА_21 (товарний чек від 29.08.2014 року), муфту ведення вартістю 560,00 грн., куплену у ФОП ОСОБА_21 (товарний чек від 29.08.2014 року), ступицю передню вартістю 800 грн., куплену у ФОП ОСОБА_21 (товарний чек від 29.08.2014 року), оплату за які проведено згідно авансового звіту ОСОБА_12 від 29.08.2014 року №63 та головку блоку двигуна вартістю 9600,00 грн., куплену у ФОП ОСОБА_21 (товарний чек від 27.08.2014 року), авансовий звіт ОСОБА_3 від 27.08.2014 року №67). Відповідно ДП «Буське лісове господарство» витрачено 13000,00 грн. на заміну запчастин до автомобіля марки «Skoda Superb Classik 1» д.н. НОМЕР_1 під час його перебування (з 24.08.2014 року по 11.02.2015 року) на ремонті в ПП «Арт Авто» у м. Львові по вул. Городоцькій, 147, та заміна яких стала наслідком пошкодження автомобіля 24.08.2014 року.

Суд вважає, що у таких діях, які інкримінуються ОСОБА_3 , немає складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, виходячи із наступного.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 2 ст. 191, може бути вчинений у формі привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем (ч. 2 ст. 191).

Привласнення полягає у протиправному і безоплатному вилученні (утриманні, неповерненні) винним чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром у подальшому обернути його на свою користь чи користь третіх осіб. У результаті привласнення чужого майна винний починає незаконно володіти і користуватись вилученим майном, поліпшуючи безпосередньо за рахунок викраденого своє матеріальне становище.

Розтрата передбачає незаконне і безоплатне витрачання (споживання, продаж, безоплатну передачу, обмін, передачу в рахунок погашення боргу тощо) винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні. В результаті розтрати винний поліпшує майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання ними незаконно вилученого майна, позбавлення їх за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів інших осіб.

Діяння може кваліфікуватися як привласнення чи розтрата лише у разі, коли його предметом виступає майно, яке було ввірене винному чи було в його віданні, тобто воно знаходилось у правомірному володінні винного, який був наділений правомочністю по розпорядженню, управлінню, доставці або зберіганню такого майна. Така правомочність може обумовлюватись службовими обов`язками, договірними відносинами або спеціальним дорученням. Ця правомочність може виникати не лише в осіб, які перебувають у трудових відносинах з підприємством, установою чи організацією незалежно від форми власності (комірник, експедитор, агент з постачання, продавець, касир). Такою правомочністю можуть наділятися і будь-які інші (приватні) особи, яким власник майна відповідно до закону передає певні повноваження щодо розпоряджання, управління, доставки чи зберігання майна. Така правомочність у особи може виникнути на підставі цивільно-правових угод підряду, найму, оренди, комісії, прокату, перевезення, зберігання. При цьому не має значення, яким саме власником - юридичною чи фізичною особою - винний був наділений певною правомочністю щодо відповідного майна.

Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем має місце тоді, коли службова особа незаконно обертає чуже майно на свою користь чи користь третіх осіб, використовуючи при цьому своє службове становище. Його особливістю є те, що, на відміну від привласнення чи розтрати, предметом заволодіння чужим майном шляхом службового зловживання може бути і майно, яке безпосередньо не було ввірене винному чи не перебувало в його віданні. У зазначений спосіб винний може заволодівати майном, щодо якого в силу своєї посади він наділений правомочністю управління чи розпорядження майном через інших осіб. Тобто він має певні владні повноваження щодо впливу на осіб, яким це майно ввірено чи перебуває у їх віданні. Предметом такого протиправного заволодіння може бути також майно, щодо якого ані сам винний, ані його підлеглі не були наділені певною правомочністю. На відміну від привласнення і розтрати для заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем основною ознакою є не наявність чи відсутність у винного певної правомочності щодо майна, яке є предметом злочину, а використання для заволодіння чужим майном офіційно наданих йому за посадою службових повноважень.

Привласнення вважається закінченим з моменту вилучення чужого майна й отримання винним можливості розпорядитися ним як своїм власним. Момент закінчення розтрати збігається з моментом витрачання чужого майна. Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вважається закінченим з моменту отримання можливості розпорядитися ним на власний розсуд.

Як було встановлено судом, що в результаті пошкодження 24.08.2014 року автомобіля «Skoda Superb Classik 1» д.н. НОМЕР_1 , такий автомобіль знаходився з 24.08.2014р. по 11.02.2015р. на станції технічного обслуговування ПП «Арт Авто», що у м. Львові по вул. Городоцькій, 147, де були проведені необхідні роботи щодо його технічного відновлення.

Перед судом доведено ту обставину, і така не оспорюється сторонами, що за здійснений технічний ремонт названого автомобіля ДП «Буське лісове господарство» сплатило ПП «Арт Авто» 19 200 грн. Перед судом не ставився під сумнів факт проведення такого технічного ремонту вищезазначеного автомобіля. Встанволено, що кошти ДП «Буське лісове господарство» у розмірі 19 200 гривень були витрачені на ремонт належного підприємству пошкодженого автомобіля.

Також, сторонами кримінального провадження не ставиться під сумнів та обставина, що ДП «Буське лісове господарство» придбало у ФОП ОСОБА_21 автомобільних запчастин на суму 13 000 гривень, які були використані при ремонті автомобіля «Skoda Superb Classik 1» д.н. НОМЕР_1 , що належить підприємству. Встановлено, що кошти ДП «Буське лісове господарство» у розмірі 13 000 гривень були витрачені на ремонт належного підприємству пошкодженого автомобіля.

Тому, суд приходить до переконання, що витрата службовою особою підприємства коштів підприємства на ремонт належного підприємству транспортного засобу, який був пошкоджений такою службовою особою, не може вважатись привласненням, розтратою чи заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем, оскільки грошові кошти підприємства були витрачені на відновлення пошкодженого майна підприємства і не були обернені на користь обвинуваченого чи інших осіб, не було поліпшено ні майнове становище обвинуваченого, ні становище інших осіб.

В даному випадку, заподіяння шкоди підприємству з вини працівника не при виконанні ним своїх трудових обов?язків, за відсутності ознак привласнення, розтрати чи заволодіння чужим майном шляхом зловживання службової особи своїм службовим становищем, може бути підставою для матеріальної відповідальності, згідно із нормами трудового законодавства, а не підставою для кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 191 КК України.

Проаналізувавши досліджені судом докази, суд приходить до переконання, що у зазначених вище діях ОСОБА_3 відсутні ознаки об?єктивної сторони ч. 2 ст. 191 КК України, оскільки у її діях немає жодної із трьох необхідних для кваліфікації форм розкрадання.

При визначенні виду і розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченої немає.

А тому, враховуючи особу обвинуваченої, а саме те, що вона офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітню дочку (6 років), суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 191 КК України, у виді позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади пов?язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях всіх форм власності, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для її виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як нею, так і іншими особами.
Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої, а саме те, що вона не працює, виховує малолітню дочку, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування призначеного основного покарання шляхом звільнення її від відбування основного покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України в редакції, яка діяла на момент вчинення злочину.

У справі потерпілою стороною ДП «Буське лісове господарство» пред?явлено цивільний позов до ОСОБА_3 , у якому потерпілий просить суд стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 47 609 гривень.

В судовому засіданні прокурор та представник потерпілого позов підтримали, просять суд його задовольнити.

ОСОБА_3 цивільний позов не визнала, та вважає, що якщо нею і була заподіяна шкода підприємству, то така повинна стягуватись у цивільно-правовому порядку, а не в межах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 вчинила розтрату чужого майна майна ДП «Буське лісове господарство» на суму 15 409 гривень, тобто саме на таку суму заподіяно шкоди потерпілому злочином, що вчинила ОСОБА_22 . Дана обставина стверджується вищезазначеними доказами, які досліджені судом під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Саме тому, цивільний позов підлягає до задоволення в частині стягнення із ОСОБА_3 шкоди саме у розмірі 15 409 грн.

В іншій частині цивільний позов необхідно залишити без розгляду, виходячи із таких міркувань.

Відповідно до частин 1, 2 статті 127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Таким чином, нормами діючого КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні може бути пред?явлений і вирішений в межах кримінального провадження лише щодо відшкодування шкоди, заподіяної в результаті вчинення кримінального правопорушення або іншого суспільно-небезпечного діяння. Можливість пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні задля відшкодування іншої шкоди, ніж та, яка була заподіяна кримінальним правопорушенням чи іншим суспільно-небезпечним діянням, а також вирішення такого цивільного позову, нормами діючого КПК України не передбачена.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 інкримінувалось розтрата майна ДП «Буське лісове господарство» на суму 47 609 гривень, з яких шкода заподіяна злочином становить 15 409 гривень. В межах даного кримінального провадження, суд прийшов до переконання, що шкода у розмірі 32 200 гривень, яка полягала у витраті підприємством коштів на ремонт належного йому транспортного засобу, що був пошкоджений працівником такого підприємства, не є шкодою заподіяною внаслідок злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, і питання щодо відшкодування такої шкоди не може бути предметом розгляду під час вирішення цивільного позову у даному кримінальному провадженні. Питання щодо відшкодування шкоди заподіяної працівником підприємству може бути предметом розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади пов?язані із виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій в органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях всіх форм власності строком на 1 (один) рік.

В силу ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов Державного підприємства «Буське лісове господарство» до ОСОБА_3 задовольнити часткового.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Державного підприємства «Буське лісове господарство» 15 409 (п?ятнадцять тисяч чотириста дев?ять) гривень шкоди, заподіяної злочином.

В іншій частині цивільний позов залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1