У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2017 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження №0006625 від 04.11.2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Канівського району Черкаської області, громадянина України, українця, із середньо-технічною освітою, працюючого майстром КП «Наше місто», одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

04.11.2016 року, приблизно о 07 годині 55 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по лівому ряду проїзної частини вул. Яценко в м. Запоріжжі, з боку вул. Перемоги в напрямку вул. Шкільної. В цей же час, біля будинку №16А, проїзну частину вул. Яценка, по пішохідному переходу, позначеному дорожніми знаками та дорожньої розміткою, переходила пішохід ОСОБА_4 , яка рухалася з права наліво за напрямком руху автомобіля «ВАЗ-2101» під керуванням водія ОСОБА_5 . Останній, маючи об`єктивну можливість побачити, що в правому ряду проїзної частини вул. Яценко, в попутному з ним напрямку, перед пішохідним переходом зупинився автомобіль, в порушенні вимог п.18.4 правил дорожнього руху, де вказано «якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», маючи технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування гальмування, своєчасно заходів до зниження швидкості не вжив, в результаті чого допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_4 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 4828 від 09.12.2016 року пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження: «закритий перелом лівої ключиці в середній її третині зі зміщенням кісткових фагментів; закритий перелом нижньої гілки лонної кістки зліва (кістки тазу) без зміщення кісткових фрагментів, без порушення цілісності тазового кільця; закритий осколковий перелом лівої стегнової кістки в середній її третині зі зміщенням кісткових фрагментів, які кваліфікуються як тілесні пошкодження середньої тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня»;

«струс головного мозку, рани в області лівої брови, в правій скроневій області, садни в області лоба, в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я».

Згідно висновку експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП №922/16 від 21.11.2016 року, в діях водія ОСОБА_5 є невідповідність вимогам п.18.4 Правил дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 шляхом зупинки керованого ним транспортного засобу до місця наїзду.

Своїми діями, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.286 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні зазначеного злочину, підтвердив викладені в ухвалі обставини вчинення злочину, в скоєному щиро розкаявся.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою, в якій просила закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 у зв`язку з примиренням, відшкодуванням ним завданих збитків на час розгляду кримінального провадження, додатково зазначивши, що ніяких претензій до обвинуваченого немає.

Прокурор висловив думку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 у відповідності до статті 12 КК України вчинив злочин невеликої тяжкості і вчинив злочин вперше, у вчиненні щиро розкаявся, станом на час розгляду кримінального провадження відшкодував завдані збитки, потерпіла немає до останнього матеріальних претензій, а також в судовому засіданні підтвердив, що дійсно примирився з останньою, про що свідчить, крім іншого, згода потерпілої на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на цій підставі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 погодився на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням та просив закрити кримінальне провадження.

Так, відповідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», встановлено, що умовою звільнення особи обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим ст.46 КК є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

За наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. А, відтак, відсутні правові підстави щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст. 56, 285, 286, 288 КПК України,
ухвалив:
Клопотання потерпілої ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 у зв`язку з примиренням задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження №0006625 від 04.11.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1