УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" грудня 2016 р. м.Київ
Дніпровський районний суд м.Києва колегіально у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при запасному судді ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
представника потерпілого ОСОБА_11 ,
цивільних позивачів ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,
представника цивільних позивачів ОСОБА_14 ,
захисників адвокатів ОСОБА_15 ,
ОСОБА_17 ,
обвинувачених ОСОБА_18 ,
ОСОБА_19 ,
ОСОБА_20 ,
перекладача ОСОБА_21 ,
представника власника майна ОСОБА_22 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження відносно
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бабушара Гульрипшського району Автономної Республіки Абхазія, громадянина Російської Федерації, освіта середня спеціальна, не працюючого, не військовозобов`язаного, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 26.06.2008 року за ч.2 ст.186 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився у 2010 році,

за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.2 ст.125, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Арташат Республіки Вірменії, громадянина Вірменії, який має посвідку на постійне проживання в Україні, освіта середня, не працюючого, не військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт.Котельва Полтавської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 08.07.2015 року за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень,

за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 4 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Дніпровського районного суду м.Києва знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_18 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.2 ст.125, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_19 за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_20 за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 4 ст.187 КК України.

Ухвалою суду від 26.10.2016 року запобіжний захід, обраний обвинуваченим, у вигляді тримання під вартою було продовжено на 60 днів до 25 грудня 2016 року включно.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжних захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор в судовому засіданні вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою обвинувачених, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були встановлені під час обрання та продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати. Із урахуванням факту смерті потерпілого ОСОБА_24 , на думку прокурора з`явилися нові підстави для продовження строків тримання обвинувачених під вартою.

Також ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, пов`язаними із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілих, вчинених у складі організованої групи, за які передбачено покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Застосування інших альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, на думку прокурора, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених та виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Потерпілі, представник потерпілого, цивільні позивачі та їх представник, думку прокурора підтримали.

Обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , їх захисники проти продовження строків тримання обвинувачених під вартою заперечували, вважаючи, що відсутні ризики та підстави для продовження тримання під вартою.

Вислухавши думки учасників судового провадження з питання продовження застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_18 раніше судимий за вчинення тяжкого злочину, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, постійної реєстрації та місця проживання на території України не має, офіційно не працевлаштований, законних джерел доходу не має, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, ряд з яких відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких.

Обвинувачений ОСОБА_19 раніше не судимий, зареєстрований на території міста Києва, офіційно не працює, законних джерел доходу не має, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_20 раніше судимий, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, офіційно не працює, законних джерел доходу, постійного проживання та реєстрації на території міста Києва не має, обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких відноситься до категорії особливо тяжких.

Враховуючи дані про особи обвинувачених, обставини вчинення кримінальних правопорушень, роль кожного у них, обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів, у тому числі пов`язаних із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, за які законом передбачене покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі із конфіскацією майна, підвищену суспільну небезпечність злочинів, відсутність тісних соціальних зв`язків обвинувачених та достовірних відомостей про зменшення ризиків, які були встановлені судом при обранні їм запобіжного заходу та його продовженні, суд вважає, що заявлені раніше стороною обвинувачення ризики, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого злочину, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, не зменшилися та існують на даний час, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченим відсутні.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Дослідивши усі факти «за» і «проти» існування реального суспільного інтересу, який за належного врахування презумпції невинуватості в даному конкретному кримінальному провадженні виправдовує відступ від вимоги забезпечення поваги до особистої свободи, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинувачених.

Підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченим, на думку суду, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.177, 331, 369-372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_25 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів до 05 лютого 2017 року включно.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_19 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів до 05 лютого 2017 року включно.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_20 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів до 05 лютого 2017 року включно.
Ухвала в частині продовження строків тримання під вартою діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Виконання ухвали в частині продовження строків тримання під вартою доручити начальнику Київського слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України у м.Києві та Київській області, якому направити копію даної ухвали.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, захисникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1
Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_2
Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_3