Справа № 344/6535/17
Провадження № 11-сс/779/131/2017
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 травня 2017 року про відмову у відкритті провадження за його скаргою,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скаргу від 22 травня 2017 року задовольнити.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що 22 травня 2017 рокувін звернувся в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді зі скаргою на незаконну бездіяльність керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури умисне невнесення ним відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, порушення правил підслідності та тотальну бездіяльність. Вважає, що слідчим суддею не ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення. Наголошує, що бездіяльність прокуратури, про яку йдеться у його скарзі, підлягає оскарженню до слідчого судді.

Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 за ст. 303 КПК України на підставі заяви від 03 квітня 2017 року на ім`я Генерального прокурора України про організацію незалежного та об`єктивного розслідування замовного замаху на ОСОБА_6 , спрямованої на розгляд в Івано-Франківську місцеву прокуратуру та заяви від 21 квітня 2017 року на ім`я керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури про неможливість розгляду заяви від 03 квітня 2017 року через зацікавленість представників місцевої прокуратури, зобов`язання вчинити дії.

Слідчий суддя зазначає, що заявник в частині вимог не вказує яку саме бездіяльність слід визнати чи яку дію слід вчинити керівнику місцевої прокуратури в розумінні переліку дій, рішень чи бездіяльності за ст. 303 КПК України. При цьому, інші заявлені вимоги скарги ОСОБА_6 не підпадають під перелік передбачених ст. 303 КПК України. Що стосується викладеного змісту скарги по бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР, то як зазначає сам скаржник у скарзі та слідує з матеріалів долучених до скарги, до ЄРДР було вже внесено відомості та триває досудове розслідування кримінального провадження № 4915 від 22 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в якому ОСОБА_6 є потерпілим. Іншої вимоги про внесення до ЄРДР щодо конкретного складу правопорушення чи щодо конкретної особи, скаржник не зазначає. Вважав, що подана скарга не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченому ч. 1 ст. 303 КПК України, а тому у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Заявник ОСОБА_6 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду апеляційної скарги. Просив в апеляційній скарзі розглянути її за його відсутності.

З урахуванням викладеного, а також того, що відповідно до норм діючого кримінального процесуального законодавства явка апелянта не є обов`язковою, та не перешкоджає розгляду справи, з метою реалізації її права на доступ до суду та розгляд апеляційної скарги впродовж розумного строку, колегія суддів вважає за доцільне розглянути апеляційну скаргу у відсутність заявника ОСОБА_6 .

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 такою, що слід залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, вивчивши матеріали скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вказані питання регламентуються статтями 303-308 КПК України. Предмет оскарження визначений чітко та є вичерпним переліком.

Згідно ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами перевірки законності і обґрунтованості рішень, дій чи бездіяльності слідчого має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_6 , поданої ним до суду, заявник наголосив на бездіяльності керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури, зокрема, що виразилась у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявами від 03 квітня 2017 року та 21 квітня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, поряд з іншим, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Між тим, слідчий суддя без урахування вимог діючого кримінального процесуального законодавства, передчасно, без з`ясування викладених заявником обставин, відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За вказаних вище обставин у слідчого судді не було підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 від 22 травня 2017 року.

Крім того, зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що суддя фактично вдався до оцінки доведеності скарги та надання відповідей на доводи щодо її обґрунтованості, що можливо лише після прийняття скарги до розгляду при прийнятті рішення по суті.

При цьому колегія суддів враховує, що оскільки в суді першої інстанції скарга по суті не розглядалась, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати та приймати рішення по суті тих вимог, які зазначені в апеляційній скарзі та у скарзі, поданій до суду першої інстанції. Розгляд скарг по суті позбавляє учасників судового розгляду можливості оскарження, оскільки ухвали апеляційного суду, прийняті за наслідками розгляду ухвал слідчого судді, оскарженню не підлягають.

Таким чином, апеляційну скаргу ОСОБА_6 необхідно задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати, постановивши нову ухвалу, якою визнати його скаргу такою, що підлягає розгляду, та направити до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 304, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 травня 2017 року про відмову у відкритті провадження за його скаргою скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати скаргу ОСОБА_6 такою, що підлягає розгляду.

Скаргу направити на розгляд слідчому судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_8

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_2