н/п 1-кс/640/510/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
Старший слідчий з ОВС четвертого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 23.01.2017 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_5 , у якому просив:
Поновити процесуальний строк подачі даного клопотання, накласти арешт на:
Слідчий також просив до визначення в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, остаточного місця зберігання вилучених залишків паливно мастильних матеріалів, враховуючи їх громіздкість та витрати по забезпеченню спеціальних умов їх зберігання, визначити місце зберігання вказаних паливно - мастильних матеріалів: резервуари на території АЗС за адресою: м. Харків, вул. Маковського, 55, із забезпеченням заходів щодо неможливості їх приховування, підміни, знищення тощо.
Слідчий також просив до визначення в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, остаточного місця зберігання вилучених залишків паливно мастильних матеріалів, враховуючи їх громіздкість та витрати по забезпеченню спеціальних умов їх зберігання, визначити місце зберігання вказаних паливно - мастильних матеріалів: резервуари на території АЗС за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова 130 - А, із забезпеченням заходів щодо неможливості їх приховування, підміни, знищення тощо.
До визначення в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, остаточного місця зберігання вилучених залишків паливно мастильних матеріалів, враховуючи їх громіздкість та витрати по забезпеченню спеціальних умов їх зберігання, слідчий просив визначити місце зберігання вказаних паливно - мастильних матеріалів: резервуари на території АЗС за адресою: м. Харків, проспект Льва Ландау 155-Б, із забезпеченням заходів щодо неможливості їх приховування, підміни, знищення тощо.
До визначення в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, остаточного місця зберігання вилучених залишків паливно мастильних матеріалів, враховуючи їх громіздкість та витрати по забезпеченню спеціальних умов їх зберігання, слідчий просив визначити місце зберігання вказаних паливно - мастильних матеріалів: резервуари на території АЗС за адресою: м. Харків, Салтівське Шосе 173, із забезпеченням заходів щодо неможливості їх приховування, підміни, знищення тощо.
До визначення в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, остаточного місця зберігання вилучених залишків паливно мастильних матеріалів, враховуючи їх громіздкість та витрати по забезпеченню спеціальних умов їх зберігання, слідчий просив визначити місце зберігання вказаних паливно - мастильних матеріалів: резервуари на території АЗС за адресою: Харківська область, м. Люботин, сщ. Коваленки, вул. Київський Шлях, 2, із забезпеченням заходів щодо неможливості їх приховування, підміни, знищення тощо.
До визначення в порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, остаточного місця зберігання вилучених залишків паливно мастильних матеріалів, враховуючи їх громіздкість та витрати по забезпеченню спеціальних умов їх зберігання, слідчий просив визначити місце зберігання вказаних паливно - мастильних матеріалів: резервуари на території АЗС за адресою: м. Харків, вул. Велика Кільцева 6-В, із забезпеченням заходів щодо неможливості їх приховування, підміни, знищення тощо.
15.12.2016 на підставі ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2016 та 07.12.2016 проведено обшуки за місцем знаходження вказаних автозаправних станцій, в ході яких вилучено речі і документи необхідні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, підлягають доказуванню, є доказами вчинення кримінального правопорушення. Речі, документи та зразки паливно-мастильних матеріалів, вилучені в ході обшуків, знаходяться на зберіганні в СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області, вилучені залишки паливно-мастильних матеріалів зберігається на автозаправних станціях за місцями проведення обшуків, із забезпеченням заходів щодо неможливості їх приховування, підміни, знищення тощо.
16.12.2016 до Київського районного суду м. Харкова було подано клопотання про накладення арешту вилученого в ході обшуків 15.12.2016 майна. 21.12.2016 прокурором отримано ухвалу слідчого судді від 16.12.2016 про повернення вказаного клопотання, із встановленим строком 72 години для усунення недоліків. 23.12.2016 слідчому судді подано доопрацьоване клопотання про накладення арешту на майно вилучене в ході обшуку. 11.01.2017 прокурором отримано ухвалу слідчого судді від 23.12.2016 про повернення даного клопотання для усунення недоліків, із встановленим строком в сімдесят дві години.
Посилаючись на ст.170 КПК України слідчий вказав, що незастосування арешту на вилучене в ході обшуку майно може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому, на погляд сторони обвинувачення, є достатні підстави вважати, що виявлені та вилучені в ході обшуку речі та документи, необхідні для встановлення фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, підлягають доказуванню, є доказами вчинення кримінального правопорушення а також відповідають критеріям зазначеним у частині другій ст.167 КПК України, та відповідно є тимчасово вилученим майном та існує необхідність у накладанні на них арешту.
Слідчий у судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив про його задоволення. Крім того вказав, що АЗС не заблоковані, працюють, на них продається газ. Зазначив, що факт незаконного виготовлення та збуту пального було встановлено в ході досудового розслідування, підтверджено невідповідність ДСТУ та оголошено підозру, майно арештовано. Також підтверджено, що це пальне реалізовувалось на території Харкова та Харківської області.
Адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що слідчий не навів достатніх посилань на відповідні норми права, які б надавали можливість арештувати майно ТОВ «СТЕЙТ OIJI». Так, майно яке слідчий просить арештувати, на його думку, не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди та не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі не є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій та не набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому не може вважатися речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Не можна вважати вилучене майно знаряддям злочину, або таким, що містить сліди злочину, оскільки слідчим не ідентифіковано, які саме сліди даний об`єкт на собі має, і що вони можуть підтвердити.
Вказав, що дане майно набуто законно, на підставі відповідних договорів із іншими суб`єктами господарювання, належним чином обліковано, й доказів, які б даний факт спростовували суду не надано.
Зазначив, що висновки про неналежну якість нафтопродуктів відсутні, проте від ТОВ «СТЕЙТ OIЛ» надані документи на підтвердження законного набуття та обліковності ПММ, які знаходились на момент обшуку на відповідних АЗС, а також висновки, які підтверджують відповідність якості продукції.
На його думку, заява ОСОБА_11 жодним чином не обґрунтована, доказів, що він заправився на АЗС ТОВ «Стейт Оіл» не надано.
Крім того посилався на те, що постанова слідчого про визнання майна речовими доказами, не відповідає приписам чинного кримінально-процесуального законодавства, оскільки з неї не вбачається взагалі яке майно було вилучено слідчими, не зазначено ідентифікуючих ознак вилученого майна, а оскільки не здійснено навіть мінімального опису такого майна і речей, - не зазначено яке значення для кримінального провадження воно має і які сліди таке майно несе.
Самі автозаправні комплекси є нерухомим майном, функціонуючими складськими об`єктами, на якому ведеться законна господарська діяльність щодо роздрібної реалізації паливо-мастильних матеріалів, та не проводиться будь-якої виробничої діяльності, тим більше із виготовлення нафтопродуктів. Вважав, що стверджувати, що вилучене майно (нафтопродукти) має ознаки речових доказів в межах кримінальної справи, порушеної за ч. 1 ст. 204 КК України, неможливо, а однотипні кримінальні провадження за ст. 204 КК України відносно підприємства заводяться по всій Україні та внесені до ЄРДР приблизно в один і той самий час.
Крім іншого, зауважив, що в клопотанні слідчого не вказано обставин, які могли б свідчити про те, що службові особи ТОВ «СТЕЙТ OIЛ» можуть вчинити дії, передбачені ч.1 ст.170 КПК України (приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження) по відношенню до вилученого під час обшуку майна, та не надає доказів наявності таких ризиків.
Посилаючись на необхідність арешту речових доказів у вигляді всього обсягу опечатаних та опломбованих нафтопродуктів, слідчий посилається на те, що він вже відібрав проби та зразки продукту, який його цікавив, направивши дані зразки на експертизу, яка на його думку має значення для даного кримінального провадження. Притому повноважень на відбір проб у слідчого також не було й такі його дії не були передбачені ухвалою суду про обшук. Тим самим, на його думку, слідчий фактично підтвердив те, що наразі немає потреби у збереженні всієї кількості вилучених нафтопродуктів (так як відібрані зразки він використав), а отже немає необхідності й у їх арешті, оскільки у нього відсутні будь-які перепони у проведенні експертизи вже відібраних проб нафтопродуктів.
Зазначив, що слідчий при зверненні до суду не надав доказів права власності на майно, яке просить суд арештувати, та не надав документів на підтвердження права власності на автозаправні комплекси, які слідчий просить суд арештувати.
Вказав, що вилучення паливо-мастильних матеріалів відбулося в межах обшуку, що пройшов 15.12.2016р. на підставі ухвал суду. В даних ухвалах не було зазначено про вилучення слідчим всіх без винятку нафтопродуктів, а лише надано дозвіл на вилучення паливо - мастильних матеріалів, походження яких невідоме. ПММ, які вилучив слідчий не були в переліку того, на вилучення чого було надано дозвіл судом, а тому майно, на яке слідчий просить суд накласти арешт є тимчасово вилученим майном.
Також вважав, що подаючи клопотання слідчий пропустив встановлений КПК України строк для такого подання, й не просить суд поновити йому цей строк.
Зазначив, що ТОВ «СТЕЙТ OIЛ» має товаросупровідну документацію, яка підтверджує якість товару, що продається на АЗС в Харківській області та взагалі по всій країні. Згідно вказаних документів не всі паливно- мастильні матеріали повинні відповідати ДСТУ, оскільки, наприклад, паливо для дизельних двигунів звичайне (українського виробництва), паливо моторне альтернативне 95 «Преміум» та автомобільний газ мають відповідати саме ТУ.
Кожний обшук супроводжувався вилученням зразків та проб нафтопродуктів, які в свою чергу були взяті із грубим порушенням Інструкції щодо взяття проб нафти ДСТУ 4488, про що зазначалось у протоколах обшуків. Зокрема, вказана обставина суттєвих порушень при взятті проб нафтопродуктів викладалась у зауваженнях до кожного протоколу обшуку.
Посилаючись на положення ст. 170 КПК України, зазначив, що будь-якого співробітника ТОВ «СТЕЙТ OIЛ» не визнано підозрюваним чи обвинуваченим, вказана юридична особа не має процесуального статусу у вищенаведеному кримінальному провадженні, а отже застосування арешту майна до даного підприємства є безпідставним та нічим не обґрунтованим. В даному випадку підозра будь-якій особі не пред`являлась, обвинувальний акт до суду не направлявся, а тому відсутні підстави застосовувати такий захід забезпечення як арешт майна.
Зазначив, що майно ТОВ «Стейт Оіл» не підлягає спеціальній конфіскації. ТОВ «Стейт Оіл» є добросовісним набувачем нафтопродуктів. Вказав, що ТОВ «Стейт ОІЛ» не входить в групу компаній БРСМ. На його думку арешт майна призведе до надмірного та необгрунтованого обмеження господарської діяльності, підприємницької діяльності ТВО «СТЕЙТ ОІЛ» та інших негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Прокурор ОСОБА_5 , про день, час та місце розгляду клопотання слідчого повідомлений своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явився. Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України щодо терміну розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі прокурора ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2016 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем знаходження АЗС ТОВ «Стейт Оіл» за адресою: м. Харків, вул.. Маковського, 55 (а.с. 14).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2016 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем знаходження АЗС ТОВ «Стейт Оіл» за адресою: м. Харків, вул.. Академіка Павлова, 130-А (а.с. 19).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2016 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем знаходження АЗС ТОВ «Стейт Оіл» за адресою: м. Харків, проспект Льва Ландау 155-Б (а.с. 24).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2016 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем знаходження АЗС ТОВ «Стейт Оіл» за адресою: м. Харків, Салтівське шосе 173 (а.с. 29).
Метою проведення обшуків у зазначених ухвалах слідчого судді зазначено відшукання та вилучення оригіналів та копій документів, чорнових записів, носіїв електронної інформації, комп`ютерної техніки, мобільних терміналів, систем зв`язку, що можуть містити відомості про ухилення від сплати податків та незаконне виготовлення, придбання, транспортування, зберігання, збут незаконно виготовлених паливно-мастильних матеріалів; а також незаконно виготовлених паливно-мастильних матеріалів, обладнання для ії незаконного виготовлення, зберігання, транспортування та збуту.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 07.12.2016 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем знаходження АЗС ТОВ «Стейт Оіл» за адресою: м. Харків, вул.. Велика Кільцева, 6-В, з метою відшукання та вилучення оригіналів та копій документів, чорнових записів, носіїв електронної інформації, компьютерної техніки, мобільних терміналів, систем звязку, що можуть містити відомості про фінансово-господарську діяльність ТОВ «Стейт Оіл», придбання з метою збуту, збереження з цією метою, а також збут чи транспортування незаконно виготовлених паливно мастильних матеріалів, а також паливно мастильні матеріали невизначеного походження (а.с. 40).
15.12.2016 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2016 за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 15-40 до 16-55 год. проведено обшук, в ході якого, вилучено майно згідно протоколу обшуку від 15.12.2016 (а.с. 15-16).
15.12.2016 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2016 за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 14-20 до 16-55 год. проведено обшук, в ході якого, вилучено майно згідно протоколу обшуку від 15.12.2016 (а.с. 20-22).
15.12.2016 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2016 за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 14-50 до 17-15 год. проведено обшук, в ході якого, вилучено майно згідно протоколу обшуку від 15.12.2016 (а.с. 25-26).
15.12.2016 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2016 за адресою: АДРЕСА_4 , в період часу з 16-00 до 17-40 год. проведено обшук, в ході якого, вилучено майно згідно протоколу обшуку від 15.12.2016 (а.с. 30-32).
15.12.2016 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 02.12.2016 за адресою: АДРЕСА_5 , в період часу з 14-30 до 17-06 год. проведено обшук, в ході якого, вилучено майно згідно протоколу обшуку від 15.12.2016 (а.с. 36-38).
15.12.2016 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 07.12.2016 за адресою: м. Харків, вул.. Велика Кільцева, 6-В, в період часу з 14-30 до 19-20 год. проведено обшук, в ході якого, вилучено майно згідно протоколу обшуку від 15.12.2016 (а.с. 41-42).
16 грудня 2016р. до суду надійшло клопотання про арешт майна, належного ТОВ «Стейт Оіл», вилученого 16.12.2016р. під час проведення обшуку по вул. Маковського 55, у м. Харкові;по вул.Академіка Павлова 130 - А, у м. Харкові; по просп. Льва Ландау 155-Б, у м. Харкові;по вул. Салтівське Шосе 173, у м. Харкові; по вул. Київський Шлях №2, сел. Коваленки, м. Люботин, Харківської області; по вул. Велика Кільцева 6-В, у м. Харкові.
Клопотання про арешт майна направлено до суду поштою 14.01.2017 та отримано судом 23.01.2017 о 14-16 год (а.с. 2, 48).
Клопотання з усунутими недоліками подано у визначений ч. 3 ст. 172 КПК України строк, слідчий суддя вважає за можливе у відповідності до положень ст. 117 КПК України строк поновити, розглянути клопотання по суті.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
У відповідності до вимог ч.4 ст. 173 КПК України застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обтяження підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Як не можна вважати належним доказом паспорт якості нафтопродуктів № 1359 від 24.11.2016р. лабораторії якості нафтопродуктів ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» про невідповідність якості нафтопродуктів, які реалізуються на АЗС ТОВ «Стейт Оіл» вимогам ДСТУ, за не доведеності у встановленому КПК України порядку обставин придбання ОСОБА_11 пального, що стало предметом дослідження саме на АЗС ТОВ «Стейт Оіл» (а.с. 59).
Однак, приналежність ТОВ «Стейт Оіл» до групи «БРСМ - Нафта», що підтверджується листом в.о. начальника Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС УКраїни ОСОБА_12 (а.с.67-68), не виключає реалізації паливних матеріалів, отриманих з єдиного джерела, а надані органом досудового розслідування висновки експертів та спеціалістів породжують сумніви щодо якості вилученого при обшуках пального, які можливо вирішити лише шляхом проведення відповідних слідчих дій у межах кримінального провадження, а саме: дослідження документів про джерело постачання пального та його експертного дослідження.
Постановою старшого слідчого четвертого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_13 визнано речовими доказами майно вилучене в ході обшуків 15.12.2016 за адресами: АДРЕСА_2 ; м. Харків, вул.. Академіка Павлова 130-А; м. Харків, проспект Льва Ландау 155-Б; АДРЕСА_4 ; Харківська обл., м. Люботин, сщ. Коваленки, вул.. Київський шлях, 2; м. Харків, вул.. Велика Кільцева, 6-В. (а.с. 56-58).
Постановою сташого слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_3 від 11.01.2017 призначено судову економічну експертизу, до проведення якої залучено експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл. Проф.. М.С. Бокаріуса (а.с. 62-63).
З приводу посилань адвоката на наявність протоколів випробувань, які підтверджують належну якість нафтопродуктів, слідчий суддя зазначає, що вказані протоколи не свідчать про те, що на випробування надавалися зразки пального, про арешт якого клопоче слідчий.
Щодо доводів адвоката про те, що будь-якого співробітника ТОВ «СТЕЙТ OIЛ» не визнано підозрюваним чи обвинуваченим, вказана юридична особа не має процесуального статусу у вище наведеному кримінальному провадженні, слід вказати, що відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Повідомлення про підозру, відповідно до ст. 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення. Тому відсутність повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні не позбавляє права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення збереження речових доказів;спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до протоколу огляду документів в електронному вигляді стосовно підприємств ТОВ "Стейт Оіл", ТОВ "Бел Ойл", ТОВ "Нафтотрейд 2015", які містяться в аналітично-інформаційній системі ДФС України "Податковий блок" "Архів податкової звітності" за період жовтня 2016 від 10.01.2017 слідчим встановлено, що ТОВ "Стейт Оіл" в період жовтня 2016 року має єдиного постачальника ПММ - ТОВ "Бел Ойл". ТОВ "Бел Ойл" в період жовтня 2016 здійснило реалізацію ПММ окрім ТОВ "Стейт Оіл" лише в адресу одного підприємства ТОВ "Регіон Транс Плюс". Одним з основних постачальників ПММ для ТОВ "Бел Ойл" є підприємство ТОВ "Нафтотрейд-2015" (а.с. 92).
Крім того захисник у своїх запереченнях вказав, що слідчий при зверненні до суду не надав документів на підтвердження права власності на нерухоме майно - автозаправні комплекси, які слідчий просить суд арештувати.
Проте у клопотанні слідчий просить накласти арешт лише на зразки пального, його залишки та документи. Серед переліку зазначеного у клопотанні слідчого про арешт майна, вилученого під час проведення обшуків 15.12.2016 відсутні автозаправні комплекси.
Щодо посилань адвоката на зупинення правомірної підприємницької діяльності шляхом накладення арешту на майно ТОВ "Стейт Оіл", слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на вилучене майно не позбавляє ТОВ "Стейт ОІЛ" здійснювати реалізацію паливно-мастильних матеріалів.
Таким чином, на виконання вимог ч.1 ст. 173 КПК України, орган досудового слідства довів слідчому судді необхідність арешту зразків пального, його залишків та документів з метою збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, оскільки зразки пального, його залишки та документи, що свідчать про походження пального та його реалізацію, належні ТОВ «Стейт Оіл», вилучені 15.12.2016р. під час обшуків, підлягають дослідженню та можуть бути використані в якості доказу факту чи обставин, що встановлюються у кримінальному провадженні.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснюється, відповідно положень ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала підлягає виконанню згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1