Справа № 307/3591/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

12.06.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 та продовжено обраний ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 8 травня 2017 року запобіжний захід у виді тримання під вартою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з повною загальною середньою освітою, не працюючому, не одруженому, раніше не судимому, неповнолітньому, підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України,
в межах строку досудового розслідування - строком до 03.07.2017 з визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області та до суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.
Так, 18 серпня 2016 року близько 23 годину неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_10 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, а саме з метою вчинення крадіжки, шляхом пошкодження металопластикового вікна на прибудові будинку АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_11 , проник всередину, звідки викрав грошові кошти в сумі 3000 гривень, набір автомобільних ключів, два золоті ланцюжки, дві золоті обручальні кільця, дві пари золотих сережок, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 35 000 гривень.
Окрім цього, в ніч з 20 січня 2017 року на 21 січня 2017 року неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_12 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, а саме з метою вчинення крадіжки, шляхом пошкодження вікна на будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_13 , проник всередину приміщення будинку звідки викрав плазмовий телевізор марки «LG 42РА4500», ноутбук марки «Samsung», електроміксер марки «Krauff KF-0903S», соковижималку марки «Cmoti Maker», газову плиту марки «Піраміда», медаль «Мати героїня», дві шуби, золоті прикраси, два килими з яких один зеленого та один коричневого кольору, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 50 000 гривень.
Окрім цього, в період часу з 19 години 11 лютого 2017 року по 01 годину 12 лютого 2017 року неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, а саме з метою вчинення крадіжки, шляхом пошкодження вікна на будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_14 , проник всередину приміщення будинку, звідки викрав грошові кошти в сумі 500 доларів США, які згідно курсу Національного банку України станом на 11.02.2017 року складають суму 13 512 гривень, золоте кільце вагою 2,5 грам, заволодівши вище вказаними грошовими коштами та золотими виробами вийшли з будинку та втекли з місця пригоди, чим спричинили потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 20 000 гривень.
Окрім цього, в ніч з 05 березня 2017 року на 06 березня 2017 року, неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , діючи умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом мотоциклом марки «Viper V200 N» д.н.з. НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_16 , вартістю 10 000 гривень, шляхом вільного доступу проник на територію дворогосподарства АДРЕСА_4 та через незачинені двері на гаражному приміщенні будинку проник всередину приміщення, виштовхавши з гаражного приміщення та території дворогосподарства вказаний мотоцикл, незаконно ним заволодів, який в подальшому сховав в кюветі вулиці Головна в с. Вонігово, де він був знайдений 07 березня 2017 року працівниками поліції.
Окрім цього, в період часу з 22 години 11 березня 2017 року по 08 годину 12 березня 2017 року, неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом мотоциклом марки «Viper V150 А» д.н.з. НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_17 , вартістю 25 000 гривень, шляхом вільного доступу проник на територію дворогосподарства АДРЕСА_4 , виштовхав з території дворогосподарства вказаний мотоцикл, незаконно ним заволодівши, обміняв в смт. Тересва у гр. ОСОБА_18 на автомобіль марки «Ford Mondeo» шасі № НОМЕР_5 .
Окрім цього, 29 березня 2017 року, близько 07 години, неповнолітній ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , шляхом вільного доступу через незачинені двері на будинку АДРЕСА_5 , проник всередину приміщення будинку, куди в цей час увійшов власник будинку ОСОБА_19 , якому ОСОБА_12 наніс два удари руками по обличчю потерпілого ОСОБА_19 , в результаті чого останній впав на підлогу обличчям до низу, в цей час ОСОБА_7 разом з ОСОБА_12 накинули на голову потерпілого одяг та зв`язали його, в подальшому відкрито викрав з кімнати гостинної грошові кошти в сумі 89 000 гривень, 15 950 доларів США, які згідно курсу Національного банку України станом на 29.03.2017 року складає суму 432 564 гривень, 70 Євро які згідно курсу Національного банку України станом на 29.03.2017 року складає суму 2061 гривень 50 копійок, мобільний телефон з сім картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_6 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_19 матеріальну шкоду на загальну суму 532 625 гривень 50 копійок.
03 квітня 2017 року неповнолітньому ОСОБА_7 повідомлено про підозру у чиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 289 КК України.
З ухвали суду вбачається, що слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, обґрунтованість підозри, ризики неналежної процесуальної поведінки, які на даному етапі не зменшились та продовжують існувати, зокрема: що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших співучасників злочину, на підозрюваних ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 з якими він перебуває в дружніх відносинах, або інших свідків та потерпілу, з метою можливої зміни ними показів на його користь та може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також слідчий суддя взяв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , який не має міцних соціальних зв`язків по місцю проживання, натомість підтримує зв`язки з антигромадськими кримінальними елементами, не має постійного місця роботи, його репутація свідчить про стійкий кримінальний характер, на підставі чого прийшов до висновку про необхідність продовження підозрюваному обраного раніше запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави, оскільки саме такий запобіжний захід, на думку суду, зможе запобігти вказаним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу , якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою його підзахисного. Захисник вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Вважає, що слідчий суддя продовжуючи ОСОБА_7 строк тримання під вартою прийняте рішення жодним чином не мотивував та не перевірив клопотання слідчого на відповідність вимогам статей 184 та 199 КПК України,в якому відсутній виклад обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного, не вказано, які обставини свідчать, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, що перешкоджає закінченню досудове розслідування, які слідчі дії слід провести. Захисник вважає, що посилання на ризик можливого тиску ОСОБА_7 на співучасників злочину: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 є необґрунтованим, так як останній взагалі заперечують свою причетність до інкримінованого злочину. Стверджує, що доказів, які б достовірно підтверджували причетність ОСОБА_7 до злочинів у яких він підозрюється немає, ніхто з потерпілих прямо не вказав на нього. Захисник піддаючи аналізу покази свідків та потерпілих вказує, що такі навпаки доводять не причетність ОСОБА_7 до інкримінованих злочинів. Також не перевірено та не досліджено докази та аргументи представлені стороною захисту щодо явних та очевидних фальсифікацій під час проведення досудового розслідування слідчим ОСОБА_23 . Акцентує увагу, що відомості про кримінальні правопорушення вносились слідчим на підставі усних заяв потерпілих, які у встановленому порядку не реєструвались, що свідчить про порушення вимог ст. 214 КПК України та є підставою для визнання всіх зібраних доказів не допустимими на підставі п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України. Вказує, що декілька слідчих дій проводились слідчим в один час, що свідчить про фальсифікацію документів. Вважає, що сукупність вказаних порушень дають підстави для скасування ухвали слідчого судді з винесенням нової, якою слід відмовити у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній доводів, просив її задовольнити та скасувати ухвалу слідчого судді, пояснення законного представника неповнолітнього - його батька ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 про підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора та слідчого про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без зміни, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого та надані слідчим матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно до ст. 199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого дотримався зазначених вимог закону.
Так, слідчий суддя перевірив відповідність змісту клопотання вимогам ст.184 КПК України, з`ясував, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.199 КПК України, слідчим суддею досліджені обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, та встановлено, що на теперішній час в даному кримінальному провадженні необхідно виконати ряд необхідних слідчих дій та процесуальних заходів, про які вказав у клопотанні слідчий, необхідність проведення яких, на думку апеляційного суду дає право на продовження строку тримання під вартою з метою безперешкодного завершення досудового розслідування.
Також було перевірено клопотання слідчого на предмет наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, та встановлено, що наведені ним доводи є обґрунтованими, викладені у клопотанні та попередньому рішенні суду ризики не зменшились та існують на даний час. При цьому слідчий суддя врахував характер та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим в кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обґрунтовано підозрюється, конкретні обставини кримінального провадження, та дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В апеляційному суді прокурор та слідчий надали матеріали кримінального провадження, з яких убачається обгрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України, докази того, що строк досудового розслідування продовжений, у зв`язку з неможливістю закінчити досудове розслідування у 2-х місячний строк, оскільки матеріали негласних слідчих дій не розсекречені, за результатами яких можуть з`явитися нові ризики, що в повному обсязі судово-криміналістичні експертизи не проведені, не допитані усі свідки в справі, що й слугувало підставою для продовження строку тримання під вартою.
Посилання захисника на недопустимість доказів здобутих під час досудового розслідування, допущені слідчим порушення в ході проведення розслідування та відсутність доказів, які б доводили причетність його підзахисного до інкримінованого злочину, є безпідставними, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання слідчого судді, суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про продовження строку тримання під вартою.
Під час розгляду відповідного клопотання слідчого, не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів зобов`язаний лише визначити, що причетність особи до вчинення злочину, підозра у якій їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
З наведених підстав твердження сторони захисту про необгрунтованість висунутої підозри за епізодами кримінальних правопорушень та відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, апеляційний суд визнає необґрунтованими.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дослідив матеріали клопотання в межах своєї компетенції та на підставі їх ретельної перевірки прийшов до цілком вірного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою. Рішення слідчого судді є законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, апеляційним судом не встановлено. Апеляційний суд також не приходить до переконання, що ті ризики, які були вказані в ухвалі слідчого судді та які слугували підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відпали, такі продовжують існувати, і встановлено, що досудове розслідування не було можливим закінчити у 2-х місячний строк з об`єктивних причин, що й зумовлено необхідністю продовження тримання під вартою підозрюваного. Беручи до уваги ті відомості про особу підозрюваного ( схильність до вчинення кримінальних правопорушень), апеляційний суд не приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи будуть достатніми для забезпеченння процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :