Провадження № 1-кп/537/156/2017
Справа № 537/1772/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.05.2017 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №0001582 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Центральне, Снігірівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта середня, раніше не судимого, працюючого ПП, одруженого, маючого на утриманні дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин:
12 квітня 2016 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю середньої смуги руху по вул.Велика Набережна в м. Кременчуці, зі сторони вул. Ярмаркової в напрямку до вул. Флотської, керуючи автомобілем «KIA - CEED», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_7 .
В цей саме час по лівій смузі руху по вул.Велика Набережна, в зустрічному напрямку, зі сторони вул. Флотської в напрямку вул. Ярмаркової, керуючи автомобілем «OPEL - KADETT», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався водій ОСОБА_4 .
Наближаючись до розриву між розділювальною смугою, виконуючи маневр повороту ліворуч в напрямку дворового проїзду до буд. №29, водій ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п. 10.1 «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано: п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; виїхав на смугу зустрічного руху, при цьому не надав дорогу автомобілю «KIA - CEED», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 та допустив зіткнення правою передньою частиною свого автомобіля з передньою лівою частиною автомобіля «KIA - CEED», д.н.з. НОМЕР_1 і в результаті некерованого переміщення вищевказаних транспортних засобів було скоєно наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка отримала тілесні ушкодження.
В результаті наїзду, пішохід ОСОБА_8 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 59 від 03.02.2017, отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому правої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням; садна на обличчі зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою довготривалого розладу здоров`я.
Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 173 від 12.04.2017р.в заданій дорожній обстановці водій автомобіля «OPEL - KADETT», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді, шляхом виконання вимог п. 10.1 «Правил дорожнього руху України».

В заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «OPEL - KADETT», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1«Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого, та пояснив, що дійсно вчинив ДТП не навмисно.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті , та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений , правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз*яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справив порядку, передбаченого ст.349 КПК України , суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглянути акт у спрощеному провадженні.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого судом злочину повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.
Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.
Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочинів, вину визнав повністю і визнає ці обставини пом`якшуючими покарання.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України , судом не встановлено.
Суд враховує також, що одним із проявів верховенства права, що закріплений у ст.8 КПК України, є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.
З урахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого ним діяння, зокрема, що обвинувачений визнав свою провину, усвідомив протиправну поведінку, жалкує з приводу вчиненого злочину, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.
Суд також вважає не призначати ОСОБА_4 додаткове покарання, передбачене ч.1 ст.286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами , враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що ОСОБА_4 працює, здійснює підприємницьку діяльність, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Відповідно до правового висновку Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленого в ухвалі від 24.11.2015 року, підставами для судового розсуду (судової дискреції) при призначенні покарання виступають: кримінально-правові відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючи норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), при визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у рішенні в справі «Довженко проти України» зазначає про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи з відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду тощо.
Призначаючи ОСОБА_4 зазначене вище покарання за ч.1 ст.286 КК України, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.
Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує зокрема те, що обвинувачений не судимий, працює приватним пдприємцем , має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітніх дітей, ставлення обвинуваченого до вчиненого, його позитивну характеристику,думку потерпілої і суд приходить до переконання про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 .. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 703/ сімсот три/грн. 68коп витрат на проведення судової авто- технічної експертизи .
Речові докази по справі, автомобіль «OPEL KADETT» н.з. НОМЕР_2 , автомобіль «KIA CEED» д.н.з. НОМЕР_3 , відповідно до ст.100 КПК України, залишити власникам.
Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання:
- за ст. 286 ч.1 КК України у виді штрафу в сумі трьохсот мінімумів доходів громадян, а саме в сумі 5100 (п*ять тисяч сто )грн. без позбавленням права керування транспортними засобами.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати особисте зобов*язання, поклавши на нього обов*язки не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 703/сімсот три/грн. 68коп витрат на проведення судової авто -технічної експертизи .
Речовий доказ по справі, автомобіль «OPEL KADETT» н.з. НОМЕР_2 , відповідно до ст.. 100 КПК України залишити власнику ОСОБА_4 ,
Речовий доказ по справі - автомобіль «KIA CEED» д.н.з. НОМЕР_3 , відповідно до ст.100 КПК України, залишити власнику ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1