Справа № 444/2593/16-к
Провадження № 1-кп/444/26/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2017 року м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області в складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , представник потерпілого ОСОБА_7 ,
13 квітня 2016 року в 00 годин 45 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись у вестибюлі будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, наніс ОСОБА_6 , один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя. Після чого наніс ще декілька ударів кулаком по голові, в результаті чого потерпілий ОСОБА_6 впав на підлогу у коридорі та ОСОБА_3 продовжував наносити удари ногами та руками по спині, по голові та інших частинах тіла, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, травматичного зламу виличної кістки справа, крововилив на обличчі справа, забою м`яких тканин грудної клітки, які відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений пояснив, що йому передзвонив ОСОБА_8 , який у нього працював, і сказав, що йому треба гроші, так як той купив в Ониська телефон і не вистачало 800 гривень, та вказав, що спочатку вони домовились, що ці гроші Пісьо віддасть через два тижні, однак через два дні ОСОБА_9 зателефонував і з погрозами сказав, щоб ОСОБА_8 віддав гроші. Він приїхав з ОСОБА_8 і ОСОБА_10 до будинку АДРЕСА_3 , щоб пояснити Ониську, що гроші до кінця тижня йому повернуть. До них вийшов ОСОБА_9 . Він спитав в Ониська, з яких підстав той збирається ставити «на лічильник» ОСОБА_8 . На що ОСОБА_9 обурився і розбив йому зліва губу і справа вдарив в око. Він долонею відштовхнув ОСОБА_9 в сторону обличчя і той впав. Він ОСОБА_9 не копав і не бив. Він поїхав в швидку в Дублянах, де йому зупинили кров і поїхав додому. Ці події бачили ОСОБА_8 і ОСОБА_10 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомив, що ОСОБА_8 був винен ОСОБА_9 гроші за телефон, а ОСОБА_9 погрожував ОСОБА_8 . Він з ОСОБА_8 працювали в Огнистого, який мав пізніше віддати гроші за роботу. Він, ОСОБА_14 та ОСОБА_12 приїхали до ОСОБА_9 , бо хотіли поговорити нормально, і попросили почекати з грошима, але той категорично відмовився, вдарив Огнистого, але Огнистий не відповів, далі говорили. Потім ОСОБА_9 знову наніс ОСОБА_12 два чи більше ударів в праву сторону лиця, на що Огнистий один раз вдарив ОСОБА_9 долонею, і ОСОБА_9 впав, потім почав кричати на допомогу і побіг, а вони пішли.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 повідомив, що він придбав в ОСОБА_9 телефон, але повністю не розрахувався. ОСОБА_9 вимагав від нього гроші за телефон і погрожував, що як той не віддасть, то його поставлять на «лічильник», під`їдуть старші. Він, ОСОБА_19 і ОСОБА_20 приїхали до ОСОБА_9 , і сказали, що за 2-3 дні гроші будуть. На що ОСОБА_9 обурився, почав махати руками, вдарив ОСОБА_21 в брову і губу. Міша наніс ОСОБА_9 один удар, ОСОБА_9 впав, схопився і побіг вверх по сходах. Вони поїхали в травмпункт, бо в Огнистого були розсічені брова і губа.
Крім цього в судовому засіданні судом було досліджено:
- висновок експерта № 99/2016 від 15.04.2016 року, згідно якого у громадянина ОСОБА_6 при звертанні за медичною допомогою виявлено закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, після травматичний злам виличної кістки справа зі зміщенням (а.п. 9-9 зворот);
- висновок експерта № 312/2016 від 01.09.2016 року, згідно якого у громадянина ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, травматичний злам виличної кістки справа, крововилив на обличчі справа, забій м`яких тканин грудної клітки справа. Вказані ушкодження могли утворитись 13 квітня 2016 року від дії тупих предметів, не виключено рукою затиснутою в кулак, ногою у взутті, відносяться до ушкоджень середньої важкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Судово-медичних даних в тому, що виявлені тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного росту, немає (а.п. 29-29 зворот);
- протокол проведення слідчого експерименту від 29.08.2016 року за участі свідка ОСОБА_17 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення з фототаблицями (а.п. 49-56);
- протокол проведення слідчого експерименту від 29.08.2016 року за участі свідка ОСОБА_18 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення з фототаблицями (а.п. 57-64);
- протокол проведення слідчого експерименту від 31.08.2016 року за участі потерпілого ОСОБА_6 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення з фототаблицями (а.п. 69-86);
- відповідь на запит з Жовківської ЦРЛ, згідно якої ОСОБА_3 на «Д» обліку у психіатра та нарколога не перебуває (а.п. 101 зворот);
- вимога про судимість, згідно якої ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягався (а.п. 101, 101 зворот);
- протокол проведення слідчого експерименту від 30.11.2016 року за участі підозрюваного ОСОБА_3 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення з фототаблицями (а.п. 104-110);
- лист Львівського ОЦЕМДтаМК від 02.09.2016 року № 718, згідно якого звернення ОСОБА_3 13.04.2016 року о 01 годині 10 хвилин зафіксовано у пункті ЕМД «Дубляни» підстанції КЗ ЛОР ЛОЦ ЕМД МК з діагнозом забій м`яких тканин верхньої губи, січена рана лівої надбрівної ділянки (а.п. 111).
Суд не враховує показання обвинуваченого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 в частині нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 з тих мотивів, що спосіб утворення, кількість, характер і локалізація тілесних ушкоджень, встановлених висновком експерта № 312/2016 від 01.09.2016 року (а.п. 29-29 зворот) співпадають з показаннями ОСОБА_6 і не співпадають з показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 . Окрім цього, при співставленні фото № 6 протоколу проведення слідчого експерименту від 29.08.2016 року за участі свідка ОСОБА_17 , який показав, що ОСОБА_6 впав на спину (а.п. 55), фото № 6 протоколу проведення слідчого експерименту від 29.08.2016 року за участі свідка ОСОБА_18 , який показав, що ОСОБА_6 впав на праву сторону (а.п. 63) та фото № 5 протоколу проведення слідчого експерименту від 30.11.2016 року за участі підозрюваного ОСОБА_3 , який показав, що ОСОБА_6 впав обличчям донизу (а.п. 110), встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_17 по різному показали, яким чином впав ОСОБА_6 .
Встановлені судом обставини підтверджуються наданими у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_15 , а також обвинуваченого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , окрім частини, яку суд не враховує, які є логічними та послідовними та узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні: висновком експерта № 99/2016 від 15.04.2016 року (а.п. 9-9 зворот); висновком експерта № 312/2016 від 01.09.2016 року (а.п. 29-29 зворот).
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.
Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менше як на одну третину. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, позитивну характеристику за місцем проживання, за відсутності обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії та вважає, що підстав для застосування більш м`якого покарання немає, однак виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, і до нього слід застосувати приписи ст.75 КК України про звільнення його від відбування покарання з випробуванням. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.
Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.
ОСОБА_6 заявив цивільний позов до ОСОБА_3
ОСОБА_3 вказав, що цивільного позову не визнає, в подальшому заявив, що готовий відшкодувати шкоду в конкретних розумних межах.
Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Майно, на яке накладено арешт відсутнє.
Питання про документи та речові докази потрібно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.
З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Жовківський районний суд Львівської області.

Роз`яснити право подати клопотання про помилування та право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1