Справа № 297/1150/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2017 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000585 від 04.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль марки «Mazda», модель RX-8, червоного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що 03 серпня 2017 року близько 20:00 годин на КПП «Косино» на виїзд з України під керуванням ОСОБА_7 прибув автомобіль червоного кольору марки «Mazda», модель RX-8, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . Під час проходження паспортного контролю спрацював БД «Інтерпол» на транспортний засіб. Відповідно до інформації департаменту Інтерполу та європолу НП України встановлено, що вказаний автомобіль значиться в обліках викрадених автомобілів Генерального секретаріату Інтерполу, ініціатором розшуку є Україна, Ніжньодніпровське відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП в Дніпропетровській області. 03 серпня 2017 року в період часу з 19:00 по 20:00 годин слідчим ОСОБА_3 в с. Косино по вул. Барабаш Берегівського району на КПП «Косино» було проведено огляд місця події, в ході якого було влучено вказаний транспортний засіб та поміщено його на штраф майданчик Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області. Оскільки даний автомобіль є речовим доказом, тому з метою збереження речового доказу, слідчий просив накласти на нього арешт.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав, наведених в такому, просили накласти арешт на автомобіль. Прокурор також повідомила, що даний автомобіль значиться в розшуку з серпня 2016 року.

Представник власника автомобіля ОСОБА_7 ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_7 придбала даний автомобіль в червні 2016 року, оформила право власності та отримала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Під час покупки автомобіля та оформлення права власності жодних проблем не було. Тобто в серпні 2016 року, коли зі слів прокурора автомобіль було заявлено в розшук, власником такого вже була ОСОБА_7 . А остання відповідно не заявляла про викрадення автомобіля. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує його доводи, слідчий суддя приходить до наступного.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчий в клопотанні вказує на те, що автомобіль є речовим доказом, тому метою накладення арешту є збереження речових доказів.

При цьому, до клопотання не додано постанову про визнання транспортного засобу речовим доказом. Таку також не було надано і в судовому засіданні.

Разом з тим, викладені у клопотанні обставини є суперечними, сумнівними та у сукупності з доданими до нього матеріалами не визначають підстав для накладення арешту на зазначений автомобіль, виходячи з наступного.

Правова кваліфікація діяння визначена за ч. 4 ст. 358 КК України, що передбачає кримінальну відповідальність за використання завідомо підробленого документа.

При цьому, із фабули витягу із ЄРДР кримінального провадження № 0000585 від 04.08.2017 року взагалі не вбачається, що було скоєно кримінальне правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України. Слідчим не вказано який документ, що має відношення до вищезазначеного автомобіля є підробленим.

Крім того, з Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що на транспортний засіб, на який слідчий просить накласти арешт, обтяження не накладено (а. с. 16).

Право власності на автомобіль марки «Mazda», модель RX-8, за ОСОБА_7 зареєстровано 14 червня 2016 року, що вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а. с. 7). А, як зазначив в судовому засіданні прокурор, про викрадення автомобіля заявлено в серпні 2016 року.

В судовому засіданні встановлено, що власник транспортного засобу про викрадення її автомобіля не заявляла.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, оскільки слідчим не доведено наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна, на яке просить накласти арешт, а саме автомобіль марки «Mazda», модель RX-8, оскільки необхідність та підстави накладення арешту слідчим не доведено, а клопотання не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як накладення арешту на майно, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. У зв`язку з наведеним, транспортний засіб марки «Mazda», модель RX-8, червоного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , слід негайно повернути власнику ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309, 370-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000585 від 04.08.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України відмовити.

Автомобіль марки «Mazda», модель RX-8, червоного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , вилучений 03 серпня 2017 року під час проведення огляду місця події, який знаходиться на штраф майданчику Берегівського ВП за адресою м. Берегово, вул. Сечені, 13, негайно повернути власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1