№ 335/545/17
пр. № 1-кп/336/145/2017
УХВАЛА
Іменем України
20 лютого 2017 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинувальним актом, складеним щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживає фактично у АДРЕСА_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_2 , не судимого, неодруженого, освіта вища
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Новий Уренгой Тюменської області Росії, проживає та зареєстрований у АДРЕСА_3 , не судимого, одруженого, освіта вища
звинувачених у скоєнні злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України, з обвинувальним актом.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити справу до судового розгляду, зазначив, що підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокурору немає, угоду не укладено, провадження підсудне Шевченківському районному суду м. Запоріжжя, є підстави розглядати справу у відкритому судовому засіданні.

Захисники та обвинувачені вказували на те, що обвинувальний акт формально відповідає вимогам чинного законодавства, перешкод для призначення кримінального провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні немає.

Підготовче судове засідання проводилось за відсутності другого захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 , враховуючи відповідне клопотання ОСОБА_5 та участь у підготовчому судовому засіданні захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 .

При вирішенні питання щодо відповідності обвинувального акту вимогам чинного законодавства та можливості призначення провадження до розгляду, суд виходить з того, що обвинувальний акт та додатки до нього відповідають вимогам ст. 291 КПК України, тож немає перешкод для призначення кримінального провадження до розгляду.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що обом підозрюваним ухвалами слідчого судді від 27.11.2016 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.01.2017 року з можливістю внесення застави, якою підозрювані скористались та внесли визначені слідчим суддею грошові кошти в якості застави.

Відомостей про продовження строку застосування обраного запобіжного заходу в розділі реєстру матеріалів досудового розслідування відсутні.

Реалізуючи положення ч. 5 ст. 199 КПК, суд відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК має враховувати, що після спливу певного часу (строку дії попередньої ухвали) саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою (Рішення ЄСПЛ від 20 січня 2011 року у справі "Прокопенко проти України", від 05 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України"). Тому суд у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України"), а тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав визнається несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим в п. 1 ст. 5 цієї Конвенції (Рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі "Соловей і Зозуля проти України").

Інформаційним листом ВССУ від 30.12.2016 р. N 9-3167/0/4-16 «Щодо вжиття заходів загального характеру, зумовлених порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які встановлені у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 жовтня 2014 року у справі "Чанєв проти України" роз`яснено, що при направленні обвинувального акта до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування (якщо згідно з вимогами глави 18 КПК вид запобіжного заходу передбачає обов`язок слідчого судді визначити термін його дії). Запобіжний захід, обраний або продовжений слідчим суддею на стадії досудового розслідування, може бути продовжений, змінений лише у підготовчому судовому засіданні.

Щодо застосування запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначеним ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, судам необхідно враховувати, що обрання, продовження дії таких запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання здійснюється за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог глави 18 КПК.

Клопотання про обрання запобіжного заходу чи продовження вже обраного запобіжного заходу прокурором у порядку, який визначений КПК України, не заявлялось, відповідні ризики не наводились та не обґрунтовувались, у зв`язку з чим судом питання щодо запобіжного заходу обвинуваченим не вирішується.

Керуючись ст. 314, 315, 316 КПК України,

УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України, на 10.00 годину 01 березня 2017 року.

Судовий розгляд провадити у відкритому судовому засіданні за участю обвинувачених, захисників, прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1