Справа № 317/4896/16-к
№/п 1-в/317/1329/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) майора внутрішньої служби ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Одеса, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений: 29.05.2016 р. Апеляційним судом Дніпропетровської області за ст. 70, ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі
В С Т А Н О В И В:
13 грудня 2016 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання начальника Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання, вважає засудженого таким, що довів своє виправлення.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подання, вважає, що засуджений довів своє виправлення.
Засуджений до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи попереджався своєчасно та належним шляхом. До суду від засудженого надійшла заява про розгляд справи без його участі. Згідно ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Суд, розглянувши клопотання засудженого, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що у задоволенні клопотання має бути відмовлено з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване до особи, яка відбуває покарання у тому числі у виді позбавлення волі, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох четвертей строку покарання, призначеного судом за особливо тяжкий злочин, а також покарання призначеного особі, яка раніше звільнялась умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Як вбачаться з матеріалів справи, в Біленьківській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) засуджений відбуває покарання з 17.08.2013 року. За період відбування покарання порушень установленого порядку відбування покарання не допустив. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 3 заохочення правами начальника відділення СПС та 1 заохочення правами начальника установи.

На виробництві установи працевлаштований різноробочим. До праці ставиться сумлінно. Приймає участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі. За вироком суду має цивільний позов на суму 100265,21 грн., але в бухгалтерії установи виконавчі листи на стягнення боргу відсутні. У відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги. Приймає участь у суспільному житті відділення, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни. Суспільно корисні зв`язки з рідними підтримує. Провину у скоєному злочині визнає.

У відповідності з ч. 2 ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.
Саме по собі відбуття засудженим 3/4 частини покарання не зобов`язує суд звільнити таку особу від подальшого відбування ним покарання, оскільки це є перш за все правом, а не обов`язком суду.
В судовому засіданні було встановлено, що засуджений ОСОБА_6 , згідно довідки про заохочення та стягнення має 6 заохочень, при цьому перші два заохочення отримав 17.04.2012 р. та 25.04.2013 р. відповідно, однак згідно до подання Біленківської ВК засуджений відбуває покарання у вказаній установі лише з 17.08.2013 р.
Крім того відповідно до характеристиці наданої начальником Житомирської установи виконання покарань № 8 вбачається, що станом на 03.11.2010 року засуджений ОСОБА_6 жодних заохочень та стягнень не мав. Провину у вчиненому злочині не визнавав. (а.о.с. 45-46)
Згідно до річної характеристики за 2011 рік, наданої начальником відділення СПС та заступником начальника Житомирської УВП №8, засуджений ОСОБА_6 на шлях виправлення не став.
Перше заохочення отримав лише 17.04.2012 року, при цьому, що в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 перебуває з 13.01.2006 року. (а.о.с. 52)
Відповідно до витягу з протоколу № 65 від 12.09.2013 року вбачається, що засудженому ОСОБА_6 було відмовлено у переведенні до дільниці соціальної реабілітації, так як він не став на шлях виправлення. (а.о.с. 71)
Станом на 12.09.2013 року засуджений ОСОБА_6 на виробництві Біленківської ВК № 99 влаштований не був, участі у суспільному житті та програмах диференційованого впливу, роботах по благоустрою не приймає про що зазначено у відповідній характеристиці (а.о.с. 72)
Позитивні характеристики засуджений ОСОБА_6 , отримав лише 13.01.2016 р. та 02.11.2016 ., тобто перед настанням відповідної пільги.
Отже, встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності переконують суд в тому, що поведінка ОСОБА_6 за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, засуджений не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
За вищенаведених підстав суд дійшов висновку, що в задоволенні подання в.о. начальника Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 - необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, п.2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні подання начальника Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) майора внутрішньої служби ОСОБА_5 про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення, а для засуджених, що відбувають покарання, протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1