Справа № 202/770/17
Провадження № 1-кп/202/123/2017
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судового засідання № 8 Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у відкритому судовому засіданні справу за обвинувальним актом по кримінальному провадженню, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 січня 2017 року за № 0000011 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Горлівка, Донецької області, громадянки України, пенсіонерки, яка має середньо-технічну освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 26.10.2015 року в денний час доби, більш точного часу встановити не надалось можливим, будучи особою, переміщеною з району проведення антитерористичної операції, зайшла до приміщення Управління праці та соціального захисту населення Індустріальної районної у м. Дніпро ради ( далі за текстом Управління праці), розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. пр. Петра Калнишевського, 55, з метою отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджений постановою Кабінету міністрів України № 505 від 01.10.2014 року.
02.11.2015 року рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, прийнятого Управлінням праці, ОСОБА_4 було призначено виплату на адресну допомогу у розмірі 884 (вісімсот вісімдесят чотири) грн. в місяць, на період з 24.10.2015 року по 23.04.2016 року.
Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, з 11.11.2015 року ОСОБА_4 набула у власність нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч ст. 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджений постановою Кабінету міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, протягом трьох днів не повідомила уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, а саме про володіння житловим приміщенням, розташованим в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції.
Продовжуючи вчиняти злочинні дії, керуючись єдиним раніше виниклим злочинним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 25.04.2016 року в денний час доби, більш точного часу не встановлено, зайшла до приміщення Управління праці, розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, 55, де з метою продовження отримання щомісячної адресної допомоги заповнюючи заяву про продовження призначення щомісячної адресної допомоги особам, які перемішуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг, вказала завідомо недостовірну інформацію про те, що у неї та членів її сім`ї на момент заповнення заяви відсутнє у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, та для доведення свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману до кінця, надала зазначену заяву уповноваженій особі Управління праці, хоча фактично остання, відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, з 11.11.2015 року набула у власність нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .
Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 , 24.05.2016 року рішенням про призначення допомоги переміщеним особам на проживання, прийнятого Управлінням праці, останній було призначено виплату на адресну допомогу у розмірі 884 (вісімсот вісімдесят чотири) грн. в місяць, на період з 25.04.2016 року по 17.10.2016 року.
Однак, 22.08.2016 року Управлінням праці прийнято рішення про припинення допомоги переміщеній особі на проживання - ОСОБА_4 , у зв`язку з виявленням повноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.
Таким чином, ОСОБА_4 , умисно приховала відомості щодо права власності на житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, а саме квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , отримувала щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Своїми діями ОСОБА_4 у період з 11.11.2015 року по 22.08.2016 року незаконно заволоділа грошовими коштами, виплаченими в якості призначеної адресної допомоги, на загальну суму 7926, 53 гривень.
В судовому засіданні обвинуваченою ОСОБА_4 було заявлено клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.
Прокурор підтримав в судовому засідання дане клопотання та просив його задовольнити.
Обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України визнала у повному обсязі, щиро розкаялася і розповіла, що вона скоїла злочин за обставинами, вказаними в обвинувальному акті. Незаконно одержану допомогу вона повернула державі і щиро кається в скоєному. Просила задовольнити її клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд провадження у її відсутність, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 підтримала в повному обсязі.
За клопотанням обвинуваченої та за погодженням прокурора, судом досліджені докази, зібрані під час досудового розслідування, законність та допустимість яких сторонами провадження не оспорюється.
За таких обставин очевидно, що дії ОСОБА_4 були умисними і мають правильну правову кваліфікацію за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як встановлено судом, обвинувачена ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості. Обвинувачена раніше не судима, злочин вчинила вперше. ОСОБА_4 повністю визнала свою вину, щиро покаялася у вчиненні злочину, висловлює жаль з приводу вчиненого; активно сприяла його розкриттю, а саме - на досудовому слідстві повністю визнавала свою вину, давала правдиві покази, не намагалася уникнути відповідальності. Крім того, вона добровільно та повністю відшкодувала завдані її діями збитки.
Відповідно до п. 3 Постанови № 12 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Тому, враховуючи, що є всі підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, суд вважає, що заявлене клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 45 КК України, ст. 284, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 грудня 2017 року за № 0000011 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрити на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченої.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1