Справа № 755/6853/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_3 , звернувся зі скаргою до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, в порядку ст. 303 КПК України, на рішення слідчого у рамках вказаного кримінального провадження від 16.09.2016, якими йому було відмовлено у задоволенні його клопотань про допит свідків, оскільки, на переконання заявника дане процесуальне рішення слідчого є необґрунтованим й не вмотивованим, тобто не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.
Особа, що подала скаргу у судовому засіданні дану скаргу підтримала, просила задовольнити з вказаних у ній підстав.
Слідчий у судове засідання, будучи повідомленим про нього згідно положень ст. 135 КПК України, не з`явився, тож слідчий суддя беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 КПК України в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та норми ч. 3 ст. 306 КПК України, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду скарг даного типу, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті та дослідивши матеріали судового провадження, приходить до наступного.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга в загальних рисах відповідає вимогам КПК України, та виходячи з норм ст. 55 Конституції України, підлягає судовому розгляду.
13.09.2016 до Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві надійшли 3 клопотання особи, що подала скаргу про допит свідків у цьому провадженні, тобто здійснення слідчих дій.
Постановами слідчого ОСОБА_4 від 16.09.2016 у їх задоволенні було відмовлено з посиланням на положення ст.ст. 40, 55, 110, 220 КПК України.
У той же час, відповідно до ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Постанова слідчого, прокурора складається у тому числі з: 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.
Таке процесуальне рішення слідчий приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, яка регламентує, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Але, дані постанови слідчого вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України не відповідають так, як прийняті без дотримання вимог ст.ст. 94, 223-225 даного Кодексу.
Апріорі, при прийнятті даних постанов, виходячи з їх структурного змісту слідчий норми ст.ст. 223-225 КПК України взагалі не врахував, хоча саме останні регламентують питання порушені заявником.
Тобто, у цій сиуатції, суб`єкт оскарження при вирішенні по суті питань порушених заявником не застосував закон, який підлягав застосуванню, тим самим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відпвоідальністьб, що є підставою для скасування вказаних постанов.
Слідчий, який здійснює розслідування цього провадження, як учасник процесу, у даному провадженні, станом на час судового розгляду, будучи вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, правом на надання письмових заперечень до суду, з зазначенням належних та допустимих доказів, у розумінні ст.ст. 84-86 КПК України, які б в той чи інший спосіб спростовували або ж підтверджували доводи особи, що подала скаргу, не скористався.
За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, які йому відомі, на час розгляду скарги, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга в цій частині підлягає задоволенню, а ріщення слідчого скасуванню із зобов`язанням його вчинити дію за клопотаннями заявника згідно ст.ст. 94, 220, 223-225 КПК України шляхом задовольнння чи відмови у його задоволенні із постановлення з цього питання умотивованої постанови.

Підстав для прямого зобов`язання слідчого допитати вказаних у клопотаннях осіб слідчий суддя не убачає з огляду на полодення ч. 5 ст. 40 в поєднанні з нормами п. 18 ч. 1 ст. 3 та ст. 307 КПК України.

Керуючись ст.ст. 1-3, 7-29, 84-86, 91-94, 110, 220, 223-225, 303-307, 309, 310, 369-372, 376 КПК України слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Скаргу - задовольнити частково.
Постанови слідчого Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві ОСОБА_4 від 16.09.2016 про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_3 від 13.09.2016 за № І 4689, № І 4688, № І 4690, кожну окремо, у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003773 від 18 березня 2016 року скасувати та зобов`язати Дніпровське управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві вчинити одну з дій передбачених ст.ст. 220, 223-225 КПК України (клопотання задовольнити чи відмовити у його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови) за цими клопотанням заявника в строки визначені ст. 220 цього Кодексу та з урахуванням положень ст. 28 останнього Кодексу.

В іншій частині у задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Слідчий суддя: ОСОБА_1