Справа № 456/460/17
Провадження № 1-кп/456/189/2017
ВИРОК

іменем України

12 травня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Стрию кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України на підставі угоди про визнання винуватості від 06 лютого 2017 року,
в с т а н о в и в:
обвинувачений ОСОБА_5 в період з червня 2015 року по 18.10.2016 року, перебуваючи за адресою Львівська область, м. Стрий, вул. Сколівська, 20, будучи посадовою особою суб`єкта господарської діяльності, відомості про якого не включені до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом директором ТзОВ «НВП Розліт», всупереч вимогам Закону України "Про металобрухт", діючи умисно та з корисливих мотивів організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту та у подальшому, використовуючи його, здійснював операції з металобрухтом з метою отримання прибутку.

Так, в червні 2015 року у ОСОБА_5 виник умисел щодо здійснення заготівлі брухту чорних металів шляхом купівлі його за готівку у фізичних та юридичних осіб та подальшої реалізації вагонними партіями іншим суб`єктам господарювання по ціні вищій за ціну приймання, з метою отримання прибутку.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, будучи директором ТзОВ «НВП Розліт», відомості про яке не включені до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом вирішив використати земельну ділянку до якої прилягає під`їзна залізнична колія, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , співвласником якої він є, для подальшої організації незаконного пункту прийому металобрухту, з метою здійснення заготівлі брухту чорних металів, шляхом придбання його у фізичних та юридичних осіб за готівку. При цьому ОСОБА_5 достовірно знав та усвідомлював, що для здійснення операцій з брухтом чорних металів необхідно бути включеним до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом. Водночас, ОСОБА_5 будучи директором ТзОВ «НВП Розліт» будь-яких дій щодо забезпечення діяльності пункту прийому металобрухту за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Сколівська, 20 всупереч вимогам ст.5 Закону України «Про металобрухт» необхідними дозвільними документами не вжив та до жодних державних органів виконавчої влади, зокрема Львівської обласної державної адміністрації про включення до відповідного переліку не звертався.

З метою забезпечення діяльності пункту прийому, схову та збуту металобрухту за вищевказаною адресою, ОСОБА_5 в червні 2015 року забезпечив вказаний пункт вантажно-розвантажувальною технікою, необхідними вагами та залучив невстановлених осіб, які виконували функції вантажників та з якими у подальшому розраховувався готівкою.

Довершуючи свій злочинний умисел на організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту та забезпечення його подальшого функціонуванння з метою отримання прибутку, ОСОБА_5 забезпечив можливість відвантаження незаконно заготовленого ним металобрухту залізничним транспортом через домовленість із службовими особами ТзОВ «Укртрансконсалтинг», які на вимогу ОСОБА_5 , не будучи повідомленими про його незаконну діяльність, забезпечували подання відповідних заявок до ПАТ «Укрзалізниця» на поставку залізничних напіввагонів до незаконного пункту заготівлі металобрухту, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Стрий, вул. Сколівська, 20 з метою їх подальшого завантаження та відправки під керівництвом

ОСОБА_5 подальшому, ОСОБА_5 з червня 2015 року, перебуваючи на організованому ним незаконному пункті прийому, схову та збуту металобрухту, особисто здійснюючи функції приймальника, не з`ясовуючи походження заготовлював брухт чорних металів, придбаваючи його у фізичних та юридичних осіб, здійснюючи розрахунок за нього всупереч Закону України "Про металобрухт" готівкою. При цьому ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 4 Закону України «Про металобрухт» здійснював приймання промислового металобрухту у фізичних осіб, та приймаючи металобрухт, не складав відповідних актів приймання. При цьому заготовлений промисловий металобрухт не проходив жодного контролю з дотримання вимог вибухової безпеки та наявності на ньому шкідливих речовин.

Також ОСОБА_5 забезпечував зберігання заготовленого у вказаний спосіб брухту чорних металів на території, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 до його відвантаження вагонними партіями іншим суб`єктам господарювання для подальшої поставки на металургійні заводи.

Діючи у вказаний спосіб, ОСОБА_5 систематично здійснював заготівлю брухту чорних металів на незаконно організованому ним пункті прийому, схову та збуту металобрухту на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , не будучи включеним до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом в період з червня 2015 року до 18.10.2016, тобто до часу виявлення працівниками правоохоронних органів вищезгаданого незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту та припинення його функціонування.
06.02.2017 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України. Сторони узгодили покарання у видіштрафу розміром 1500 (тисячу пятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень. Згідно умов даної угоди підозрюваному роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений, підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, тому просив затвердити угоду.
Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
У ст.472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст.474 КПК України якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, які просили затвердити угоду про визнання винуватості; вивчивши обвинувальний акт; перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч.4 ст.469, ст.472 КПК України; з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч.4 ст.474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання ним винуватості.
Судових витрат по справі немає.
Цивільний позов не заявлено.
Речовий доказ брухт чорного металу в кількості 1380 (одна тисяча триста вісімдесят) кілограм, який переданий на відповідальне зберігання ТОВ «Укрмет Захід», слід конфіскувати в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд -
з а с у д и в :
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 06.02.2017 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000121 від 26.01.2017 року.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
Речовий доказ брухт чорного металу в кількості 1380 (одна тисяча триста вісімдесят) кілограм, який переданий на відповідальне зберігання ТОВ «Укрмет Захід», конфіскувати в дохід держави.
Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя ОСОБА_1