печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 за погодженням з процесуальним керівником прокурором Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме:
1) предмет візуально схожий на кухонний ніж;
2) металевий предмет схожий на ложку для взуття;
3) змиви речовини бурого кольору.
Крім того, слідчий просить поновити строк на звернення з даним клопотанням до суду.
Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що в провадженні СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві, перебувають матеріали досудового розслідування № 0002901 від 24.06.2017 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 24.06.2017 року приблизно о 00 год. 15 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля будинку № 17/5 по бул. Д. Народів в Печерському районі м. Києва, під час конфлікту із раніше знайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України, тимчасово не працюючим, проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , умисно наніс йому удари ложкою для взуття і два удари ножем, та завдав тілесні ушкодження, а саме забійні рани голови потиличної ділянки, не проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, чим спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння.
В ході огляду місця події 24.06.2017, за адресою м. Київ, бульвар Дружби Народів, 17/5, виявлено та вилучено відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України в якості тимчасового вилученого майна:
1) предмет візуально схожий на кухонний ніж;
2) металевий предмет схожий на ложку для взуття;
3) змиви речовини бурого кольору.
Перелічене вище майно було вилучене в ході огляду та поміщене на тимчасове зберігання до Печерського УП ГУ НП в м. Києві за адресою м. Київ, вул. Московська, 30.
Слідчий зазначає, що перелічені вище предмети мають значення речових доказів, а саме є матеріальними об`єктами, які могли зберегти на/в собі його сліди злочину, можуть містити інші відомості, (інформацію) що може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судовому засідання слідчий клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладене в ньому, просив задовольнити.
Власник майна надав на адресу суду заяву, згідно якої проти задоволення клопотання слідчого не заперечував.
Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою 1) забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Враховуючи вищевикладене, те, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди злочину, слідчий суддя вважає, що з метою збереження речових доказів наявні підстави для накладення арешту на вищевказане майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження іншим чином, та користування означеним майном, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення, перетворення та відчуження цього майна.
Крім того, з урахуванням наведених слідчим обставин слідчий суддя вважає поважними причини пропуску строку звернення із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а відтак наявними підстави для поновлення такого строку.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого про поновлення строку на звернення з клопотанням про арешт майна задовольнити.
Поновити строк для звернення з клопотанням про арешт майна.
Клопотання про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на тимчасове вилучене майно, а саме:
- предмет візуально схожий на кухонний ніж;
- металевий предмет схожий на ложку для взуття;
- змиви речовини бурого кольору, - шляхом заборони відчуження, розпорядження іншим чином, та користування означеним майном.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1