ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.06.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в колегіальному складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарі судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0000616 від 21.12.2012 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, на утриманні має малолітню дитину, раніше не судимого,

по обвинуваченню за ст.ст. 15 ч. 2, 190 ч. 4 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 , -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувачення, від підтримання якого прокурор відмовився у судовому засіданні, у невстановлений слідством час, на початку 2008 року, у ОСОБА_11 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме: грошовими коштами ОСОБА_9 в особливо великих розмірах, шляхом надання до Богунського районного суду м. Житомира завідомо підробленої розписки від імені ОСОБА_9 на свою користь.

У невстановлений слідством час та невстановленому слідством місці ОСОБА_11 отримав фрагмент рукописного тексту, написаного ОСОБА_9 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману, ОСОБА_11 у березні 2008 року звернувся до ОСОБА_13 під надуманим приводом перевірити професійні здібності останнього з проханням поєднати за допомогою комп`ютерного редактору частину рукописного тексту ОСОБА_9 та частину з підписом останнього на одному аркуші. Не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_11 . ОСОБА_13 виконав прохання та у березні 2008 року виготовив за допомогою копіювально множувальної техніки розписку від імені ОСОБА_9 , в яку було внесено неправдиві відомості, а саме: за допомогою комп`ютерного редактору поєднано рукописний текст та підпис від імені ОСОБА_9 .

Після чого, у березні 2008 року, в невстановлений час та місці, ОСОБА_11 отримав від ОСОБА_13 виготовлену за допомогою копіювально множувальної техніки розписку від імені ОСОБА_9 , в яку було внесено неправдиві відомості, а саме: за допомогою комп`ютерного редактору поєднано рукописний текст та підпис від імені ОСОБА_9 , змістом якого було боргове зобов`язання останнього перед ОСОБА_11 на загальну суму 250000 грн., хоча в дійсності будь-яких боргових зобов`язань між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 не було.

Після цього, діючи у рамках вищевказаного злочинного умислу, в жовтні 2008 року у невстановлений час та місці ОСОБА_11 звернувся для представлення своїх інтересів у суді до адвоката ОСОБА_14 , якому передав для подальшого використання завідомо підроблений документ, а саме: виготовлену розписку від 31.01.2008 року, згідно змісту якої ОСОБА_9 отримав у ОСОБА_11 в борг грошові кошти в сумі 250000 грн. з терміном виконання до 31.08.2008 року, на підставі якого стягнути з ОСОБА_9 грошові кошти у зазначеній сумі, тобто мав намір на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 у сумі 250000 грн.

В подальшому, 10.03.2011 року у приміщенні Апеляційного суду Житомирської області за адресою: м. Житомир, вул. 1-го Травня, 24, під час судового розгляду ОСОБА_14 в якості представника ОСОБА_11 надав завідомо підроблений документ, а саме: вищевказану розписку.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 11.07.2012 року цивільну справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.12.2013 року провадження по заяві ОСОБА_9 про перегляд судового рішення по цивільній справі № 2-3856/12 за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_9 про стягнення боргу, у зв`язку з нововиявленими обставинами, зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по даному кримінальному провадженню.

Таким чином, ОСОБА_11 достовірно знаючи, що вказана виготовлена розписка від імені ОСОБА_9 надає йому право на отримання від останнього грошових коштів у якості позики, оскільки прийнята Богунським районним судом м. Житомира за оригінал, разом з тим є підробленою, та враховуючи, що відомості відображені у вказаній розписці не відповідають дійсності, на підставі завідомо підробленої розписки, вчинив всі дії, які вважав за необхідне для задоволення належним ОСОБА_9 майном, а саме: грошовими коштами у сумі 250000 грн., що станом на 2008 рік є особливо великим розміром, однак свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Такими умисними діями, які виразились у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненими в особливо великих розмірах, ОСОБА_11 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 15 ч. 2, ст. 190 ч. 4 КК України.

Суд, дослідивши надані докази, показання обвинуваченого, потерпілого, враховуючи межі пред`явленого обвинувачення, вважає, що воно не знайшло свого підтвердження.

Потерпілий ОСОБА_9 в своїх показаннях зазначив, що з 2004 року купував техніку у підприємства СЕТ, де працював ОСОБА_11 , дзвонив по телефону та замовляв, що потрібно було, приїжджав сам забирав або товар передавався автобусом. Потім ОСОБА_15 створив свою фірму АКСУ, спочатку ціни на товар були нормальні, а потім збільшилися, а тому почав шукати інших продавців, де ціни були меншими. Якось зателефонував ОСОБА_15 , що не розрахувався за товар, із-за цього виник конфлікт, так як вважав, що гроші за товар виплатив. Під час робочого дня на офіс по вулиці Хлібній, 20, в м. Житомирі з`явилось двоє невідомих, потім показали посвідчення що слідчі, хотіли описати майно, сказали, що на прохання ОСОБА_15 . Показали розписку, але почерк в ній був не його, про що він і повідомив, сказали, щоб написав аналогічний текст для перевірки, що і зробив, але дату не ставив. В цей час та місці були присутні і ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . Коли в Апеляційному суді питали за розписку, вже була його, але з датою та підписом. Після цього він звернувся до міліції з приводу шахрайських дій ОСОБА_11 ..

Свідок ОСОБА_18 підтвердив факт приходу до офісу по вулиці Хлібній, 20, в м. Житомирі, де він ремонтував ОСОБА_19 принтер, двох чоловіків віком за 30 років, які говорили про розписку ОСОБА_20 . Про що конкретно була розмова, не питав у ОСОБА_20 , так як той був засмучений.

Обвинувачений ОСОБА_11 вказує, що з ОСОБА_20 познайомився як з покупцем комплектуючих до комп`ютерної техніки в м. Києві, а коли почав займатися самостійно роботою, це було приблизно в 2005 році, запропонував ОСОБА_20 купувати у нього комплектуючі, на що останній погодився. На початку 2007 року ОСОБА_20 звернувся до нього допомогти його магазину, в якому він мав намір працювати самостійно, по приїзду в м. Київ в офісі ОСОБА_21 було надано 250000 грн. готівкою, які він зобов`язався повернути через 6 місяців. Ці гроші він брав для придбання товару, оформлення магазину. Розписка про отримання грошей була написана 31.01.2008 в присутності ОСОБА_22 та ОСОБА_23 . Частково вказана сума, декілька тисяч гривень, була сплачена протягом одного місяця, але яким чином не пам`ятає. Потім подзвонив якийсь чоловік, та сказав, що він є дядьком ОСОБА_20 , та що грошей той не має своєчасно повернути. Коли минуло 6 місяців, то звернувся до адвоката за допомогою, це був ОСОБА_24 , йому передав розписку, адвокат звернувся до суду з позовом, а коли вже потім звернулися до виконавчої служби, то рішення було скасовано. Представник ОСОБА_25 , який був також клієнтом, говорив, що розписка не ОСОБА_20 .

Свідок ОСОБА_26 підтвердив показання обвинуваченого, вказав, що знайомий з ОСОБА_27 приблизно з 1998 року, співпрацював з ним, ОСОБА_20 знав як клієнта. В 2005 році почав працювати вдвох з ОСОБА_15 , який займався комп`ютерами, а він технікою, в цьому їм допоміг його родич ОСОБА_28 . Проблем з ОСОБА_20 не було, як розраховувався за товар з ОСОБА_15 не знає, але якщо отримував товар то проблем не було. Якось ОСОБА_15 попросив засвідчити передачу грошей 250000 грн. Шеміцькому, краєм вуха чув, що ОСОБА_20 хотів відкрити магазин. ОСОБА_20 писав розписку, суму не пам`ятає, для них вона не була великою на той час. Знає, що ОСОБА_20 потім не повернув гроші, перестав приїжджати за товаром. Розписка була написана на початку 2008 року, потім долар пішов вверх.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні зазначив, що надавав правову допомогу ОСОБА_11 на прохання ОСОБА_22 , йому були надані копії розписки та паспорта ОСОБА_15 . Він їздив до м. Житомира до ОСОБА_20 , був у нього вдома, спілкувався з матір`ю, яка була здивована, був на робочому місці ОСОБА_20 , залишив там візитку. Через два тижні після поїздки було звернення до суду. Потім йому хтось передав оригінал розписки, який він віддав в апеляційному суді. Він був під час розслідування справи у слідчого, який показував йому понівечений з правої сторони аркуш паперу, де номер аркуша відірваний, це є розписка, яку він передавав у суді.

Свідок ОСОБА_29 , вказав, що познайомився з ОСОБА_30 як з приватним підприємцем, проживали недалеко один від одного, займалися комп`ютерною технікою, з ОСОБА_15 знайомий як з продавцем комп`ютерних товарів. Якось ОСОБА_20 розповів йому, що ОСОБА_15 збільшив йому суму боргу, заставивши написати про це розписку. ОСОБА_20 просив йому допомогти, запросив познайомитися зі справою в суді, де зі справи забрав розписку, взамін поклав копію, з неї він робив якісь копії, але точно не пам`ятає. Не був присутній при написанні ОСОБА_20 розписки працівникам міліції в м. Житомирі, розповідав про це раніше, так як вважав дії ОСОБА_15 такими, що переступають вимоги закону. Свідок ОСОБА_13 також підтвердив, що зі слів ОСОБА_20 відомо, що ОСОБА_15 збільшив суму боргу, заставивши написати розписку, а потім звернувся до суду. Шеміцький також звертався до нього, щоб він підробив розписку від його імені ОСОБА_15 .

Згідно з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_9 про стягнення боргу до Богунського районного суду м. Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_9 на його користь згідно договору позики 250000 грн. та відсотки і витрати в сумі 2990 грн., до якої було долучено копію розписки ОСОБА_9 про отримання коштів та зобов`язання про повернення протягом 6 місяців, на копії розписки була вказана дата її складення та підпис.

30 липня 2009 року судом було ухвалено заочне рішення про стягнення з відповідача вказаних у позові сум боргу.

В послідуючому 12.08.2009 року ОСОБА_20 була подана заява про перегляд заочного рішення, після призначення справи до розгляду ОСОБА_29 5.11.2009 подана заява від імені ОСОБА_9 , як двоюрідного брата, про відкладення судового засідання, проте у послідуючому заявник в судові засідання не з`являвся, заява була залишена без розгляду 28.01.2010.

За матеріалами справи 12.10.2010 року ОСОБА_9 була видана довіреність на представлення його інтересів іншим особам, зокрема ОСОБА_29 , який користуючись своїми повноваженнями знайомився з матеріалами справи, оформляв скарги, заяви. Зокрема і вказував про наявність свідків, які можуть підтвердити факт написання розписки в приміщенні офісу ОСОБА_9 , окрім того приймав участь у судовому засіданні в апеляційній інстанції при розгляді апеляції, яка 10.03.2011 залишила рішення суду першої інстанції без змін.

При розгляді справи в судовому засіданні апеляційної інстанції представником позивача була надана розписка, яка була долучена до матеріалів справи в якості оригіналу.

Згідно з дослідженими доказами встановлено, що судом на запит Богунського РВ УМВС України в Житомирській області від 16.08.2011 було надано копії розписки з матеріалів цивільної справи (а.с. 8, 153 справи № 2-3856/12), 16.08.2011 року спеціалістом НДКЕЦ УМВС України в Житомирській області був наданий висновок № 46 про неможливість надання висновку щодо виконання даної розписки рукою ОСОБА_9 , оскільки остання є документом, виконаним за допомогою копіювально множувальної техніки. Після висновку спеціаліста Богунським РВ була повернута суду розписка з а.с 153 цивільної справи.

На повторний запит 25.08.2011 суддею було надана відповідь, що у судовому засіданні при розгляді справи оглядався оригінал розписки, але в матеріалах справи є лише завірена судом копія, тому надати оригінал розписки неможливо, копія цієї розписки була надана на попередній запит.

В травні 2013 слідчим СВ Богунського РВ оглянуто розписку, виконану фарбником синього кольору на фрагменті паперу 18,9х17,5 см, верхній правий кут якого має пошкодження у вигляді відриву, без дати та підпису, та яка починалася словами: «Розписка.», закінчувалася - «31 липня 2008 року». Яким чином вказаний фрагмент розписки потрапив до слідчого, з наданих прокурором для дослідження матеріалів, суду невідомо.

В липні 2013 року слідчим Богунського РВ УМВС України в Житомирській області було вилучено розписку ОСОБА_9 з матеріалів цивільної справи, яка була повернута після дослідження спеціалістом в 2011 році, про що в справі є відповідні документи.

По вказаним документам були призначені відповідні експертизи. Так за висновком експерта № 1/786 від 12.07.2013 рукописний текст наданого фрагменту розписки виконані рукою ОСОБА_9 , а за висновком експерта № 1/1140 від 16.07.2013 надане на дослідження технічне зображення розписки ОСОБА_9 (а. 153) виготовлене струменевим способом друку, рукописний текст та підпис виконані струменевим способом друку, встановити чи виготовлено весь текст надано зображення розписки з розписки, фрагмент якої надано, не надається можливим у зв`язку з відсутністю повного тексту оригіналу розписки.

Враховуючи досліджені докази в своїй сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_11 інкримінованого злочину, а припущення не можуть бути покладені в основу обвинувачення.

Потерпілий, обвинувачений, свідки зазначають, що наявність взаємовідносин між обвинуваченим та потерпілим, пов`язаних з реалізацією комп`ютерної техніки протягом певного періоду часу 2000-2008 рр. та наявність певного конфлікту у зв`язку з цим, що виник між ними, підтвердженням цього є також і матеріали цивільної справи за позовом обвинуваченого.

Проте ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні шахрайських дій шляхом обману щодо ОСОБА_9 , тобто намаганні заволодіти грошовими коштами, використовуючи підроблену розписку від імені ОСОБА_9 ..

При судовому розгляді суду не надано доказів на підтвердження того, що під час розгляду цивільної справи про стягнення позики обвинуваченим та його представником суду була надана копія, а не оригінал розписки. Цей факт органом досудового розслідування не був встановлений, оскільки матеріали цивільної справи не оглядалися для встановлення можливості вилучення з неї «оригіналу» розписки, на яку посилається обвинувачений; не допитувалися особи, які могли б підтвердити чи спростувати можливість вилучення «оригіналу» розписки з матеріалів цивільної справи; не оглядався належним чином і фрагмент розписки, наданий слідчому свідком ОСОБА_29 , для вияснення питання щодо можливості її вилучення зі справи. Зазначене перешкоджає встановленню факту подання обвинуваченим під час розгляду цивільного позову суду оригіналу чи копії розписки про отримання грошей ОСОБА_9 .

У зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_11 у вчиненні злочину, він підлягає виправданню за ст. 15 ч. 2, ст. 190 ч. 4 КК України.

Керуючись ст. 368-370 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Виправдати ОСОБА_7 за ст. 15 ч. 2, ст. 190 ч. 4 КК України у зв`язку з недоведеністю у вчиненні інкримінованого злочину.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3