Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/130/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.01.2017 м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000458 за апеляційними скаргами прокурора, захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2016 року, якою обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, повернуто начальнику Маловисківського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_11
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_12 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_13 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ,
Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000458 щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, повернуто начальнику Маловисківського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_11 .
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт, який був вручений прокурором ОСОБА_7 в перекладі на російську мову, зробленому самим слідчим та не засвідченим підписом перекладача, тобто не відповідає вимогам ч.2 ст.291, ст.293 КПК України, оскільки переклад інформації на російську мову зроблений не повноважною особою перекладачем, який незацікавлений у викривлені інформації та в обов`язковому порядку несе кримінальну відповідальність за завідомо неправильний переклад, а стороною обвинувачення, що є неприпустимим. Відсутність у даному кримінальному провадженні доказів вручення ОСОБА_7 перекладу обвинувального акту відповідно до вимог чинного законодавства на російську мову, якою він достатньо володіє для розуміння суті висунутого йому обвинувачення, свідчить про порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 .

Крім того, обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК України, оскільки відомості про потерпілого не містять інформації про його громадянство.

Також, даною ухвалою районного суду продовжено обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 06 грудня 2016 року по 03 лютого 2017 року.

В апеляціях:

-прокурор просить ухвалу районного суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що обвинувальний акт містить усі відомості, які передбачені нормою 291, 293 КПК України. Так, вимоги згаданих статей не містять обов`язку щодо засвідчення перекладу процесуального рішення перекладачем. Більше того, судом першої інстанції зазначено, що відомості про потерпілого не містять інформації про його громадянство. Вказане є технічною помилкою, а отже органами досудового розслідування не допущено таких істотних порушень норм КПК України, які б перешкодили здійсненню судового розгляду. Більше того, судом першої інстанції не враховано те, що питання щодо повернення згаданого обвинувального акту по вказаному кримінальному провадженню із вказаних підстав, вже було предметом розгляду апеляційною інстанцією, відповідно до ухвали суду від 13.10.2016 року.

-захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 обли та ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу районного суду в частині продовження строку тримання під вартою його підзахисним. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції в частині продовження запобіжного заходу не вмотивована, суд зазначив лише на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились. Крім того захисник зазначає, що вже майже 18 місяців обвинуваченні без вироку суду і доведеності їх вини у вчиненні злочину позбавленні волі, що суперечить практиці ЄСПЛ. Згідно, якої суд першої інстанції повинен конкретно навести в судовому рішенні відповідні і достатні підстави для тримання згаданих осіб під вартою, що у даному випадку судом першої інстанції виконано не було.

-захисник-адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить частково скасувати ухвалу районного суду в частині продовження строку тримання під вартою його підзахисному та ухвалити нову ухвалу якою повернути обвинувальний акт із додатками прокурору, а ОСОБА_10 звільнити з-під варти негайно. Свої вимоги мотивує тим, що питання обрання, зміни, скасування або продовження дії запобіжних заходів віднесено до підготовки до судового розгляду. Рішенням про повернення обвинувального акту прокурору суд позбавляє суду можливості вирішувати будь-які питання в межах даного кримінального провадження, в тому числі й щодо запобіжних заходів. Так, сторона захисту та обвинувачений були позбавленні можливості заявити клопотання про зміну запобіжного заходу, що свідчить про грубе порушення судом першої інстанції права на захист. Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити та заперечив щодо задоволення інших поданих апеляційних скарг,

обвинувачених ОСОБА_7 обли і ОСОБА_8 та в їх інтересах захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали свої апеляційні вимоги і заперечили щодо апеляційних вимог прокурора, обвинуваченого ОСОБА_10 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які також підтримали свої апеляційні вимоги і заперечили щодо вимог зазначених в апеляційній скарзі прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляціях, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до п.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства.

Згідно п.3 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» суд має право повернути прокуророві обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Тобто, виходячи з вище викладених роз`яснень підставою для повернення обвинувального акта прокурору в порядку п.3 ч.3 ст.314 КПК України, є невідповідність його вимогам ст.291 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.
Згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланнями на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, обвинувальний акт повинен містити формулювання обвинувачення. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно ст.337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Як вбачається з ухвали районного суду 17.11.2016 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Так, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що даний обвинувальний акт, який був вручений обвинуваченому ОСОБА_14 , хоча і перекладено слідчим на російську мову, однак даний переклад не засвідчений підписом перекладача, що не відповідає вимогам ч.2 ст.291, ст..293 КПК України. Переклад інформації на російську мову зроблений не повноважною особою перекладачем, який в обов`язковому порядку несе кримінальну відповідальність за завідомо неправильний переклад, а стороною обвинувачення, що відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України, є неприпустимим.

Відсутність в матеріалах кримінального провадження належним чином перекладеного на російську мову обвинувального акта органом державного обвинувачення, колегія суддів вважає істотними порушеннями вимог КПК України та порушення обвинуваченого ОСОБА_14 права на захист.

Згідно ч.4 ст.29 Конституції України кожному заарештованому має бути роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правничою допомогою захисника. Відповідно до ст.63 ч.2 Конституції України обвинувачений чи підсудний має право на захист.

Відповідно до ст.29 ч.2 КПК України особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Відповідно до ст.4 вказаного Закону переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.

Дані порушення є суттєвим недоліками обвинувального акту, тому колегія суддів вважає цілком обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо повернення обвинувального акта.

Доводи апеляційних скарг захисників в інтересах обвинувачених щодо того, що під час підготовчого судового засідання судом першої інстанції, в порушення вимог кримінального процесуального закону було безпідставно продовжено обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає необгрнутованими.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, суд за наявності клопотання сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду клопотання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює або обирає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати двох місяців.

На підставі вище викладеного, колегією суддів не встановлено порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону під час повернення начальнику Маловисківського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_11 обвинувального акту.

За вказаних обставин, доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора є необґрунтованими, а тому апеляційна скарга прокурора та захисників-адвокатів в інтересах обвинувачених підлягають залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 обли та ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06.12.2016 року, якою обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, повернуто начальнику Маловисківського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_11 залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2