Ухвала
іменем україни
04 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 січня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002485,

В С Т А Н О В И Л А:

Засуджена та захисник звернулися з касаційною скаргою на вказані судові рішення, просили їх скасувати і закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу злочину.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2017 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням п`ятнадцятиденного строку для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
29 березня 2017 року засуджена ОСОБА_4 і захисник ОСОБА_5 повторно звернулися з касаційною скаргою на ті самі судові рішення, в якій просять їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції.
Перевіривши касаційну скаргу від 29 березня 2017 року, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути особам, які її подали, на таких підставах.
Відповідно до ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Як убачається з касаційної скарги від 29 березня 2017 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 усунули не всі недоліки, вказані в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2017 року.
Так, при обґрунтуванні вимог у касаційній скарзі від 29 березня 2017 року засуджена і захисник посилаються виключно на порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК України, однак при цьому не зазначають у чому, на їх думку, полягали саме такі порушення та яким судом їх було допущено.
Отже усупереч вимогам ч. 2 ст. 427 КПК України зі змісту касаційної скарги від 29 березня 2017 року також не вбачається в чому виразилися порушення, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , та які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України є підставами для скасування або зміни судового рішення, а також у чому полягали саме такі порушення та яким судом їх було допущено.
Крім того, зазначивши, що касаційну скаргу від 29 березня 2017 року подано засудженою ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 , усупереч вимогам ч. 2 ст. 427 КПК України цю скаргу підписано лише ОСОБА_5 .
Касаційна скарга від 29 березня 2017 року не містить конкретної вимоги щодо оскаржуваних судових рішень.
Оскільки в установлений строк засуджена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 усунули не всі недоліки, які зазначені в ухвалі від 15 березня 2017 року, то їх касаційна скарга підлягає поверненню.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 січня 2017 року повернути особам, які її подали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ _________________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3