У Х В А Л А Справа № 200/2048/17
Провадження № 1-кс/200/1199/17
13 лютого 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, -
Скаргу обґрунтовує наступним чином. 10 січня 2017 року, на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2016 року, слідчими СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУ НП України в Запорізькій області був проведений обшук в гаражі № НОМЕР_1 ГК «Металург-2», розташованому у м. Запоріжжі, по вул. Діагональній, 9. За наслідком проведеного обшуку слідчим було вилучено майно ТОВ «Фуд маркет компані». Оскільки в ухвалі слідчого судді на проведення обшуку не було надано дозвіл на вилучення майна ТОВ «Фуд маркет компані», вилучене майно є тимчасово вилученим. У строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий до суду із клопотанням про арешт вилученого майна не звернувся. Спираючись на норми ст.ст. 167-169, 171, 303 КПК України, прохає скаргу задовольнити та повернути тимчасово вилучене майно ТОВ «Фуд маркет компані».
У судовому засіданні адвокат скаргу підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання.
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Пояснив, що під час обшуку було вилучено понад 50 мішків документації, 12 з яких оброблені. Частина вилученої документації повернута власникам, в тому числі і ТОВ «Фуд маркет компані». В зв`язку із тим, що обсяг вилученої документації є значно великим, він позбавлений можливості пояснити чи є ще серед неопрацьованої ним документації, якесь майно чи документи, що належать ТОВ «Фуд маркет компані». Не взяв на себе зобов`язання при відшуканні такого майна чи документів повернути їх власнику. Вважає, що вилучені речі мають доказове значення по справі. Прохав відмовити у задоволенні скарги.
Прокурор в судове засідання не з`явився. Адвокат та слідчий не заперечували проти розгляду скаргу за його відсутності. З цих підстав, скаргу розглянуто за відсутності прокурора.
Відповідно до вимог ст.ст. 167, 168, 169 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження. Згідно із вимогами п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання припинити дію.
Розглянувши скаргу та надані до неї додатки, вислухавши пояснення адвоката та слідчого, з`ясувавши думку прокурора, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 10 січня 2017 року, на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2016 року, слідчими СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУ НП України в Запорізькій області був проведений обшук в гаражі № НОМЕР_1 ГК «Металург-2», розташованому у м. Запоріжжі, по вул. Діагональній, 9. За наслідком проведеного обшуку слідчим було вилучено багато документації, в тому числі і тієї, яка є власністю ТОВ «Фуд маркет компані».
Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2016 року був наданий дозвіл на проведення обшуку у зазначеному нежитловому приміщенні та дозволено вилучення майна інших юридичних осіб, а не ТОВ «Фуд маркет компані», вилучені документи та майно цього підприємства є тимчасово вилученим майном. Слідчий, дотримуючись вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, не звертаючись до слідчого судді із клопотання про накладення арешту на вилучене майно, частину його повернув. Однак, як було встановлено у судовому засіданні, слідчим, внаслідок обробки, було повернуто лише частину того майна його власникам, в тому числі і ТОВ «Фуд маркет компані», яку він знайшов. Враховуючи те, що серед неопрацьованого вилученого майна, можуть знаходитись і інші речі і документи, що належать ТОВ «Фуд маркет компані» та те, що слідчий не обіцяв його повернути при відшуканні, вважаю за необхідне зобов`язати слідчого повернути частину неповернутого майна представнику особи якої воно було вилучено представнику ТОВ «Фуд маркет компані».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 60, 214, 303, 307, 369, 371-372, 395 КПК України, -
Скаргу адвоката ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1