У Х В А Л А

16.06.2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Ужгородського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 25.02.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001725 від 06.11.2015 року, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Ужгородського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 25.02.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001725 від 06.11.2015 року.

Скаргу мотивує тим, що 16.03.2017 року особисто отримала лист від 14.03.2017 року про закриття кримінального провадження за №0001725 від 06.11.2015 року.

З постановою про закриття зазначеного кримінального провадження ОСОБА_3 не згідна, вважає таку постанову передчасною, незаконною, оскільки слідчим досудове розслідування проведено поверхнево, зокрема вказує на те, що рішення суду залишилось невиконаним, оскільки ОСОБА_5 двічі не з`явилась на примусове виконання рішення суду на вимогу державних виконавців, натомість громадянка продовжує систематично публічно принижувати та ображати скаржницю. Крім того вказує, що слідчий неправомірно допитав в якості свідка адвоката ОСОБА_6 , який не може виступати свідок у кримінальному провадженні, оскільки є зацікавленою особою, слідчим не долучено до матеріалів кримінального провадження акту державного виконавця про неможливість виконання рішення суду.
На підставі наведеного ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого СВ Ужгородського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 25.02.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001725 від 06.11.2015 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених у змісті скарги.
Слідчий в судове засідання не з`явився, хоч був повідомлений про дату та час розгляду скарги, про причину неявки суд не повідомив.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, слідчий суддя суд приходить до наступного висновку.
В судовому засіданні встановлено, що 05.11. 2015 року в чергову частину Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області надійшло подання державного виконавця РВ ДВС Ужгородського МРУЮ щодо виконання виконавчого листа № 308/2453/14-ц від 03.11. 2014 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом, яким ОСОБА_7 зобов`язано спростувати раніше озвучену інформацію щодо ОСОБА_3 , однак вказане рішення боржником не виконане.

06.11. 2015 року слідчим Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 вказані відомості про кримінальне правопорушення - невиконання судового рішення - були внесені до ЄРДР за № 0001725 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 382 КК України.

В судому засіданні встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 09.04.2014 року задоволено позов ОСОБА_3 та вирішено: визнати інформацію поширену ОСОБА_7 , 28.01.2014 року в 11.40 по вул.. Вербова в м. Чоп про те, що ОСОБА_3 є «вбивцею», «аферисткою», «божевільною» та «хворою» та те, що така «наркотики дітям продавала» недостовірною та такою, що принижує честь останньої та зобов`язано ОСОБА_7 протягом 5 днів з моменту набрання рішення законної сили, спростувати недостовірну інформацію, поширену відносно ОСОБА_3 шляхом проголошення особисто ОСОБА_7 в будь-який день о 11.40 на вул. Вербовій в м. Чоп в присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_8 оголошення про недостовірність розповсюдженої ОСОБА_7 28.01.2014 року в 11.40 по вул. Вербова інформації про те, що ОСОБА_3 є «вбивцею», «аферисткою», «божевільною» та «хворою» та те, що така «наркотики дітям продавала».

Вказане рішення суду змінено рішенням Колегії суддів палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду закарпатської області від 29.07.2014 року, зокрема вирішено у вимогах ОСОБА_3 про визнання недостовірною та спростування інформації поширеної ОСОБА_7 , 28.01.2014 року в 11.40 по вул.. Вербова в м. Чоп про те, що ОСОБА_3 є «божевільною» та «хворою» відмовити. В решті рішення першої інстанції залишено в силі.

25.02.2017 року слідчим СВ Ужгородського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 винесено постанову про від 25.02.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001725 від 06.11.2015 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Із вказаною постановою скаржник не згідна з огляду на допущення численних порушень при її винесенні та неповнотою досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Скаржник вказує на те, що у вказаному кримінальному провадженні слідчий не дослідив всебічно, повно та неупереджено обставини кримінального провадження, не надав їм належної правової оцінки, що відповідно свідчить про передчасність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 94 КПК слідчий повинен оцінювати кожний доказ ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зі місту оскаржуваної постанови, вбачається, що слідчий ОСОБА_4 вказує на встановлений досудовим розслідуванням факт відсутності ОСОБА_3 в період часу з 19.07.2014 року по 23.09.2014 року на території України, тобто в передбачений судом період для виконання рішення суду, що відповідно унеможливило виконання рішення суду.

Крім того слідчий вказує на те, що допитаний в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_9 пояснив, що в останній день, передбачений судом, боржник ОСОБА_7 виконала рішення суду, прочитавши слова, які вимагав суд.

Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні спростувала твердження щодо виконання рішення суду ОСОБА_7 .

Тобто, з вищезазначеного слідує, що мають місце суттєві розбіжності, на які фактично сам слідчий вказує у постанові, однак така не містить жодних даних щодо вжиття слідчим відповідних заходів з метою усунення таких.

Згідно з положеннями статті 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Примусове виконання судових рішень здійснюється органами і особами, визначеними Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», зокрема, органами державної виконавчої служби, які входять до системи органів примусового виконання рішень Міністерства юстиції України.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано спеціальним законом Законом України «Про виконавче провадження».

Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій (стаття 24 Закону України «Про виконавче провадження»).

Положеннями ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» регламентовано обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців.

Однак зі змісту оскаржуваної постанови незрозуміло, чи досліджено слідчим матеріали виконавчого провадження сприводу виконання рішення суду, чи допитано державного виконавця стосовно вжитих ним заходів для максимально ефективного виконання рішення боржником у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; чи викликав він у передбаченому порядку сторін виконавчого провадження , зокрема ОСОБА_3 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 для з`ясування фактичних обставин.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно слідчий зобов`язаний встановити, чи боржник ОСОБА_5 була належним чином обізнана про строк і спосіб виконання судового рішення судовим виконавцем, чи свідомо ухиляється від його виконання, оскільки з часу винесення рішення ( 29.07.2014 року) пройшов тривалий проміжок часу, і тому вказівка слідчого про неможливість виконання судового рішення у зв`язку з перебуванням ОСОБА_3 , протягом декількох днів за межами території України на твердження допитаного ОСОБА_12 про виконання рішення є необґрунтованою і жодним чином не підтверджує відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Узагальнюючи зазначене можна зробити висновок, що слідчий замість того, щоб перевірити факти наведені скаржником, впевнитись в їх обґрунтованості чи безпідставності, без наведення жодної належної підстави, доходить до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених КПК випадках - потерпілого.

З огляду на те, що слідчим в ході розгляду кримінального провадження не вчинено всіх слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин викладених у з`яві, не надано належної оцінки фактичним даним вказаним скаржником, не наведено обґрунтовану підставу закриття кримінального провадження, тому зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді призвели до винесення невірно обґрунтованого процесуального рішення.

За таких обставин оскаржена постанова прийнята у справі, по якій органом досудового слідства не вжито всіх передбачених законом заходів для дослідження обставин справи підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 304,306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Ужгородського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 25.02.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001725 від 06.11.2015 року та продовжити досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1