АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 11-cc/790/334/17 Головуючий І інстанції
Справа № 639/920/17 ОСОБА_1
Категорія: В порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року судова колегія судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові матеріали даного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 прокуратури Харківської області на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 лютого 2017 року , -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 лютого 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ).

Обрано відносно громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Польща, на два місяці, тобто до 16.04.2017 року.

Як зазначено в ухвалі, Начальник відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області радник юстиції ОСОБА_6 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Республіки Польща.

У зв`язку з ухиленням ОСОБА_10 від компетентних органів Республіки Польща його 07.11.2011 оголошено у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерполу. Міра запобіжного заходу ОСОБА_10 обрана 28.04.2011 районним судом м. Глівце Республіки Польща у вигляді тримання під вартою.

Генеральною прокуратурою України отримано запит компетентних правоохоронних органів Республіки Польща про видачу Баннай для притягнення до кримінальної відповідальності за вищевказані злочини.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_11 прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Харківської області.

Інкриміноване ОСОБА_10 правопорушення за законодавством України кваліфікується за ч.5 ст.191 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року. Строки давності притягнення до відповідальності за вказані діяння відповідно до ст.49 КК України не закінчилися.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.01.2017 до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) застосовано тимчасовий арешт строком до 40 діб, а саме до 16 лютого 2017 року. Станом на час розгляду клопотання 16.02.2017 року ОСОБА_10 утримувався в Харківській установі виконання покарань №27.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчий суддя, вважав можливим, з урахуванням даних щодо особи, стосовно якої розглядається дане клопотання, наведених вище, поганого стану здоров`я ОСОБА_10 , що потребує постійного ретельного догляду, його похилого віку, наявність постійного місця проживання в м. Харкові, зобов`язання Харківської релігійної громади ортодоксального іудаїзму щодо забезпечення домашнього арешту, інших обставин, які гарантують запобігання втечі особи, застосувати більш м`який запобіжний захід до ОСОБА_10 , не пов`язаний із триманням під вартою - у вигляді домашнього арешту, що забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 до вирішення питання щодо його екстрадиції.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить, ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.02.2017 про відмову в задоволенні клопотання прокуратури Харківської області від 15.02.2017 року щодо застосування до громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Польща, упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) у Харківській установі виконання покарань (№27).
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідь судді, прокурора який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції у тому числі якщо судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим суддею не підписаний повний текст ухвали від 16 лютого 2017 року, що за аналогією є порушенням п.3 ч.1 ст. 415 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 207 КПК України за наслідками апеляційного розгляду на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи зазначене, судова колегія скасовує ухвалу слідчого судді та постановляє нову ухвалу по суті заявленого клопотання.

Судова колегія вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 584 КПК України (2012) екстрадицій ний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі.
Екстрадицій ний арешт є заходом процесуального примусу у вигляді взяття під варту з метою забезпечення її видачі (екстрадиції). Після затримання особи, яка знаходиться у міжнародному розшуку, застосування слідчим суддею до неї тимчасового арешту та наступного надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи прокурор звертається з клопотанням про її екстрадицій ний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Суд повинен перевірити запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, вислуховує думку прокурора, інших учасників і виносить ухвалу або про застосування екстрадиційного арешту або про відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.
Зокрема, суд перевіряє, чи немає обставин, за наявності яких видача затриманої особи не здійснюється, наприклад за вчинення військових або політичних правопорушень; у зв`язку із закінченням строків давності; коли порушується питання про видачу громадянина України або осіб, які постійно проживають в Україні, біженців тощо.

З запиту про тимчасовий арешт ОСОБА_12 ) за підписом окружного прокурора у м. Глівінс республіка Польша вбачається, що в рамках слідства, яке проводиться Окружною Прокуратурою у м. Глівіце ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні у період з 03 червня 2003 року до 28 травня 2007 року злочинів проти акціонерного товариства «Evro Grupa» та завдання для цього товариства матеріальних збитків у великих розмірах, а також у шахрайстві та доведенні Товариства з обмеженою відповідальністю «EUROSTAL INWESTYCJE» з місцем розташування у Варшаві (актуальна назва Товариство з обмеженою відповідальністю STALMAG, з місцем розташування у м. Руда Шльонська) до невигідного розпорядження з майном значної вартості, та крім того у відмиванні брудних грошей, які походять з прибутків, пов`язаних з вчиненням вищезгаданих злочинів.

У ході проведеного міжнародного розшуку, 23.03.2012 року Б. Баннай був затриманий на території Намібії. До цієї держави тоді було направлено запит на його екстрадицію. Органами Намібії були застосовані запобіжні заходи не пов`язані з позбавленням волі. Процедуру екстрадиції закінчено не було з тих підстав, що ОСОБА_13 покинув територію Намібії.

Знову ОСОБА_13 був затриманий 23 серпня 2016 року на території Російської Федерації, у зв`язку з чим було направлено запит про його тимчасовий арешт та екстрадицію. Російськими органами відносно ОСОБА_10 застосовано домашній арешт, але до закінчення процедури екстрадиції він покинув РФ та 08 січня 2017 року був затриманий на території України .

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.01.2017 до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) застосовано тимчасовий арешт строком до 40 діб, а саме до 16 лютого 2017 року. Станом на час розгляду клопотання 16.02.2017 року ОСОБА_10 утримувався в Харківській установі виконання покарань №27.

15 лютого 20178 року до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи ( екстрадицій ний арешт ).

Відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора слідчий суддя виходила з вимог ст. 585 КПК України яка передбачає за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. При цьому слідчим суддею було враховано стан здоров`я ОСОБА_14 ( наявність хронічного захворювання), похилий вік, наявність постійного місця проживання, забов`язання Харківської релігійної громади ортодоксального іудаїзму щодо забезпечення домашнього арешту.

Ухвалою судді було обрано ОСОБА_10 запобіжний захід у виді домашнього арешту та покладено обов`язки : прибувати до прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із міста Харкова без дозволу прокурора, не відлучатися із м. Харкова, не залишати місце постійного проживання у період часу з 20-00 до 09-00 наступного дня, носити електронний засіб контролю, здати на зберігання свій паспорт.

Як вбачається з журналу с удового засідання ОСОБА_10 був присутній в судовому засіданні 16.02. 2017 разом з захисником ОСОБА_7 вони надавали пояснення (а.с.207).

Під час розгляду апеляційної скарги прокурора на ухвалу слідчого судді 02 березня 2017 року представником ОСОБА_7 надані медичні довідки про стан здоров`я ОСОБА_14 , з яких вбачається, що останній хворіє на сахарний діабет другого типу тяжкої форми, інсулінозалежний, має побічні захворювання нирок (діабетична нефропатія), гіпертонічну хворобу. Був госпіталізований у ендокринологічне відділення Харківської клінічної лікарні №-2 імені професора А.А. Шалімова з 01 березня 2017 року, у зв`язку з чим у справі оголошена перерва до 09 березня 2017 року для забезпечення можливості ОСОБА_14 бути присутнім в судовому засіданні. У зазначений час в судове засідання з`явився представник ОСОБА_14 , який пояснив, що зв`язку з ОСОБА_15 у нього немає, а у лікарні повідомили, що він покинув лікування.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а клопотання прокурора задоволенню. При цьому колегією враховується те, що до ОСОБА_16 неодноразово застосовувався запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі ОСОБА_17 .. Між тим, останній неодноразово порушував встановленні компетентними органами забов`язання. Обставини які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі на день розгляду апеляційної скарги не встановлені.

Відповідно до п.10 ч.2 ст. 584 екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців.

Обираючи та вирішуючи питання щодо екстрадиціного арешту на строк дванадцять місяців судова колегія враховує те, що ОСОБА_10 був повідомлений про судове засідання призначене на 09 березня 2017 року, його представник брав участь у судовому засіданні, крім того враховується, що раніше обрані запобіжні заходи не пов`язані з триманням під вартою не були успішні і порушувались ОСОБА_10 , що свідчить про наявність обставин, які не гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її екстрадиції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 лютого 2017 року про обрання відносно громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Польща, на два місяці, тобто до 16.04.2017 року скасувати.

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до громадянина Ізраїль ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою (екстрадицій ний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Республіки Польща.

Упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_8 ) у Харківській установі виконання покарань ( №-27)

Встановити строк екстрадиційного арешту Баннай Боріса (Бориса) у 12 (дванадцять) місяців).

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч.4 ст. 424 КПК України.

Головуючий - ОСОБА_2
Судді - ОСОБА_4
ОСОБА_3