Справа №642/6802/2015к
Провадження 1кп/642/512/2016
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів:
головуючий суддя ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
прокурора ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі Харківської області, гр. України, не одруженого, не працюючого, з середньо-спеціальної освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину передбаченого ст. ст. 15 ч.2, 289 ч.3 КК України

В С Т А Н О В И В:
12 липня 2015 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_11 знаходився на зупинці громадського транспорту на вул. Петровського у м. Дергачі Харківської області, де зупинив автомобіль ВАЗ -2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого, згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи №248 від 22.07.2015 року, складає 31 898 грн., під керуванням водія ОСОБА_12 та попрохав останнього довезти його до м. Харкова, на що ОСОБА_12 погодився, після чого ОСОБА_11 сів на переднє пасажирське сидіння в салоні вказаного автомобіля.
Приблизно у 23 годині 30 хвилин, прибувши на вул. Полтавський Шлях у м. Харкові, поблизу житлового будинку №126, ОСОБА_11 , маючи намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, дістав ніж, яким наніс ОСОБА_12 близько трьох ударів в область правої руки та плеча, після чого, погрожуючи ножем, почав вимагати ОСОБА_12 залишити автомобіль. На що ОСОБА_12 , побоюючись за своє життя та здоров`я, вийшов з салону автомобіля, а ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний намір, пересів на сидіння водія та намагався завести двигун автомобіля. В цей час ОСОБА_12 звернувся за допомогою до сторонніх громадян. ОСОБА_11 , побачивши, що до автомобіля наближається ОСОБА_12 з невідомим чоловіком, залишив салон автомобіля та намагався втекти, але був затриманий ОСОБА_12 .
В результаті дій ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_12 спричинені тілесні ушкодження у вигляді поверхневих різаних ран на руках, саднин на лівій руці, тулубі, які, згідно висновку судово-медичної експертизи №3209-ая/15 від 30.07.2015 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 провину у скоєнні зазначеного злочину не визнав і суду пояснив, що в липні 2015 року збирався їхати на заробітки до Криму. Зібрав речі в сумку матері та вийшов з дому. Про те що в сумці знаходиться ніж він не знав. Зупинив автомобіль ВАЗ під керуванням ОСОБА_12 та попрохав довезти його до Піденного вокзалу в м. Харкові. Під час руху заснув бо приймав заспокійливі пігулки. Прокинувся коли машина була на мосту. Поліз до сумки по гроші та випадково першим достав ніж. Водій перелякався, почав бити руками по ножу та автомобіль потрапив у ДТП. Пісял чого водій вибіг з машини а ОСОБА_13 не зміг вийти бо було заблоковано пасажирські двері. Переліз на місце водія та вийшов на вулицю однак ОСОБА_14 підбіг до нього з монтировкою. Він перелякавшись почав тікати однак його наздогнали та ОСОБА_14 прискнув в обличчя з газового балончику.
Допитані в судовому засіданні за клопотанням сторін кримінального провадження свідки обвинувачення та захисту пояснили:
свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснив, що в ніч з 12 на 13 червня приблизно о 24 год., він почув з вулиці звук удару, вийшов на балкон своєї квартири та побачив автомобіль Жигулі білого кольору, яку намагались завести. Потім побачив, чоловіка, який підбіг до автомобіля, в цей час з водійського сидіння вибігає інший чоловік, хватає з заднього сидіння сумку і біжить. Чоловік, який підбігав до автомобіля, заліз в автомобіль та щось взяв з водійського сидіння, як він потім зрозумів, взяв газовий балончик та почав наздоганяти першого. Потім підїхала міліція. Після цього він вийшов на вулицю і побачив ОСОБА_11 , який лежав звязаний на землі. Свідок спитав у потерпілого, що трапилаось, останній розповів, що він подвозив ОСОБА_11 , який потім дастав ніж із сумки, напав на нього та наніс тілесні ушкодження. Він бачив руку потерпілого в крові. Зауважив, що він не бачив щоб хтось кого-небудь витягував з автомобіля та хтось кому-небудь наносив удари. Окрім ОСОБА_11 , потерпілого, на місці скоєння злочину він бачив потім ще десь п`ять чолові;
свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що вона приходиться обвинуваченому матірю. Пояснила, що ОСОБА_11 з дитинства страждає на невростиничний невроз з почуттям тривоги. Десь з 12 на 13 червня 2015 року він збирався їхати потягом на заробітки до Криму, ввечері він був не спокійний, і вона вирішила дати йому 2 таблетки гедозепама, щоб заспокоїти. Потім він взял господарську сумку і поїхав. Вранці їй подзвонили співробітники міліції та розповіли, що скоїв ОСОБА_11 . Також зауважила, що вона постійно їздила з господарською сумкою, яку взяв її син, в ній постійно знаходився ніж, який може стати в нагоді, наприклад, порізати яблуко;
свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що 12-13 червня 2015 року біля 23-24 год. він повертався від знайомих та побачив на вулиці Полтавський шлях в м. Харкові, як ОСОБА_11 звязували, у потерпілого ОСОБА_18 була рука у крові. Потерпілий розповів, що ОСОБА_11 з сумки витягнув ніж та почав наносити йому удари. Більш йому пояснити нічого.
Відповідно до вимог ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.
Згідно до положень ст. 92 КПК України обов`язок доказування провини обвинуваченого покладається на слідчого та прокурора. На обґрунтування обвинувачення прокурором було суду надано кримінальне провадження і заявлено клопотання про огляд в судовому засіданні в якості доказів провини обвинуваченого протоколів слідчих дій, інших процесуальних документів, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування та висновків експертів, після дослідження яких, суд дійшов висновку, що незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_11 в інкримінованому злочині, його винуватість у скоєнні вищезазначеного діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується сукупністю наступних досліджених в судовому засіданні доказів:
- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який у судовому засіданні пояснив, що він надаючи послуги приватного перевезення людей, 12.07.2015 року, близько 23 год 30 хв., їхав із Дергачі Харківської області до м. Харкова. На зупинці його запинив ОСОБА_11 попросив підвести його до м. Харкова до залізничного вокзалу. ОСОБА_12 сказав, що це буде коштувати 60 гр., але вони домовилися на 50 гр. ОСОБА_11 був із спортивною сумкою, яку він поклав на заднє сидіння автомобіля, а сам сів на переднє пасажирське сидіння. Їдучи, вони не розмовляли. Коли під`їжджали до нового міста ОСОБА_11 запитав у потерпілого, чи є в нього сім`я, діти. Потерпілий відповів, що є. Потім вони приїхали до вокзалу, і ОСОБА_13 попросив його проїхати по вул. Полтавський Шлях, і вони поїхали далі. Потім ОСОБА_13 сказав йому щоб він зупинився біля церкви, і він став зупинятись. Далі ОСОБА_13 взяв із заднього сидіння сумку, із сумки витягнув кухонний ніж, і став наносити цим ножем йому удари. Він став захищатись, кинув руль і став «відбиватись» від нападника. ОСОБА_13 порізав йому плече та руку. В цей час машину вдарило об бордюр, машину развернуло і вона зупинилась. Вийшло так, що автомобіль перегородив рух по вулиці Полтавський Шлях, в бік Холодної Гори. Потім ОСОБА_13 сказав йому, щоб він заводив машину, а ОСОБА_14 сказав щоб той, прибрав ніж. ОСОБА_13 відвів ніж від нього. Потерпілий став заводити машину, але вона не заводилась. Потім ОСОБА_13 сказав йому щоб він виходив із машини, потерпілий вискочив із машини та почав запуняти інші автомобіля для підмоги. В цей час ОСОБА_13 через сидіння переліз на місце водія і став заводити машину, намагаючись втекти, але машина не заводилась. Потерпілий в той час, зупинив таксиста і попросив його допомогти. Вони підійшли до машини потерпілого і намагались витягнути ОСОБА_13 із машини, який почав говорити, що це потерпілий намагався викрасти у нього автомобіль. Потім ОСОБА_13 вибіг із машини і став тікати, але потерпілий наздогнав його та приснув у нього газовим балончиком, повалив на землю. Він попрохав хлопців, які були з таксистом, дістати з його автомобіля мотузку. Потім приїхала міліція і він передав ОСОБА_13 працівникам міліції. Як потерпілий дізнався пізніше від хлопців, ОСОБА_13 викинув ніж на вулицю Полтавський Шлях. Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні 19.08.2016 року впізнав обвинуваченого ОСОБА_13 , як особу яка на нього напала. Зауважив, що обвинуваченого випускати не можна, так як він може скоїти нові злочини. Матеріальних претензій до ОСОБА_11 він не має однак вважає що йому потрібно призначити покарання тільки у вигляді позбавлення волі. В подальшому потерпілий подав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності (а.с. 29);
- вищезазначеними поясненнями в судовому засіданні свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;

- заявою потерпілого ОСОБА_12 , який 13.07.2015 року звернувся до Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області із заявою, про притягнення до відповідальності чоловіка, який 12.07.2015 року біля 23 години за адресою м. Харків вул. Полтавський шлях 126 із застосуванням ножа, намагався заволодіти його автомобілем ВАЗ -2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 ( том 1 а.с. 89).
- протоколом огляду місця події від 12.07.2015 року слідчим СВ Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, відповідно до якого було проведено огляд місця події - м. Харків вул. Полтавський шлях. Предметом огляду був автомобіль ВАЗ-2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 . В автомобілі на задньому сидінні знаходиться спортивна сумка, в якій знаходяться чоловічий светр, чоловічі джинси, чоловіча футболка. На асфальті, біля задньої пасажирської двері знаходиться ніж, із білою рукояткою, на відстані 20 см. від автомобіля. На асфальті на відстані 30 см. від водійської двері знаходиться кепка чоловіча. Автомобіль знаходиться на дорозі на відстані 2,5 м. від тротуару. Праворуч від автомобіля на відстані 20-ти метрів, на тротуарі на землі знаходиться викрутка металева із пластиковою рукояткою, червоного кольору. В ході огляді зазначені речі були вилучені ( том 1 а.с. 90- 94).
- постановою слідчого про визнання речових доказів та передачу їх володільцю від 30 липня 2015 року, викрутку, ніж, автомобіль ВАЗ -2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , спортивну сумку, кепку, які було вилучено в ході огляду місця події 12.07.2015 року, було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Викрутку, ніж та кепку, було передано на зберігання до камери схову речових доказів Ленінського РВ, автомобіль ВАЗ -2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 було залишено на зберігання потерпілому ОСОБА_12 , спортивну сумку було передано на зберігання ОСОБА_16 ( том 1 а.с. 116).
- висновком експерта №248 від 22.07.2015 року ринкова вартість автомобіля ВАЗ-2107, 1984 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням зносу, з урахуванням умов та обмежень, зазначених в дослідницькій частині, на момент скоєння кримінального правопорушення, тобто станом на 12.07.2015 року склала 31898 гр. (том 1 а.с 98- 101).
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 13.07.2015 року, на місці скоєння злочину АДРЕСА_2 13.07.2015 року у 00 годин 05 хв. було затримано ОСОБА_11 ( том 1 а.с. 95-97).
- висновком експерта №3209-ая/15 від 30 липня 2015 року, у ОСОБА_12 мають місце поверхневі різані рани на руках, садна на лівій руці, тулубі, ці пошкодження утворилися: поверхневі різані рани від травматичної дії гострого предмету, володіючого ріжучими властивостями; садна від травматичної дії тупого твердого предмету за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 1-2 доби до огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкоджень, а також стадією загоєння саден і ран. За ступенем тяжкості: поверхневі різані рани на руках, садна на лівій руці, тулубі викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п. п. 2.3.2 «Б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень ( том 1 а.с. 103 ).
- протоколом слідчого експерименту від 29.07.2015 року проведеного за участю потерпілого ОСОБА_12 , експерта ХОБСМЄ ОСОБА_19 та в присутності понятих, потерпілий детально розповів про вчинення злочину та показав механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень (том1 а.с. 104 - 108).
- висновком експерта №3479-ая/15 від 30 липня 2015 року, у ОСОБА_12 мають місце поверхневі різані рани на руках, садна на лівій руці, тулубі, ці пошкодження утворилися: поверхневі різані рани від травматичної дії гострого предмету, володіючого ріжучими властивостями; садна від травматичної дії тупого твердого предмету за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 1-2 доби до огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкоджень, а також стадією загоєння саден і ран. За ступенем тяжкості: поверхневі різані рани на руках, садна на лівій руці, тулубі викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п. п. 2.3.2 «Б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Показання ОСОБА_12 дані ним в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать наявним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у нього тілесних ушкоджень. ( том 1 а.с. 109 - 110).
- висновку експерта №240 від 30.07.2015 року, ніж наданий на дослідження, виготовлений по типу кухонних ножів і по своїм конструктивним параметрам до категорії холодної зброї не відноситься ( том 1 а.с. 111- 115).
- висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №655 від 27.07.2015 року ОСОБА_11 в теперішній час ознак психозу та слабоумства не виявляє, виявлений синдром залежності від алкоголю. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_11 в період часу, до якого відноситься правопорушення, в якому він підозрюється, знаходився поза будь - якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_11 в теперішній час за своїм психічним станом в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (том 1 а.с. 119 - 122).
Суд не бере до уваги висновок експерта №231 від 22.07.2015 року, про те що на поверхні наданого на дослідження ножа, вилученого за адресою АДРЕСА_2 слідів рук не виявлено, як доказ, який підтверджує провину ОСОБА_11 , тому що відповідно до вимог КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а позиція обвинувачення, стосовно цього доказу, ґрунтується саме на припущенні.
Доводи ОСОБА_11 , що він не скоював злочин і не спричиняв потерпілому тілесних ушкоджень, суд оцінює критично, тому що ці доводи спростовуються встановленими по справі обставинами, дослідженими у судовому засіданні, а саме поясненнями потерпілого, свідків, протоколом огляду місця події, протоколом затримання, протоколом слідчого експерименту, висновками експертів. Зазначені доводи обвинуваченого ОСОБА_11 , суд вважає способом захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєне діяння.
Дії ОСОБА_11 суд кваліфікує за ст. ст. 15 ч.2, ст. 289 ч.3 КК України, так як він діючи умисно, вчинив закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд у відповідності зі ст. 65 КК України бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується задовільно, має на утриманні батьків інвалідів та дитину від першого шлюбу.
Обставин які обтяжують чи пом`якшують покарання ОСОБА_11 судом не встановлено.
Згідно ч.5 ст.12 КК України злочин передбачений ч.3 ст.289 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів. Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до ч.3 ст.68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
За сукупності обставин вчиненого злочину, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу ОСОБА_11 , колегія суддів приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_11 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення експертиз слід стягнути з ОСОБА_11 на користь держави.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. ст. 15 ч.2, ст. 289 ч.3 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (сіми) років позбавлення волі, без конфіскації особистого майна.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_11 обчислювати з моменту фактичного затримання - 13.07.2015 року.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_11 строк його попереднього ув`язнення з 13.07.2015 року по день ухвалення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, обраний ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань №27 управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області, залишити без змін.
Речові докази викрутку та ніж, які були передані на зберігання до камери схову речових доказів Ленінського ВП, знищити; автомобіль ВАЗ -2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було залишено на зберігання потерпілому ОСОБА_12 , залишити потерпілому за належністю; спортивну сумку, яку було передано на зберігання ОСОБА_16 , залишити їй за належністю; кепку, яку було передано на зберігання до камери схову речових доказів Ленінського ВП, повернути ОСОБА_16 за належністю.
Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №248 від 22.07.2015 року в сумі 491 грн. 04 коп., судово-криміналістичної експертизи №231 від 22.07.2015 року в сумі 368 грн. 28 коп., судово-криміналістичної експертизи №240 від 30.07.2015 року в сумі 491 грн. 04 коп., стягнути з ОСОБА_11 на користь держави.
Вирок суду може бути оскаржений в Апеляційний суд Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3