УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №289/845/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. ст. 185 ч. 3, 304 ч. 1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2017 року.
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , секретаря судового засідання - ОСОБА_7 , -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу заступника прокурора області ОСОБА_8 на вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000183 щодо ОСОБА_9 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Радомишлі Житомирської області та проживає у цьому АДРЕСА_1 , за ст. ст. 185 ч. 3, 304 ч. 1 КК України, та ОСОБА_10 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Радомишлі Житомирської області та проживає у цьому АДРЕСА_2 , за ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
Цим вироком засуджено:
- ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 304 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 КК України призначено їй покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України вирішено звільнити її від відбування покарання з випробуванням на 1 рік та зобов`язано її: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України вирішено звільнити його від відбування покарання з випробуванням на 1 рік та зобов`язано його повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази вирішено повернути потерпілій ОСОБА_11 .
Згідно вироку, 22 березня 2016 року, обвинувачена ОСОБА_9 , достовірно знаючи про неповнолітній вік обвинуваченого ОСОБА_10 , маючи на нього психологічний вплив, шляхом переконань, вмовлянь та особистим прикладом схилила неповнолітнього ОСОБА_10 вчинити крадіжку, в цей же день о 22 годині по АДРЕСА_3 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, через двері проникли у приміщення сараю у домогосподарстві АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали чуже майно, що належить потерпілій ОСОБА_11 - 183 кг. чорного металу на суму 384 грн. 30 коп.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким вважати ОСОБА_9 засудженою: за ч. 1 ст. 304 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; відповідно до ч. 1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, - до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, вважати її звільненою від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. Відповідно до ч.1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Вважати ОСОБА_10 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України вважати його звільненим від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. В решті вирок залишити без змін.
Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки судом не було враховано зміни до ст. 76 КК України, внесені Законом України № 1492-УШ від 07.09.2016 року та безпідставно не покладено на обвинувачених обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а на обвинуваченого ОСОБА_10 також зобов`язання повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця навчання.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора та захисника в часткове підтримання апеляційної скарги та необхідність зміни вироку з метою заміни лише назви органу виконання покарання, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до таких висновків.
З матеріалів кримінального провадження видно, що висновки суду першої інстанції про доведеність винності обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів, та кваліфікацію їх дій, - є обґрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.
При призначенні обвинуваченим покарання місцевим судом було обґрунтовано враховано ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, дані про особи ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які вперше притягаються до кримінальної відповідальності, а також обставини, що пом`якшують їх покарання, зокрема ті обставини, що обвинувачені щиро розкаялися, а ОСОБА_10 навчається та є неповнолітнім.
З врахуванням цих обставин призначене судом першої інстанції покарання обвинуваченим із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, є необхідним та достатнім для їх виправлення та перевиховання, попередження вчинення нових злочинів.
Разом з тим, при застосуванні ст. 76 КК України та визначенні обов`язків, покладених на засуджених у зв`язку з їх звільненням від покарання, суд першої інстанції помилково не врахував змін до цієї норми кримінального закону, що бути внесені Законом України №1492-VIII від 07 вересня 2016 року та набрали чинності 08 жовтня 2016 року, відповідно до яких назва органу виконання покарання «кримінально-виконавча інспекція» була змінена на «уповноважений орган з питань пробації».
Оскільки обвинувачений ОСОБА_10 навчається, суд також мав покласти на нього зобов`язання повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця навчання.
Тому є обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність відповідної зміни вироку з підстави неправильного застосування ст. 76 КК України.
Разом з тим, доводи прокурора про необхідність обов`язкового покладення судом обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації є необґрунтованими, оскільки згідно положень Закону № 1492-VIII від 07.09.2016 положення щодо застосування пробаційних програм набирають чинності з 1 січня 2018 року, а попередньою редакцією ст. 76 КК України передбачено можливість альтернативного вибору такого обов`язку.
Крім того, сторони погодилися на можливість проведення апеляційного розгляду даної апеляційної скарги у відсутності обвинувачених. За таких умов апеляційний суд не вправі погіршити становище обвинувачених та покласти на обвинувачених нове зобов`язання періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, передбачене ст. 76 КК України, яке не було покладено на них вироком суду, який переглядається в апеляційному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 11 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 засудженими до покарання, призначеного їм судом першої інстанції із застосуванням ст. 75 КК України.
Вважати, що на підставі ст. 76 КК України на них покладено такі обов`язки:
- на ОСОБА_9 , - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- на ОСОБА_10 , - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В решті цей вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді: