Справа №295/8217/16-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 ,

при секретарях: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченої: ОСОБА_8 ,

захисника: ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № 0002623 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Нікополь Дніпропетровської області, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судима:

-вироком Новомосковського міського суду Дніпропетровської області від 03.03.2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки та 3 місяці;

-вироком Артемівського міського суду Донецької області від 02.06.2014 року за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України
ВСТАНОВИВ:
15.04.2016 близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_8 разом із невстановленими особами, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , помітили у дворі цього будинку раніше невідому їм ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 та невстановлених осіб виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, поєднаний з проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 разом із невстановленими особами, керуючись корисливим мотивом, зайшли до подвір`я будинку АДРЕСА_2 , та накинули на голову ОСОБА_10 ковдру. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 разом із невстановленими особами взяли під руки ОСОБА_10 та силоміць затягнули останню до будинку, що розташований за вищевказаною адресою, викручуючи їй руки, чим спричинили ОСОБА_10 тілесне ушкодження середньої тяжкості у вигляді вколоченого перелому нижньої третини правої променевої кістки в типовому місці із підвивихом кістки передпліччя, а потім почали душити, від чого остання втратила свідомість. В подальшому ОСОБА_8 спільно із невстановленими особами заволоділи грошовими коштами ОСОБА_10 в сумі 36000 грн., які знаходилися в шухляді шафи у спальній кімнаті зазначеного будинку.

Після цього, ОСОБА_11 разом із невстановленими особами, утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишили та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 36000 грн.

Своїми умисними діями, що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбої), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 за пред`явленим обвинуваченням вину не визнала, суду пояснила, що у вказаний день, час та місці вона йшла по 1-му пров. Капітульному м. Житомира, з метою знайти будинок, який з її слів, на цьому провулку купили цигани. При цьому номер будинку, прізвище чи ім`я знайомих, до кого йшла в гості назвати не змогла. Коли йшла по провулку, почула крики та побачила, що повз неї пробігли цигани, а на неї напав собака біля будинку АДРЕСА_2 . Обвинувачена зазначила, що на подвір`я будинку вона не заходила, собака схопив її на вулиці.

Також обвинувачена показала суду, що її родичі відшкодували шкоду потерпілій, при цьому зазначивши, що шкоду відшкодували не ті особи, що були у дворі потерпілої.

Суд звертає увагу на суперечності в показах обвинуваченої. Так, вона пояснила, що йшла в гості до знайомих циган, однак назвати їх прізвище ім`я чи адресу не змогла. Була не причетною до вчинення злочину проти потерпілої ОСОБА_10 , але після затримання одразу подзвонила своїм родичам, які частково відшкодували потерпілій завдану злочином шкоду.

Крім того, її покази не узгоджуються з іншими доказами по справі, аналіз яких викладений нижче.

Тому, незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, підтверджується доказами, які досліджені під час судового провадження:
- показами свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що 15.04.2016 вона була на роботі та на її номер телефону подзвонив сусід і пояснив, що напали та пограбували її матір ОСОБА_10 . Після цього свідок прийшла додому (будинок АДРЕСА_2 ) і побачила травмовану матір та затриману ОСОБА_8 . Спитала маму, що сталося, остання повідомила, що її пограбувала ОСОБА_13 разом з іншими невідомими, яких затримати не вдалось. Сталось це в денний час, коли потерпіла перебувала на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 . Раптово на двір зайшла ОСОБА_8 , а за нею інші невідомі особи та накинули потерпілій на голову або мішок або рушник та потягли в будинок, спричинивши при цьому ОСОБА_10 тілесне ушкодження передпліччя. Вже перебуваючи у будинку потерпіла закричала « ОСОБА_14 !». Обвинувачена ОСОБА_8 почала душити потерпілу, від чого остання втратила свідомість. Після цього на подвір`я будинку зайшов сусід ОСОБА_15 з собакою та нападники почали втікати. Не змогла втекти тільки обвинувачена ОСОБА_8 , оскільки її схопив собака. Інші особи, що приймали участь у злочині, сіли у автомобіль марки «ВАЗ» синього кольору та поїхали.

Після цього свідок зайшла додому та виявила пропажу грошей в сумі 35000 грн., які зберігались в шафі в шухляді. В ході розмови з обвинуваченою свідок просила повернути викрадені гроші. Вони домовились, що гроші мають бути надіслані на картковий рахунок сусідки потерпілої ( ОСОБА_16 ). Після чого обвинувачена подзвонила комусь і сказала: «требуют вернуть гроші» і вказала картковий рахунок. Вночі з 15 на 16.04.2016 року на картковий рахунок сусідки ОСОБА_16 надійшла частина від вкраденої суми близько 15000 грн.

Свідок зазначила, що після отриманої травми її матір повністю не відновилась: після перелому рука так і не функціонує, потерпіла самостійно перестала пересуватись. При проведенні слідчої дії «впізнання особи» її матір впевнено вказала на фото обвинуваченої ОСОБА_8 як особи, яка першою зайшла на подвір`я її будинку та напала на неї.

Крім цього свідок зазначила, що в той день при розмові з обвинуваченою ОСОБА_8 , у неї в вусі була лише одна сережка з блакитним камінцем, а наступного дня свідок ОСОБА_12 знайшла у своєму будинку іншу точно таку ж сережку.

Оцінюючи покази Свідка ОСОБА_12 суд враховує, що її пояснення послідовні і конкретні, не суперечливі, узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами по справі, які викладені нижче, у показах вона не плуталася, відповідала впевнено. У суду немає сумнівів щодо правдивості наданих нею пояснень у судовому засіданні, тому суд приймає їх до уваги.

Крім того, свідок дала покази зі слів потерпілої ОСОБА_10 (покази з чужих слів). Оцінюючи дані покази суд враховує наступне. Потерпілу ОСОБА_10 суд звільнив від явки до суду для безпосередньої дачі показів по кримінальному провадженню, оскільки вона є особою похилого віку (1926 року народження), після отриманих тілесних ушкоджень їй важко пересуватися, вона надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.5 ст.97 КПК України суд визнає допустимим доказом покази свідка зі слів потерпілої, оскільки необхідність в отриманні показів від потерпілої є значимими і надає суду додаткову можливість встановити істотні обставини для кримінального провадження. Обвинувачення ґрунтується не тільки на показах потерпілої, а й на інших доказах по справі. Цей свідок та інші допитані по справі свідки підтверджують факт надання ОСОБА_10 первинних пояснень одразу після вчинення злочину та їх зміст, викладений свідком ОСОБА_12

- показами свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні пояснила, що у квітні 2016 року цілий день були на вулиці в дворі будинку, де проживає ОСОБА_18 , допомагали їй копати колодязь. Близько 16 години зайшли до останньої в будинок і почули крик. Вискочивши з помешкання, побачили як собака ОСОБА_19 завалив обвинувачену ОСОБА_8 на землю та тримав. Ще почули хлопок дверей машини (сині чи голубі ОСОБА_20 ) і побачили, як машина поїхала від двору ОСОБА_10 , а за нею побіг ОСОБА_21 , але не наздогнав. Перед цим протягом дня вона разів 5 бачила як даний автомобіль на маленькій швидкості проїжджав по даному провулку.

Після цього свідок пояснила, що коли вони зайшли у будинок, то побачили як потерпіла ОСОБА_22 тримається за руку. В ході розмови з нею, потерпіла пояснила, що коли вона перебувала на подвір`ї свого будинку, то раптово забігла обвинувачена ОСОБА_8 з іншими особами, накинули їй на голову якусь ганчірку та потягли в будинок.
- показами свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом потерпілої ОСОБА_10 та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Навесні 2016 року, проходячи по своєму подвір`ю повз будинку ОСОБА_10 , почув її стогін. Йому здалось, що вона впала і одразу побіг на подвір`я потерпілої на допомогу. Біг через внутрішню хвіртку, що розташована між їх дворами. В дворі побачив як дві жінки ромської національності вибігли з машини на подвір`я ОСОБА_10 . Крім того з будинку потерпілої вибігло ще три жінки, в тому числі ОСОБА_8 та кинулись на свідка. Чотири жінки виштовхували його з двора, потім вибігли та сіли в машину «Жигулі» синього кольору, яка чекала їх біля подвір`я, та поїхали, а п`яту ( ОСОБА_8 ) затримав його собака. Крім того, свідок показав, що перед цим цей автомобіль весь день їздив по їх провулку на невеликій швидкості, ніби то перевіряли хто де живе. Після цих подій ОСОБА_15 в ході розмови з потерпілою ОСОБА_23 дізнався від неї, що напад здійснювала обвинувачена ОСОБА_8 разом з іншими невідомими особами. Та в ході нападу обвинувачена ОСОБА_8 ледве не задушила потерпілу ОСОБА_10 . Свідок також пояснив, що першу медичну допомогу потерпілій надали ОСОБА_24 та ОСОБА_18 .
- показами свідка ОСОБА_16 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою потерплої ОСОБА_10 . У квітні 2016 року у неї у дворі копали криницю. Близько 16 години вони зайшли в будинок. Почула крик, нібито когось грабують. Одразу вибігла зі свого двору на вулицю та побачила як поїхала машина. Після цього вона зайшла на подвір`я потерпілої, де побачила затриману обвинувачену ОСОБА_8 , потерпілу ОСОБА_10 . Зі слів ОСОБА_10 на неї здійснила напад ОСОБА_8 разом з іншими особами та в ході нападу пошкодили їй руку. Свідок пояснила, що вони подзвонили ОСОБА_12 , яка після цього приїхала до будинку. На подвір`ї при розмові з ОСОБА_8 . ОСОБА_12 наполягала щоб обвинувачена повернула гроші. Обвинувачена після цього комусь подзвонила, а свідок ОСОБА_16 надала номер своєї банківської карти для перерахування коштів. Свідок зазначила, що на картковий рахунок в ту ніч (15.04.2016 року) від різних осіб (від ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , Белецької) надійшли кошти в різних сумах, разом близько 15800 грн., які свідок передала потерпілій;
- показами свідка ОСОБА_27 , який в судовому засіданні пояснив, що він у квітні 2016 року разом з іншими допомагав копати колодязь ОСОБА_16 . Коли закінчили роботи, то зайшли у будинок до ОСОБА_16 . Всі вибігли на подвір`я, сусід ОСОБА_14 сказав, що пограбували ОСОБА_10 . На подвір`ї потерпілої він побачив, що у потерпілої травмована рука, а обвинувачена сиділа на лавці. При розмові з потерпілою, остання пояснила, що вона до нападу була у дворі, та раптово на подвір`я залетіла обвинувачена ОСОБА_8 з іншими особами, щось накинули їй на голову та затягли у будинок. У будинку двоє з нападників тримали її, крутили руки та душили. Свідок ОСОБА_27 зазначив, що потерпіла ОСОБА_10 впевнено вказала на обвинувачену ОСОБА_8 як на особу, яка в той день з іншими особами здійснила на неї напад та пограбувала. Інші ошукували будинок, перевернули речі, шухляди.

Покази свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 послідовні і конкретні, не суперечливі, узгоджуються з іншими доказами по справі. У будь-якого з цих свідків немає зацікавленості по даній справі. Суд звертає увагу на те, що всі свідки підтверджують слова потерпілої, яка після вчинення злочину впевнено показувала на обвинувачену ОСОБА_8 як на особу, яка здійснила на неї напад. Кожен зі свідків спростували доводи сторони захисту про те, що обвинувачена не причетна до вчиненого злочину, що вона опинилася в будинку потерпілої випадково. Так, свідок ОСОБА_16 підтвердила покази свідка ОСОБА_12 , що обвинувачена після розмови з ОСОБА_12 дзвонила комусь, просила повернути викрадені кошти. Кошти, які надійшли від сторонніх осіб за проханням обвинуваченої, вона одразу віддала потерпілій. Свідки також підтвердили покази один одного в питанні отриманих від злочину тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_10 та наданих нею пояснень одразу після вчинення злочину. У суду немає сумнівів щодо правдивості наданих ними пояснень у судовому засіданні, а тому суд їх приймає;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.04.2016 року;
- протоколом огляду місця події від 15.04.2016 року з план-схемою та фототаблицею, з якого вбачається, що при огляді будинку АДРЕСА_4 та прилеглої території було виявлено та вилучено босоніжку жіночу, простирадло, слід низу взуття, три конверти;
- висновком експерта № 1029, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_10 виявлено вколочений перелом нижньої третини правої променевої кістки в типовому місці із підвивихом кістки передпліччя, який утворився при непрямій травмі падінні на поверхні з упором на кисть, не виключено 15.04.2016 року та відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.04.2016 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала обвинувачену ОСОБА_8 як особу, яка вчинила проти неї злочин;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.04.2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_17 впізнала обвинувачену ОСОБА_8 як особу, яка втікала з місця вчинення злочину ( АДРЕСА_5 );
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.04.2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 впізнав обвинувачену ОСОБА_8 як особу, яка втікала з місця вчинення злочину ( АДРЕСА_5 );
Таким чином судом встановлено, що своїми умисними діями, що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбої), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України. ЇЇ винуватість у вчиненні злочину доведена дослідженими під час судового провадження доказами поза розумним сумнівом.
При визначенні ОСОБА_8 виду та розміру покарання суд виходить з того, що призначене покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до особливо тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима за вчинення умисних злочинів проти власності, належних висновків не зробила і знову вчинила умисний корисливий насильницький злочин; на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, має задовільну характеристику за 1 місяць перебування в СІЗО.

Суд також враховує спосіб та характер вчинення злочину напад поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, часу вчинення злочину - денний, коли могли бути помічені іншими особами, особу потерпілої, яка має похилий вік (1926 року народження); вчинення злочину з прямим умислом з корисливого мотиву; обставин, що характеризують поведінку винної до здійснення злочину; обставин, безпосередньо пов`язаних зі здійсненням злочину; обставин, що характеризують поведінку винної після вчинення злочину; індивідуальних особливостей особи: її стать, вік, стан здоров`я, який погіршився у зв`язку із отриманими нею укусами собаки в момент затримання, сімейний стан, наявність малолітньої дитини, спосіб життя; її ставлення до вчиненого нею діяння, вона не розкаюється; заподіяна шкода не відшкодована в повному обсязі.

Згідно ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_8 є рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Враховуючи в сукупності зазначені обставини та наявність двох обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до твердого переконання, що виправлення і перевиховання ОСОБА_8 неможливо без ізоляції її від суспільства та про неможливість призначення обвинуваченій покарання в мінімальних межах, передбачених санкцією частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України. Покарання в виді позбавлення волі не в мінімальних межах з конфіскацією 1/2 частини всього належного їй майна буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_10 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_8 про відшкодування завданої обвинуваченою матеріальної шкоди на загальну суму 20200 гривень та моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

Цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченої матеріальної шкоди в сумі 20200 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з того, що шкода завдана злочином в сумі 36000 грн., була частково відшкодована потерпілій в сумі 15800 грн., а тому решта неповернутих коштів в сумі 20200 грн. підлягає стягненню з обвинуваченої.

При цьому суд не приймає заперечення проти позову, що відсутні докази вартості витрат на лікування потерпілої, оскільки остання не заявляла вимог про стягнення витрат на своє лікування.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить із характеру кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, глибини душевних страждань, які потерпіла ОСОБА_10 відчула у зв`язку із умисним протиправним вчиненням проти неї злочину, в ході якого їй завдано перелом руки, викрадено кошти, які вона протягом тривалого часу збирала з пенсії. Суд враховує тривалість даних страждань, які виразились в душевних переживаннях, страхах, фізичному болю. Як пояснили свідки ОСОБА_10 після отриманої травми не відновилась: після перелому рука так і не функціонує, потерпіла самостійно перестала пересуватись. Суд враховує принцип розумності і справедливості вважає, що з обвинуваченої необхідно стягнути 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Суд не приймає доводи захисту, що потерпілою не надано доказів на підтвердження моральних страждань, оскільки досліджені судом докази по справі (висновки експертизи, покази свідків) свідчать про те, що в результаті винних дій обвинуваченої потерпілій завдано тілесні ушкодження, що супроводжувалось фізичними та моральними стражданнями.
З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченої покарання, призначеного їй, суд приходить до висновку про необхідність залишити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази, які знаходяться в камері схову речових доказів Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, а саме босоніжку на ліву ногу, слід від низу взуття, три конверти, ковдру необхідно знищити.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією 1/2 частини майна.

Строк покарання ОСОБА_8 рахувати з 15.04.2016 року.

Зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 15.04.2016 року по набрання вироком законної сили, відповідно до вимог ч. 5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід для ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, залишити без змін - тримання під вартою.

Речові докази, які знаходяться в камері схову речових доказів Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області, а саме босоніжку на ліву ногу, слід від низу взуття, три конверти, ковдру знищити.

Позов потерпілої задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 20200 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3