Справа № 367/610/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/582/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 01.06.2017

УХВАЛА
Іменем України
01 червня 2017 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17.03.2017 року, якою відмовлено у задоволенні його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :
Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотаннями про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та просив замінити йому позбавлення волі на виправні роботи.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 17.03.2017 року у задоволенні клопотання відмовлено, з тих мотивів, що нестабільна поведінка засудженого протягом строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання. Більш м`яке покарання у виді виправних робіт строком 2 роки буде не достатнім для подальшого повного виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та замінити позбавлення волі на виправні роботи. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, судом не були встановлені фактичні обставини, які вливають на остаточне рішення.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який заперечив проти поданої апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, , якщо засуджений став на шлях виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Апеляційного суду м. Києва від 18.10.2010 року ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 15 років позбавлення волі та зараховано в строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком з 19.11.2008 року по 18.10.2010 року. Строк відбуття покарання засудженому слід обчислювати з 09.08.2008 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.02.2011 року вищевказаний вирок було залишено без змін. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08.04.2016 року засудженому було зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з 09.08.2008 року по 22.02.2011 року, відповідно до ст. 72 КК України.
Згідно із довідкою начальника відділу КВСР БВК № 85 станом на 17.03.2017 року невідбута частина покарання складає 3 роки 10 місяців 10 днів.
Відповідно до характеристики від 13.02.2017 року засуджений ОСОБА_8 не став на шлях виправлення, тому не заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України. Також, відповідно до даної характеристики, засуджений ОСОБА_8 прибув до БВК № 85 для відбування покарання 19.03.2011 року. За час відбування покарання в БВК № 85 зарекомендував себе негативно. Правила поведінки та вимоги встановленого порядку відбування покарання порушував, за що мав 11 стягнень, останнє 12.01.2016 року, які зняті та погашені у встановленому законом порядку. Був працевлаштований на виробництві установи. До суспільно-корисної праці та виконання своїх обов`язків ставиться посередньо. Має 4 (чотири) заохочення правами начальника установи, останнє 30.12.2016 року. Рішенням комісії БВК №85 Київської області, спостережної комісії Ірпінського міськвиконкому Київської області від 27.04.2016 року було відмовлено засудженому в поданні по заміні покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.
Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26.04.2002р. заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою не довів того, що він став на шлях виправлення.

Так, суд приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутого покарання більш м`яким ОСОБА_8 , обґрунтовано зазначив, що нестабільна поведінка засудженого протягом строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги засудженого стосовно того, що він заслуговує на застосування до нього положень ст. 82 КК України є необґрунтованими, оскільки процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для заміни невідбутого покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_8 немає.

На думку апеляційного суду, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17.03.2017 року, якою відмовлено у задоволенні його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, без змін.

С У Д Д І :