Справа № 727/7051/16-к
Провадження № 1-кп/727/69/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2017 року Колегія суддів Шевченківського районного суду м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4

за участю учасників судового кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

захисників в інтересах обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участю обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 3 Шевченківського районного суду м. Чернівці обвинувальний акт, в рамках кримінального провадження за №000317 від 26.05.2016 року по обвинуваченню: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно не працюючого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч.4, ч.3 ст. 357 КК України, -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч.4 КК України, -

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця і мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, студента 4 курсу ЧНУ, раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Шевченківського районного суду м. Чернівці з прокуратури Чернівецької області 19.09. 2016р. на розгляд поступив обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000317 від 26.05.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 189 ч.4, ч.3 ст. 357 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 189 ч.4 КК України та ОСОБА_12 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 189 ч.4 КК України.

В судовому засіданні на обговорення учасників судового кримінального провадження постановлено питання, в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України, про продовження терміну дії застосованих, відповідно до ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Сторона обвинувачення: - прокурор висловив з постановленого обговорення питання думку, в якій свої доводи мотивує тим, що відповідно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна; ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на даний час вважає не зменшилися, а тому просить продовжити в установленому законом порядку термін дії застосованих до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, оскільки на його думку відсутні будь які підстави для зміни обвинуваченим застосованого до них запобіжного заходу. Представник потерпілого ОСОБА_6 повністю підтримав думку прокурора і також вважав в інтересах свого довірителя, що відсутні підстави щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу до них застосованого у вигляд тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_10 висловили думку, що відсутні будь які підстави для продовження дії застосованого до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважали, що стороною обвинувачення не наведено з посиланням на докази ризики які б унеможливлювали зміну обраного запобіжного заходу і просять обвинуваченому ОСОБА_10 змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший не пов`язаний з тримання під вартою, застосувавши заставу.

Захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_11 аналогічно вважали, що відсутні будь які ризики для продовження терміну дії застосованого до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і просили його змінити на інший вид запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , та обвинувачений ОСОБА_12 відповідно вважали, що також слід змінити застосований запобіжний захід до ОСОБА_12 з тримання під вартою на інший вид запобіжного заходу домашній арешт або заставу.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників судового кримінального приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку, з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Колегією встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.06.2016 року було застосовано відповідно до ОСОБА_10 ОСОБА_11 і ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в установленому законом порядку було продовжено і термін дії якого відносно останніх спливає 16 лютого 2017 року о 14.30 годин.

Судове слідство по справі не завершено, з об`єктивних причин не допитаний потерпілий, свідки, не досліджено матеріали кримінального провадження).

Згідно абз.2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Отже, вирішуючи питання про доцільність продовження терміну дії застосованих, відповідно до обвинувачених ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, колегія суддів з врахуванням обставин справи, відповідно з врахуванням особи обвинувачених, а також виходячи з характеру інкримінованих діянь обвинуваченим, за пред`явленим відповідно ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину у складі організованої групи, продовжують мати місце ризики.

Зокрема, при вирішенні питання щодо доцільності продовження терміну дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_10 ризик впливу останнього на потерпілого, свідків, які не допитані в судовому засіданні, - переховування ОСОБА_10 від суду, зважаючи на тяжкість санкції статей преді`явленого обвинувачення та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

А, тому, із метою недопущення перешкоджання кримінальному судовому провадженню, виконанню рішення суду, колегія суддів не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою - домашній арешт, заставу та приходить до переконання за доцільне продовжити термін дії застосованого до ОСОБА_10 запобіжного заходу тримання під вартою, строком на 60 днів.

Також, колегія суддів вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, згідно вимог ч.1 ст. 176 КПК України не може запобігти ризикам, що були, як предметом розгляду і при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; ризики не зменшилися, зокрема ризик впливу обвинуваченого ОСОБА_11 на потерпілого, свідків, - переховування останнього від суду; - вчинення нових кримінальних правопорушень, і не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_11 на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою і приходить до висновку, що слід продовжити термін дії застосованого запобіжного заходу останньому в вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

При вирішенні питання доцільності продовження дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 , колегія суддів також вважає, що ризики, визначені вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, наявним залишаються ризики впливу на потерпілого, свідків, переховування від суду і вчинення інших кримінальних правопорушень, будь яких нових обставин які не були враховані при застосуванні до ОСОБА_14 запобіжного заходу не представлено, а тому не вбачає підстав для зміни останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший вид запобіжного заходу і вважає, що слід продовжити застосований до ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Тобто, запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Отже, враховуючи вищенаведене та позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011 р., зокрема в п. 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обгрунтованою, не можна вирішувати абстрактно; воно має вирішуватися в кожній справі із урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи та під істинними вимогами публічного інтересу в даному конкретному випадку, суд враховує обставини кримінального провадження, обгрунтованої підозри вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим, а також і те, що будь-якої інформації, яка б свідчила про наявність в обвинувачених хвороб, які б перешкоджали відповідно їх перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у суду немає, інших обставин, які стосуються особи обвинуваченого і які не були відомі слідчому судді при застосуванні запобіжного заходу відсутні, що фактично було підтверджено стороною захисту, в сукупності дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_15 зважаючи на тяжкість санкції статті пред`явленого йому обвинувачення може переховуватися від суду, вплинути на експертів з приводу наданих ними висновків і таким чином перешкоджати з`ясуванню обставин по справі і завершенню судового слідства, встановленню об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні.

Вимогами ст. 183 ч.1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Частиною 4 цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Отже, виходячи з конкретних обставин справи, з врахуванням наведених вимог закону, доводів сторін кримінального провадження, колегія суддів вважає не доцільним визначати розмір застави у кримінальному провадженні при вирішенні питання доцільності продовження застосованих відповідно до обвинувачених запобіжного заходу застави, оскільки ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачуються відповідно в скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що спричинило завдання потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, з погрозою вбивства, небезпечним для його життя і здоров`я.

Таким чином, обставини, зазначені в п. п. 1, 2, 3 ст. 178 КПК України, аналізуючи обставини, що відомі на даній стадії судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що лише застосований відповідно до обвинувачених ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечитьїх належну процесуальну поведінку та уникненню ризикам, перешкоджанню і завершенню судового слідства

Відмовляючи в задоволенні клопотання сторони захисту захисників обвинувачених ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про зміну відповідно останнім запобіжного заходу з тримання під вартою на інший вид запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів враховує те, що стороною захисту не зазначено підстав і обставин для такої зміни; відсутні посилання на докази відносно суттєвих змін обставин, які не були відомі при застосуванні відповідно до ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжного заходу і не були взяті до уваги слідчим суддею, із зазначенням того, що такі обставини виникли після прийняття попереднього рішення.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 21, 176-178, 183, 199 331 ч.3 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Продовжити термін дії застосованого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 на строк 60 діб - до 31 березня 2017 року до 14.30 годин.

Продовжити термін дії застосованого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 на строк 60 діб - до 31 березня 2017 року до 14.30 годин.

Продовжити термін дії застосованого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 на строк 60 діб - до 31 березня 2017 року до 14.30 годин.

В задоволенні клопотань сторони захисту, захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 про зміну ОСОБА_11 застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший вид запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою; захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну ОСОБА_10 застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший вид запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою заставу та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 про зміну ОСОБА_12 застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший вид запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3