Номер провадження:1-кс/521/3712/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР за №0000034 від 08.06.2017 року, погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання слідчого вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на посаді реєстратора КП «Міське агентство з приватизації житла», нехтуючи покладеними на неї обов`язками, усвідомлюючи кримінально-карані наслідки скоєння нею кримінального правопорушення, вирішила використати повноваження всупереч інтересам служби для вимагання та одержання неправомірної вигоди за вчинення публічних послуг.

А саме, 08.06.2017 року ОСОБА_5 звернувся до реєстратора КП «Міське агентство з приватизації житла» ОСОБА_4 з документами для оформлення приватизації квартири, однак остання почала затягувати процес щодо оформлення документів, ОСОБА_4 почала вимагати, грошові кошти в сумі 1 000 доларів США для належного, швидкого оформлення документів.

На вказану вимогу ОСОБА_5 вимушений був погодитися та передати наявну в нього частину неправомірної вигоди ОСОБА_4 , а саме 500 доларів США. У подальшому ОСОБА_4 повідомила, що розпочати рух його заяви та пакету документів не можливо без надання повної суми неправомірної вигоди у сумі 1 000 доларів США.

08.08.2017 року приблизно о 11 годині 50 хвилин, у службовому кабінеті № 1 КП «Міське агентство з приватизації житла» за адресою м. Одеса, Богдана Хмельницького, 66 під час зустрічі ОСОБА_5 для ненастання вищезазначених негативних наслідків на вимогу ОСОБА_4 передав їй другу частину неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США.

Отриманими від ОСОБА_5 в якості неправомірної вигоди грошовими коштами у розмірі 1 000 доларів США ОСОБА_4 мала намір в подальшому розпорядитися на власний розсуд, однак була викрита та затримана на місці вчинення злочину співробітниками УЗЕ в Одеській області.

За даним фактом Малиновським ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області почато досудове розслідування, про що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2017 року внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення за №0000034 за ч. 4 ст. 368-4 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що квартира АДРЕСА_1 , відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на праві приватної спільної часткової власності, в розмірі 1/8 зареєстрована на підозрювану ОСОБА_4 .

В теперішній час, у зв`язку із проведенням досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 з метою недопущення відчуження квартири третім особам.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, та вважав, за необхідне його задовольнити. Окрім того, прокурор вважав, що є всі законі підстави для розгляду клопотання без явки особи, яка в теперішній час є власником вказаної квартини, оскільки існує реальна загроза відчуження квартири на корить третіх осіб.

Вивчивши клопотання та матеріали якими обґрунтовується клопотання, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Власник вказаної квартири в судове засідання не викликався, оскільки прокурором доведено, що існує реальна загроза відчуження вказаного майна.

Щодо суті клопотання слідчим суддею встановлено наступне.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, серед іншого, є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Враховуючи, що санкція статті злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України, передбачає, окрім позбавлення волі, конфіскацію майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, є підстави для арешту квартири, права спільної часткової власності на яку має підозрювана.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено та прокурором доведено, що дійсно мало місце вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Суд вважає, що вартість квартири на яку буде накладено арешт є співрозмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обмеження права власності у даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Оскільки вчинений злочин відноситься до категорій злочинів у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, з метою недопущення відчуження вказаного майна, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказану квартиру, застосувавши спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження, які суттєво позначяться на інтересах інших осіб у вигляді заборони розпоряджатись квартирою (продавати, купувати, дарувати та інш.).

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власників майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині призначена покарання.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, Слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні, внесеного в ЄРДР за № 0000034 від 08.06.2017 року, погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на праві приватної спільної часткової власності, в розмірі 1/8 належить ідозрюваній ОСОБА_4 .

Заборонити розпоряджатись (продавати, купувати, дарувати та інш.) вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1