Дата документу Справа № 315/629/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/306/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 315/629/16-к
Категорія: ст. 125 ч. 1 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000288,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 01 листопада 2016 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
встановила:
в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 01 листопада 2016 року щодо нього змінити та призначити покарання в межах санкції ст. 125 ч. 1 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Апелянт послався на наступні обставини:

- призначаючи йому покарання, суд врахував, що він раніше судимий, проте, не прийняв до уваги, що за попереднім вироком він був засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України, а не за злочин проти здоров`я особи, що сварка між ним та потерпілим виникла на побутовому ґрунті;

- суд не врахував, що ним вчинені дії по відшкодуванню шкоди - здійснено перерахування коштів потерпілому, від отримання яких він спочатку відмовився, але отримав в день винесення вироку;

- суд не прийняв до уваги при призначенні покарання його стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, перебування в зоні АТО, наявність міцних соціальних зв`язків, обставини, при яких він вчинив дії, в яких обвинувачується;

- судом не прийнята до уваги позиція потерпілого, який на суворому покаранні не наполягав та просив призначити покарання відповідно до закону.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ст. 125 ч. 1 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, приєднавши до покарання у виді 80 годин громадських робіт, що становить з урахуванням положень ст. 72 КК України 10 днів позбавлення волі, повністю невідбуте покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначене вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 03.03.2015 року, та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 років 10 днів позбавлення волі.
Після набрання вироком законної сили постановлено обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, а строк покарання рахувати з моменту його затримання.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2 860,74 грн. та моральної шкоди в сумі 5 000 грн. задоволений частково та постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 560,74 грн. та моральної шкоди 1 500 грн., а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У вироку також зазначено, що ОСОБА_7 раніше судимий: 03.03.2015 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців.
Як вказано у вироку суду, 18.04.2016 року, близько 20 години 30 хвилин, в м. Гуляйполе Запорізької області, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні коридору гуртожитку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті особистих неприязних відносин, у результаті раптово виниклої сварки навмисно наніс один удар дерев`яним ціпком, який тримав у правій руці, в область голови ОСОБА_9 та два удари в область шиї та тулуба ОСОБА_9 , заподіявши останньому тілесне ушкодження у вигляді садна на голові, шиї та тулубу, які згідно з висновком експерта №114 від 10.06.2016 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, обвинуваченого, його захисника, які підтримали апеляційну скаргу,прокурора, який підтримав скаргу обвинуваченого частково, просив вирок скасувати та призначити новий розгляд провадження у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.

Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене щодо кримінального провадження компетентним судом, за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад не здатні повною мірою реалізувати свої права, з моменту встановлення цих вад.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в КУ «Гуляйпільська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з діагнозом «розлади психіки та поведінки, внаслідок вживання алкоголю, галюцинаторний синдром» в період з 06.07.2016 року по 18.07.2016 року (а.п. 18, 19).

Таким чином, суд зобов`язаний був забезпечити ОСОБА_7 участь захисника у кримінальному провадженні з моменту встановлення перебування його на стаціонарному лікуванні в КУ «Гуляйпільська психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, тобто з 15.07.2016 року дати отримання судом відповіді на запит суду, проте не забезпечив участь захисника при розгляді провадження щодо обвинуваченого, чим порушив його право на захист та вимоги кримінального процесуального закону.

За таких обставин, вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. ст. 412, 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду провадження у тому ж суді в іншому складі суду.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 01 листопада 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд провадження у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4