АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засдуженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 грудня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.12.2016 року у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трудолюбівка Монастирського району Тернопільської області, освіти вищої, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16 вересня 2010 року, за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, відбуваючого покарання в Київському СІЗО з 08 березня 2016 року, відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27.12.2016 року, ухвалити нову, якою задовольнити його клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2010 року.

Свої вимоги мотивує тим, що він з моменту набрання вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16 березня 2010 року законної сили - а саме 31 січня 2011 року вів звичайний спосіб життя, проживав за адресою реєстрації, не переховувався від органів ОВС та про розшукові заходи щодо нього не знав. Затриманий співробітниками ОВС та направлений до Київського СІЗО для відбування покарання 08 березня 2016 року. Також, засуджений ОСОБА_6 просить на підставі ч.5 ст. 72 КК України перерахувати йому невідбуту частину покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2010 року,

Заслухавши доповідь судді-доповідача, засудженого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про звільнення його від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2010 року, суд першої інстанції вимоги кримінального та кримінального процесуального закону дотримався у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано п`ять років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.

У відповідності до ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності встановлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання.

Як вбачається з матеріалів, ОСОБА_6 засуджений вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2010 року за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення воді на строк 4 роки із конфіскацією майна. Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено без мін підписку про невиїзд з постійного місця проживання. Вказаний вирок набрав законної сили 31.01.2011 року /а.с.4-13/. Строк закінчення виконання вироку відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України спливає 31.01.2016 року.

Як встановив суд першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 у період часу із 26.12.2011 року по 08.03.2016 року перебував у розшуку у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2010 року. /а.с.43/

При цьому працівниками Голосіївського УП ГУНП в м. Києві вживались оперативно-розшукові заходи з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_6 , зокрема відібрались пояснення у його знайомих та членів родини у період з 17 лютого 2012 року по 21 лютого 2016 року.

08 березня 2016 року засуджений ОСОБА_6 затриманий працівниками Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві на підставі ст. 191 КПК України та направлений до Київського слідчого ізолятору для відбування покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2010 року.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції проте, що до засудженого ОСОБА_6 не можуть бути застосовані положення ч.1 ст. 80 КК України є законний та обґрунтований, з яким і погоджується колегія суддів.

Доводи апелянта про те, що він не переховувався від правоохоронних органів та про розшукові заходи щодо нього не знав, безпідставні та спростовуються матеріалами справи. Зокрема ОСОБА_6 був обізнаний, що він засуджений вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2010 року до позбавлення волі, який вступив у законну силу. Крім того, відповідно до письмових пояснень матері засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_9 її син у серпні 2011 році після перегляду вироку Вищими спеціалізованим судом з розгляду цивільних і кримінальних справ повідомив, що їде на роботу за межі м. Києва попри те, що до нього застосований запобіжний захід у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
При цьому, ч. 5 ст. 72 КК України передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстав зараховувати у строк відбування покарання ОСОБА_6 строк знаходження в Київському слідчому ізоляторі, немає, оскільки 08.03.2016 року засуджений ОСОБА_6 направлений до слідчого ізолятору для відбування покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16.09.2010 року, який вступив у законну силу.

Таким чином, переконливих доводів, які безумовно спростовували б висновки суду, викладені в ухвалі, та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено та колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27.12.2016 року, якою у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку відмовлено, - без змін.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/628/2017

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1