н/п 1-кп/640/772/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2017 Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не працює, раніше судимий, останній раз: 23.10.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 30.04.2015 року на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, мешкає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України
ВСТАНОВИВ:
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно здійснив злочини, які йому інкриміновано та зазначено в обвинувальному акті, обставини злочинів не спорював, пояснив причини та обставини скоєного, в скоєному розкаюється. Зазначив, що зробив для себе відповідні висновки, викрадене майно повернуто потерпілим та відшкодовані збитки.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України доведена у повному обсязі.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_4 кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує відношення обвинуваченого до вчиненого, визнання своєї провини, добровільне відшкодування шкоди та відсутність претензій до нього з боку потерпілих, дані про особу обвинуваченого, і вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкцій статей, інкримінованих йому.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, останній раз: 23.10.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 30.04.2015 року на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, інших даних про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності до суду не надано, на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується задовільно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, добровільне відшкодування шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення та попередження нових злочинів, необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання відповідно до санкцій статей, інкримінованих йому в межах, необхідних для досягнення цих цілей.
Однак, в силу вимог ст. 75 КК України, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки. Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та враховуючи думку потерпілих з цього приводу, яку вони виклали письмово.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Цивільні позови по справі не заявлені. Витрат по справі немає, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання по ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі
Звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки: періодично з*являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд покладає обов`язки, передбачені ч.ч.1-2 ст. 76 КК України необхідні і достатні для її виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.
Речові докази, передані потерпілим за зберігання залишити у їх користуванні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1