Єдиний унікальний номер 341/425/14-к
Номер провадження 1-кп/341/3/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі колегії:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галичі клопотання захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про визнання письмових матеріалів очевидно недопустими доказами, їх виключення з числа доказів та повернення стороні кримінального провадження по кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 4, 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 28, ч.5 ст. 191, ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В проваджденні Галицького районного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 4, 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 28, ч.5 ст. 191, ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_13 звернувся із клопотанням про визнання письмових матеріалів очевидно недопустими доказами, їх виключення з числа доказів та повернення стороні кримінального провадження мотивуючи тим, що: в обвинувальному акті зазначено, що 03.09.2009р. підзахисний ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_7 шляхом фіктивного відпуску товарно-матеріальних цінностей, розтратив майно ТзОВ «Вулкаскот-Україна» на суму 115 718, 1 грн.
Крім цього, в період з 31.01.2011р. до 02.08.2012р. ОСОБА_8 аналогічним способом, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , розтратив майно ТзОВ «Вулкаскот-Україна» на суму 588 284,44 грн.
В ході судового розгляду, 18 та 23.03.2015р. прокурором, як стороною обвинувачення до обвинувального акту долучено письмові матеріали кримінального провадження, здобуті під час досудового розслідування, як доказів можливої причетності підзахисного ОСОБА_8 до інкримінованих діянь.
Зокрема, під звукозапис будо озвучено, що долучається:
-по факту фіктивного відпуску товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_15 - накладну №0001026 від 03.09.2009 на с уму 115718,1 грн.;
-по факту фіктивного відпуску товарно-матеріальних цінностей СПД ОСОБА_16 - накладні № ВУ-0000092 від 31.01.11; № ВУ-0000114 від 04.02.11; № ВУ-0000185 від 23.02.11; № ВУ-0000284 від 22.03.11;
№ ВУ-0000324 від 22.03.11; № ВУ- 0000336, від 01.04.11; № ВУ-0000379 від 12.04.11; № ВУ-0000514 від 11.05.11; № ВУ- 0000521 від 12.05.11; № ВУ-0000564 від 19.05.11; № ВУ-0000590 від 24.05.11; № ВУ - 0000617 від 27.05.11; № ВУ-0000632 від 01.06.11; № ВУ-0000654. від 03.06.11; № ВУ 0000681 від 09.06.11, № ВУ-0000710 від 16.06.11; № ВУ-0000719 від 20.06.11; № ВУ- 0000731 від 21.06.11; №ВУ-0000734 від 22.06.11, № ВУ-0000757 від 24.06.11; № ВУ- 0000760 від 24.06.11; № ВУ-0000763, від 25.06.11; № ВУ-0000769 від 25.06.11; №ВУ- 0000820, від 05.07.11; №ВУ-0000859 від 13.07.11; №ВУ-0000873 від 15.07.11; № ВУ- 0000933 від 29.07.11; № ВУ-0000958 від 03.08.11; № ВУ-0000997 від 15.08.11; №ВУ-0001043 від 25.08.11; №ВУ-0001083 від 02.09.11; №ВУ-0001115 від 12.09.11; № ВУ- 0001128 від 14.09.11; №ВУ-0001153 від 21.09.11; №ВУ-0001165 від 23.09.11; №ВУ- 0001209 від 30.09.11; № ВУ-0001228 від 10.10.11; № ВУ-0001247, від 12.10.11; № ВУ- 0001256 від 14.10.11; № ВУ-0000013, від 10.01.12; №ВУ-0000014 від 11.01.12; №ВУ- 0000021 від 13.01.12; №ВУ-0000039 від 18.01.12; №.ВУ -0000050 від 20.01.12; №ВУ-0000064 від 25.01.12; №ВУ-0000080 від 27.01.12; № ВУ- 0000098 від 01.02.12; №ВУ-0000165 від 20.02.12; №ВУ-0000196 від 28.02.12; №ВУ - N000216 від 02.03.12; №ВУ-0000443 від 24,04.12; №ВУ - 0000565 від 22.05.12; №В`У- N000619 від 01.06.12; №ВУ-0000783 від 09.07.12; №ВУ-0000877 від 02.08.12; на загальну суму 588 284,44 грн.
Вважає, що долучені до обвинувального акту такі письмові матеріали не можуть бути доказами винуватості підзахисного ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих діянь, оскільки не являються документами.
Зокрема, по факту нібито фіктивного відпуску товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_15 : долучено не оригінал накладної №0001026 від 03.09.2009р. на суму 115718,1 грн., а її копії та звичайні аркуші паперу на яких нібито зображено накладну т. 9. а. с. 51. т.12. а. с.57. дані матеріали без реквізитів, печаток та підписів сторін. Крім цього, долучено копію цієї ж накладної на суму 115 262,1 грн. т. 14. а. с. 29 та копію рахунку-фактури до вказаної накладної № ВУ-0000775 на суму 114 234,60 грн. т. 4. а.с. 28 та т. 9 а.с. 51, що не відповідає сумі зазначеній у обвинувальному акті.
По факту нібито фіктивного відпуску товарно-матеріальних цінностей СПД ОСОБА_16 : долучено не оригінали, накладних а їх копії та звичайні аркуші паперу на яких нібито зображено накладні - № ВУ-0000092; № ВУ-0000114; № ВУ-0000185; № ВУ-0000284; № ВУ-0000324 на яких відсутні реквізити СПД ОСОБА_16 , печатки та підписи сторін.
т. 8. а. с. 101. 102.103. 104. 105; т. 12. а.с. 90, 91, 92, 93, 94.
Копії накладних № ВУ- 0000336, № ВУ-0000379 № ВУ-0000514, № ВУ- 0000521 № ВУ-0000564; № ВУ-0000590; № ВУ - 0000617; № ВУ-0000632; № ВУ-0000654; № ВУ 0000681, № ВУ-0000710; № ВУ-0000719; № ВУ- 0000731; №ВУ-0000734, № ВУ-0000757; № ВУ- 0000760, № ВУ-0000763, № ВУ-0000769; №ВУ- 0000820, №ВУ-0000859; №ВУ-0000873; № ВУ- 0000933; № ВУ-0000958; № ВУ-0000997; № ВУ- 0001043; № ВУ-0001083; №ВУ-0001115; № ВУ- 0001128; №ВУ-0001153; №ВУ-0001165; №ВУ- 0001209; № ВУ-0001228; № ВУ-0001247,; № ВУ- 0001256; № ВУ-0000013, №ВУ-0000014; №ВУ- 0000021; №ВУ-0000039; №.ВУ -0000050, №ВУ-0000064; №ВУ-0000080; № ВУ- 0000098; №ВУ-0000165; №ВУ-0000196; №ВУ - N000216; №ВУ-0000443; №ВУ - 0000565; №ВУ- N000619, №ВУ-0000783; ЖВУ-0000877, які з незрозумілих причин завірені підписом слідчого ОСОБА_17 та печаткою СУ УМВС України в області, як такі, що відповідають оригіналу, однак на них відсутні будь які підписи, печатки та реквізити.
т. 4. а. с. 32 - 39, 40- 49, 50 58, т. 10. а. с. 114 - 117, 121 - 129, 130,131; т. 12. а. с. 95 - 99, 100 - 106, 109 - 115, 117 - 119, 120 - 129, 130 - 139, 140-144.
Крім цього, у відповідності до вимог ст. ст. 159-165 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів проводиться виключно на підставі ухвали слідчого судді.
Ця норма органом досудового розслідування не дотримана, про що свідчить лист ТзОВ «Вулкаскот-Україна» від 07.11.2012р. № 587 підписаний ОСОБА_18 , адресований начальнику УБОЗ УМВС України в області ОСОБА_19 , про направлення копій накладних СПД Кохан на 50 аркушах та Стефурак на 2-х аркушах, т. 4 а. с. 26.
Недотримання цих норм органом досудового розслідування, привело до того, що долучені стороною обвинувачення письмові матеріали, які ззовні схожі на накладі, викликають обґрунтований сумнів в їх достовірності.
В порушення вимог ст. 99 КПК України, стороною обвинувачення долучено до обвинувального акту письмові матеріали невідомого походження, посилаючись на них як на оригінали документів, які нібито є доказом винуватості підзахисного ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.
Така позиція сторони обвинувачення є незаконною, упередженою, що свідчить про виключною обвинувальний ухил, а не всебічність і повноту дослідження усіх фактичних обставин.
Враховуючи, що події, які інкриміновані підзахисному мали місце у 2009р. та 2011-2012 роках, доручення до матеріалів провадження оригіналів накладних жодним чином не могли перешкоджати веденню фінансово-господарської діяльності ТзОВ «Вулкаскот-Україна» на момент провадження досудового розслідування та розгляду справи в суді.
У відповідності до вимог ст.87 КПК України - недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: - здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;
Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.
Просить визнати зазначені письмові матеріали, які долучено до матеріалів кримінального провадження, очевидно недопустимими доказами ймовірної причетності підзахисного ОСОБА_8 до інкримінованих діянь, виключити із числа доказів, вилучити їх з матеріалів кримінального провадження та повернути стороні обвинувачення.
Прокурор заперечив щодо задоволення даного клопотання мотивуючи тим, що мотиви викладені в клопотанні є безпідставними. Суд викладені обставини вирішує в нарадчій кімнаті при винесенні рішення по справі. Просить в клопотанні відмовити.

Позицію прокурора підтримав і представник цивільного позивача, додавши, що такими клопотаннями як обвинувачені так і захисники затягують розглядом справу.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисник ОСОБА_12 та ОСОБА_13 просили суд задовольнити дане клопотання.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_13 , вивчивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні даного клопотання.
Відповідно до ч.3 ст.89 КПК України сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Колегія суддів при вирішенні клопотання захисника враховує наступне.
В КПК України відсутня спеціальна стаття, що регулює процесуальний порядок розгляду клопотань про визнання доказів недопустимими.
У статті 350 КПК України сформульовані лише загальні положення щодо розгляду клопотань судом учасників судового провадження.
У ч. 1 ст. 89 КПК України вказується, що питання допустимості доказів вирішуються під час їх оцінки в нарадчій кімнаті при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 369 КПК України до судових рішень відносять ті, у яких: 1) суд вирішує обвинувачення по суті у формі вироку; 2) вирішуються інші питання у формі ухвали.
Положення ст. 89 КПК України знайшли конкретизацію у ст. 374 КПК України «Зміст вироку», де в п. 1 ч. 3 вказується, що у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, у п. 2 ч. З цієї статті також наголошується, що у разі визнання особи винуватою визначаються докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Згідно з вимогами пунктів 17, 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства та постанов Пленуму Верховного Суду України по питанням судового розгляду кримінальних справ та постановлення вироку» висновки суду по оцінці доказів необхідно викладати в вироках в точних і категоричних судженнях, які б виключали сумніви щодо достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних та виключення інших доказів судом повинно бути мотивовано.
Водночас у ч.3 ст. 62 Конституції закріплено основний принцип допустимості доказів, який полягає у тому, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом.
За змістом ч.2 ст.89 КПК України суд визнає доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість його дослідження або припинення його дослідження в судовому засіданні, тільки в разі встановлення очевидної недопустимості доказу.
На підставі вищенаведеного, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити, оскільки заявлені в клопотанні докази, що їх просить визнати недопустимими захисник ОСОБА_13 можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду надісланого обвинувачення, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Очевидності недопустимості цих доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх взаємозв`язку з іншими доказами суд не вбачає й уважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.
Оскільки судом не встановлено очевидності недопустимості доказів на цій стадії судового провадження, то у суду відсутні підстави визнавати недопустимими та виключити з переліку доказів у кримінальному провадженні вищеперераховані докази, на які вказує адвокат ОСОБА_13 у своїх клопотаннях.
За таких обставин у суду, на даній стадії судового розгляду, відсутні дані щодо очевидності недопустимості доказів, на які вказує захисник, у зв`язку з чим його клопотання задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст.84, 86, 87, 89, 350, ч.2 ст.369, 370, 372, 392 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
У клопотанні захисника ОСОБА_13 про визнання недопустимими, виключення з переліку доказів у кримінальному провадженні, відмовити.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.
Головуючий Суддя:ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3