Дата документу 29.06.2017 Справа № 554/9204/16-к
Провадження №1-кс/554/4389/2017

УХВАЛА
Іменем України
29 червня 2017 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку п.7 ч.1 ст.303 КПК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 в судовому засіданні просив скаргу задовольнити повністю.
Представник заявника ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити повністю. Вважає необґрунтованою відмову у задоволенні клопотання про допит в якості свідка дружини підозрюваного.
Слідчий в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки дружина підозрюваного ОСОБА_7 є зацікавленою особою, упередженою, і це підтверджують патрульні поліцейські, які з нею розмовляли. Згідно ст.40 КПК України слідчий є незалежною процесуальною особою, а тому прийнято рішення про недоцільність допиту ОСОБА_7 .
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки сторона захисту може сама відібрати відомості у фізичної особи та в ході судового розгляду ініціювати допит свого свідка, для слідчого є недоцільним допит дружини підозрюваного.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши в сукупності докази скарги, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні серед іншого підлягає винуватість, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Постановою від 09.06.2017 року слідчий ОСОБА_5 відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту у проведенні допиту в якості свідка ОСОБА_7 , мотивуючи це тим, що допит у якості свідка дружини підозрюваного є недоцільним, оскільки проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що після ДТП вона, перебуваючи на місці пригоди, надала усні пояснення працівникам поліції про те, що була свідком цієї пригоди, та її покази були спрямовані лише на штучне створення доказів, які б спростовували вину її чоловіка у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься змагальність сторін.
Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обовязків.
Згідно статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з обєктивних причин надсилається їй.
Статтею 303 ч.1 КПК України визначено: на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Вимогами ст..62 Конституції України визначено: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Вказані у постанові від 09.06.2017 року мотиви слідчого не є зрозумілими та достатніми для того, щоб прийти до переконання про безпідставність або недоцільність проведення такої слідчої дії як допит свідка, запропонованої стороною захисту, а тому постанова слідчого не може вважатись обґрунтованою та підлягає скасуванню в цій частині.
Що стосується інших вимог скарги, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не базуються на нормах КПК України, і виходять за межі компетенції слідчого судді.
Керуючись ст. 303,306, 307, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку п.7 ч.1 ст.303 КПК України задовольнити частково.
В задоволенні інших вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1