АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Номер провадження 11-кп/774/160/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 марта 2017р. м.Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження, №0002329, внесене, 27.07.2014р. до Единого реєстру досудових розслідувань відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області,
зареєстрованого та мешкаючого за адресою:
АДРЕСА_1 , не судимого в порядку
ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121, ч.2 ст.125, ч.1 ст.125 КК України, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , представника потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_11 на вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2016р.
Вироком суду першої інстанції 29 грудня 2016р., ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121, ч.2 ст.125, ч.1 ст.125 КК України і призначено покарання: за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5р.; за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт, строком 150 год.; за ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт, строком 200 год., на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням положень ч.1 ст.72 КК України, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5р.
Цивільні позови потерпілих задоволені частково.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 - моральну шкоду - 10000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду - 6000,00 грн..
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду - 10000,00 грн., матеріальну шкоду - 959,39 грн..

Вирішено питання по речовим доказам і процесуальним витратам

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_12
потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13
представник потерпілих ОСОБА_11
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_6 , просить вирок суду, в частині призначеного покарання, змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, в іншій частині рішення суду залишити без змін.
В апеляційній скарзі, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , просить змінити вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, застосувати до нього положення ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком, в іншій частині вирок суду залишити без змін.
Представник потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_11 , в апеляційних скаргах і зміненій апеляційній скарзі щодо потерпілого ОСОБА_10 , просить змінити рішення суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 в частині цивільних позовів потерпілих, задовольнивши вимоги цивільних позивачів у повному обсязі.
Збільшити розмір моральної шкоди стягнутої з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_9 до 46000 грн.; на користь потерпілого ОСОБА_8 , моральної шкоди до 50000 грн., матеріальної шкоди з 959,39грн. до 1707,88 грн., на користь потерпілого ОСОБА_10 , моральної шкоди до 50000 грн. і стягнути матеріальну шкоду в розмірі 959,39 грн., в іншій частині вирок залишити без змін.
За обставин, встановлених судом і детально наведених у вироку, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, за наступних обставин.
В 20-х числах липня місяця 2014р., близько 20.00 год., в районі кафе «Арго», що по вул.Коротченко м.Кривого Рогу, між ОСОБА_6 , з одного боку та ОСОБА_8 і ОСОБА_14 , з іншого боку, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_14 , вдарив його в обличчя, в результаті чого між ними виникли неприязні стосунки.
26 липня 2014р., в період часу з 20.00 год. до 22.00 год. ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 і іншими своїми знайомими, знаходились на ділянці місцевості, яка розташована на відстані близько 150 м. за окремою будівлею будинку АДРЕСА_2 , де відпочивали, готували шашлик та вживали спиртні напої.
Близько 21.00 год. 26.07.2014р., ОСОБА_9 , направилась від місця де вона відпочивала з товаришами та чоловіком в напрямку зупинки громадського транспорту, щоб зустріти свою подругу.
Проходячи поруч з магазином «Брусничка», по вул.Коротченко м.Кривого Рогу, вона зустріла свого раніше знайомого ОСОБА_6 , з яким у неї були неприязливі стосунки.
В результаті короткої розмови ОСОБА_6 , висловився на її адресу та на адресу її чоловіка ОСОБА_8 , що збирається цього дня їх знайти та розібратися з ними. Одразу ж вона повернулася до свого чоловіка ОСОБА_8 , який відпочивав на відкритій ділянці місцевості, яка розташована за буд. АДРЕСА_2 та розповіла про розмову з ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_8 запропонував своїй дружині ОСОБА_9 не втручатися в його справи та піти додому, що вона й зробила.
Далі, в цей же день, близько о 21.30 год., ОСОБА_6 , з метою з`ясування стосунків з подружжям ОСОБА_15 , з невстановленими слідством особами, прийшов в район ділянки місцевості, яка розташована на відстані близько 150 м. за окремою будівлею будинку АДРЕСА_2 , де вони відпочивали разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 .
ОСОБА_6 , з невстановленими слідством особами, став пред`являти претензії з поводу інциденту який мав місце на передодні, в результаті якого ОСОБА_14 вдарив ОСОБА_6 в обличчя в присутності ОСОБА_8 .
Після чого між ОСОБА_6 та невстановленими особами, з одного боку та ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , з іншого боку виникла сварка.
ОСОБА_9 побачивши, що між вказаними особами виникла сварка та штовханина, підбігла до ОСОБА_6 , який в цей момент наносив удари її чоловіку ОСОБА_8 що лежав на землі, та стала намагатися зупинити протиправні дії ОСОБА_6 , хотіла відтягнути його від свого чоловіка.
В цей час ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, не реагуючи на вимогу ОСОБА_9 залишити в спокої ОСОБА_8 , з метою відштовхнути її від себе, щоб та не втручалася в його дії, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, та не переслідуючи мети спричинення їй смерті, навмисно наніс ОСОБА_9 удар в область правого вуха кулаком правої руки, в якій знаходився ніж, який згідно висновку експерту №52/03-370 від 02.08.2014 року, до категорії холодної зброї не відноситься, а є господарсько-побутовим ножем, виготовленим саморобним способом, спричинивши їй тілесні пошкодження у вигляді рваної рани правої вушної раковини, які на підставі результатів висновку судово-медичної експертизи № 1662 від 01.08.2014р. за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 разом з невстановленими особами, стали ногами та руками навмисно наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_8 , тим самим збивши його з ніг на землю.
Після чого, ОСОБА_17 маючи намір на завдання легких тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_8 який в цей час лежав на правому боці, на землі, тримаючи в правій руці ніж який згідно висновку експерту №52/03-370 від 02.08.2014 року, до категорії холодної зброї не відноситься, а є господарсько-побутовим ножем, виготовленим саморобним способом, умисно завдав не менше п`яти ударів ножем, спричинивши ОСОБА_8 тілесні пошкодження у вигляді забійної рани тім`яно-потиличної області голови, ліворуч та колото-різані рани лівого стегна і лівої сідниці, які на підставі висновку судово-медичної експертизи № 1977 від 08.09.2014р. за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення ОСОБА_10 , тілесних ушкоджень, та не переслідуючи мети спричинення останньому смерті умисно, із значною силою завдав один удар, в область голови ОСОБА_10 , який стояв поруч з ним, металевим предметом, який згідно висновку експерту №52/03-369 від 15.08.2014р., який являється металевою, телескопічною, сухого тертя чотирьох секційною дубинкою китайського виробництва, яка до категорії холодної зброї не відноситься, та має пошкодження у вигляді вигину однієї секції, спричинивши йому фізичний біль.
Після чого ОСОБА_17 , продовжуючи свої протиправні дії, направленні на завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , тримаючи в правій руці, ніж який згідно висновку експерту №52/03-370 від 02.08.2014р., до категорії холодної зброї не відноситься, а є господарсько-побутовим ножем, виготовленим саморобним способом, не переслідуючи мети спричинення йому смерті, умисно завдав удар ножем, в область лівої, задньої частини тулубу, спричинивши ОСОБА_10 тілесні пошкодження у вигляді колото-різаного поранення лівої поперекової області та проникаючого в черевину порожнину без пошкодження внутрішніх органів, які на підставі висновку судово-медичної експертизи № 1976 від 08.09.2014р. за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя які виникли від дії плескатого колюче-ріжучого предмету типу ножа або іншого предмету з такими властивостями.
Обвинувачений ОСОБА_6 , обґрунтовуючи змінену апеляційну скаргу, просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, застосувати до нього ст.75 КК України, звільнивши від покарання з випробуванням.
Обвинувачений вказує на те, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження і неправильного застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_6 вказує на те, що при призначенні йому покарання у виді реального позбавлення волі, суд першої інстанції не визнав за обставини, які пом`якшують покарання, встановлені в ст.66 КК України - неправомірну поведінку потерпілого ОСОБА_8 та добровільне відшкодування ним завданого збитку.
Обвинувачений звертає увагу на те, що він не мав наміру спричиняти потерпілим тілесних ушкоджень, він мав намір вияснити стосунку з потерпілим ОСОБА_8 , який напередодні образив його, а ОСОБА_14 завдав удару по обличчю, він бажав уладнати виниклий конфлікт, однак коли він підійшов до компанії ОСОБА_8 , ОСОБА_14 знову поліз до нього, намагаючись спричинити йому удари, і саме це стало причиною виниклої бійки.
Обвинувачений зауважує, що при ньому була телескопічна дубинка, яку він і використав, однак ножа, яким були спричинені тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 при ньому не було і його походження, йому невідомо.
Крім того, ОСОБА_6 вказує на те, що в мотивувальній частині вироку, суд зазначив, що він прийшов до компанії потерпілого ОСОБА_8 з невстановленими слідством особами, які також наносили удари потерпілим, тоді, як всі тілесні ушкодження виявлені на потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , органом досудового розслідування інкриміновані йому одному на підставі пояснень потерпілих.
Обвинувачений зазначає, що на досудовому слідстві він був вимушений повністю визнати свою вину, оскільки працівники міліції погрожували йому застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_6 вказує на те, що під час проведення досудового слідства потерпілі вимагали з нього грошові кошти в розмірі по 50000 грн. кожному, оскільки у нього не було такої суми, він зміг виплати 4000 грн. ОСОБА_9 , яка написала йому розписку.
ОСОБА_6 вважає, що суд першої інстанції не в повному обсязі взяв до уваги, що потерпілі під час сварки і бійки перебували в стані алкогольного сп`яніння, були збудженні, і їх поведінка була агресивною.
Не погоджується обвинувачений і з тим, що суд першої інстанції критично віднісся до показань свідка ОСОБА_18 , який пояснював, що не бачив, щоб ОСОБА_6 наносив потерпілим удари ножем.
Обвинувачений наголошує, що в суді першої інстанції він свою провину визнав частково, тоді, як суд у вироку зазначив, що він не визнав себе винним у вчиненому злочині, і це не відповідає дійсності.
ОСОБА_6 також вважає, що призначивши йому реальне покарання у виді позбавлення волі, суд у вироку належним чином не вмотивував свого рішення і не обґрунтував, чому до нього не може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказує на те, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 підлягає зміні з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильному застосуванню закону України про кримінальну відповідальність.
Захисник не погоджується з тим, що суд у вироку зазначив про повне невизнання обвинуваченим своєї вини в інкримінованому йому злочині, тоді, як в ході судового розгляду, обвинувачений визнав себе винним частково.
Захисник вказує на те, що всі тілесні ушкодження, які виникли у потерпілих, інкримінуються тільки одному ОСОБА_6 , оскільки на цьому наполягають потерпілі, однак потерпілі не вказують, які і кому саме із них було завдано тілесних ушкоджень невстановленими особами, тому він вважає, що дані обставини викликають відповідні сумніви щодо заподіяння потерпілим всіх тілесних ушкоджень саме одним обвинуваченим, а це повинно трактуватися на його користь.
Захисник зазначає, що потерпілі, які перебували в стані алкогольного сп`яніння, самі спровокували бійку, що на його думку є обставиною, яка пом`якшує обвинуваченому покарання, однак суд першої інстанції не звернув уваги на ці обставини.
ОСОБА_7 вважає, що розписка потерпілої ОСОБА_9 про отримання нею від ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 4000 грн., свідчить про добровільне відшкодуванням ним потерпілим завданого збитку і є обставиною яка пом`якшує покарання, на яку суд не звернув уваги.
Крім того, захисник вказує і на те, що відповідно до позовних вимог потерпілих, сума матеріального збитку 953,3 грн. подана лише потерпілим ОСОБА_10 , інші витрати матеріального характеру потерпілими не надані, що на його думку повинно бути враховано судом, як обставина, яка пом`якшує обвинуваченому покарання.
Захисник вважає, що суд першої інстанції зробив невірні висновки щодо показань свідка ОСОБА_18 , який був очевидцем події і вказував на те, що він бачив, як обвинувачений у відповідь, на удари потерпілих, наносив їм удари дубинкою, щоб ОСОБА_6 наносив удари ножем, він не бачив.
Посилаючись на встановлені судом обставини кримінального провадження, захисник вважає, що оскільки ОСОБА_6 в силу ст.89 КК України, не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, добровільно, з власної ініціативи сплатив грошові кошти на лікування потерпілим, кримінальне правопорушення, вчинено обвинуваченим з причин неправомірної поведінки потерпілих, то суд першої інстанції мав всі підстави для застосування до нього ст.75 КК України зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.
Представник потерпілих ОСОБА_11 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу в інтересах потерпілої ОСОБА_9 , вказує на несправедливість судового рішення в частині неповного задоволення позовних вимог потерпілої щодо стягнення розміру моральної шкоди.
При цьому, представник потерпілих ОСОБА_11 зазначає, що потерпіла ОСОБА_9 внаслідок неправомірних дій обвинуваченого зазнала сильних душевних страждань, оскільки отримала тілесні ушкодження, загубила віру в справедливість, до даного випадку вона вірила та не боялася людей, зараз же змушена переглянути свої життєві принципи, більше уваги приділять недовірі людям, вона отримала велику моральну травму та нервове потрясіння, втратила спокій, стала постійно хвилюватися та нервувати, у зв`язку з чим приходить у відчай.
ОСОБА_11 зауважує, що потерпіла ОСОБА_9 замість того, щоб нормально жити, була вимушена лікуватися, звертатися до адвокатів з приводу захисту своїх порушених прав, займатися збором необхідних документів, тому він вважає, що з урахуванням раніше отриманих нею від обвинуваченого коштів в сумі 4000 грн., її позовні вимоги про стягнення моральної шкоди повинні бути задоволені в повному обсязі і збільшені до 46000 грн.
Представник потерпілих ОСОБА_11 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу в інтересах потерпілого ОСОБА_8 , вказує на несправедливість судового рішення в частині неповного задоволення позовних вимог потерпілого щодо стягнення розміру матеріальної і моральної шкоди.
ОСОБА_11 зазначає, що потерпілий ОСОБА_8 внаслідок неправомірних дій обвинуваченого зазнав сильних душевних страждань, отримавши тілесні ушкодження, він дістався великої моральну травми, у зв`язку з нервовим потрясінням, втратив спокійний стан.
ОСОБА_11 вказує, що потерпілий ОСОБА_8 замість того, щоб нормально жити, був вимушений лікуватися, звертатися до адвокатів з приводу захисту своїх порушених прав, займатися збором необхідних документів, тому він вважає, що з урахуванням того, що обвинувачений не компенсував ОСОБА_8 спричинену ним шкоду, вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції в частині відшкодування йому завданого збитку та задовольнити повністю позовні вимоги ОСОБА_8 .
Представник потерпілих ОСОБА_11 , обґрунтовуючи змінену апеляційну скаргу в інтересах потерпілого ОСОБА_10 , вказує на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість судового рішення в частині позовних вимог потерпілого ОСОБА_10 .
Морозов зазначає, що потерпілий ОСОБА_10 внаслідок протиправних дій обвинуваченого зазнав сильних фізичних і душевних страждань, оскільки йому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, які доведені висновком судово-медичної експертизи.
Представник потерпілих, вказує на те, що ОСОБА_10 загубив віру в справедливість, до випадку з ОСОБА_6 він вірив людям і не боявся людей, в теперішній час змушений переглянути свої життєві принципи, більше уваги довіряти недовірі людям, він отримав велику моральну травму та нервове потрясіння, втратив спокійний сон, став постійно хвилюватися та нервувати, оскільки пам`ятає незаконні дії обвинуваченого і від цього приходить у відчай.
ОСОБА_11 вказує, що потерпілий ОСОБА_10 замість того, щоб нормально жити, був вимушений лікуватися, звертатися до адвокатів з приводу захисту своїх порушених прав, займатися збором необхідних документів, тому він вважає, що з урахуванням того, що обвинувачений не відшкодував ОСОБА_10 спричинену ним шкоду, вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції в частині відшкодування завданого збитку та задовольнити повністю позовні вимоги ОСОБА_10 .
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримав свою і захисника ОСОБА_7 апеляційні скарги, просив їх задовольнити, змінити вирок суду в частині призначеного йому покарання, застосувати до нього ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, заперечував проти задоволення апеляційних скарг представника потерпілих ОСОБА_11 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні при апеляційному розгляді, повністю підтримав свою і обвинуваченого ОСОБА_6 апеляційні скарги, просив їх задовольнити, змінити вирок суду в частині призначеного його підзахисному покарання, застосувати ст.75 КК України, звільнивши від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком, заперечував проти задоволення апеляційних скарг поданих ОСОБА_11 в інтересах потерпілих.
Представник потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_11 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, повністю підтримав подані ним апеляційні скарги в інтересах потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , змінену апеляційну скаргу в інтересах потерпілого ОСОБА_10 , просив їх задовольнити в повному обсязі, заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого і захисника.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , кожен окремо, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, підтримали апеляційні скарги свого представника в їх інтересах, не заперечували проти задоволення зміненої апеляційної скарги їх представника в інтересах потерпілого ОСОБА_10 , категорично заперечували проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні апеляційної інстанції, повністю підтримав змінену апеляційну скаргу його представника ОСОБА_11 в його інтересах, не заперечував проти задоволення апеляційних скарг ОСОБА_11 в інтересах потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту.
Прокурор, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечувала проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого і захисника в частині застосування до ОСОБА_6 ст.75 КК України, не заперечувала проти часткового задоволення апеляційних скарг представника потерпілих ОСОБА_11 в частині збільшення моральної шкоди на користь потерпілих і в частинні правильного стягнення матеріальної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, порівнявши їх з матеріалами, наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника ОСОБА_7 не підлягають задоволенню, а апеляційні скарги представника потерпілих ОСОБА_11 , підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги сторони захисту, зіставивши їх з матеріалами наявними у кримінальному провадженні, прослухавши технічний запис судових засідань, вислухавши в судовому засіданні думку потерпілих і їх представника, дійшла висновку, що, вимоги обвинуваченого і захисника про зміну вироку, в частині призначення покарання, із застосуванням ст.75 КК України, не підлягають задоволенню, а апеляційні скарги представника потерпілих ОСОБА_11 в інтересах потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 і зміненої апеляційної скарги в інтересах потерпілого ОСОБА_10 в частині цивільного позову, про збільшення розміру моральної шкоди, на користь потерпілих, підлягає частковому задоволенню.
Доводи сторони захисту щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів вважає необґрунтованими такими, що суперечать встановленим і перевіреним безпосередньо в судовому засіданні доказам у кримінальному провадженні.
Сторона захисту вважає, що висновки суду про те, що заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень з застосуванням ножа обвинуваченим, а також те, що усі тілесні ушкодження виникли від дії саме обвинуваченого, не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

На думку колегії суддів, доводи сторони захисту спростовуються показаннями потерпілих ОСОБА_10 ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які були допитані у судовому засіданні і, кожен окремо, надали показання, щодо обставин кримінального правопорушення відносно них, наполягаючи на тому, що обвинувачений спричинив їм тілесні ушкодження з застосуванням, як металевої телескопічною дубинки, так і ножем. Показання потерпілих, проти яких заперечує обвинувачений, узгоджуються з іншими доказами, які суд дослідив і дав їм належну оцінку.
Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду підтвердив, що він був очевидцем тих подій коли, обвинувачений 26.07.2014 року, близько 22год., прийшовши з товаришами для з`ясування стосунків з потерпілими, спочатку кинув їм під ноги петарду, а потім став наносити ОСОБА_8 удари ножем у ногу або бік тулубу, а потім, після того, як підійшла ОСОБА_9 і намагалася припинити дії ОСОБА_6 і допомогти чоловіку, він схопив її за волосся та ножем вдарив у лице, поранивши вухо. Вказані показання свідка ОСОБА_14 , обвинувачений підтвердив у судовому засіданні.
Аналогічні показання надав суду свідок ОСОБА_19 , який підтвердив, що ОСОБА_6 наносив удари ногами та ножем ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , і в той момент коли ОСОБА_9 , почала захищати свого чоловіка, вона отримала від обвинуваченого поранення вуха ножем. Від дій обвинуваченого ОСОБА_8 втратив свідомість, була викликана швидка допомога.
Перевіряючи докази щодо тяжкості та характеру тілесних ушкоджень потерпілим, в судовому засіданні були дослідженні судово медичні експертизи відносно потерпілих та допитані експерти ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які, кожен окремо, підтвердили свої висновки (а. с. 90-91 т.1,а.с.109, 110 т.1, а.с.63-64 т.1).
В висновках судово медичних експертиз зазначено, що тілесні ушкодження у потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , кожного окремо, виникли від дії плескатого колюче-ріжучого предмету типу ножа або іншого предмету з такими властивостями.
Крім того, згідно протоколу огляду та вилучення ножа від 27.07.2014 року у обвинуваченого був вилучений ніж. У протоколі вказано, що у приміщенні адміністративній будівлі Жовтневого РВ ОСОБА_6 , із джинсових шортів витяг та віддав ніж, пояснивши, що вказаним ножем спричинив тілесні ушкодження двом особам 26.07.2014 року (а.с.20-24 т.2) , до протоколу долучені фото таблиці.
Суд дослідив зазначений доказ у судовому засіданні.
Обвинувачений, заперечував проти визнання законним доказом - протокол огляду та вилучення ножа від 27.07.2014 року, вказував, що обставини зазначені у протоколі спотворені, а його пояснення не відповідають дійсності, оскільки на нього чинився тиск.
Однак, суд першої інстанції його заяву про застосування неправомірних дій перевірив, і оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням вмотивованої постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 28.12.2016 року, щодо його заяви про неправомірні дії оперативних робітників на досудовому слідстві (ар.пр.67, т.2.), на думку колегії суддів, дійшов обґрунтованого висновку про визнання доказу законим і допустимим.
Також, доводи сторони захисту спростовуються дослідженими у судовому засідання і обґрунтовано визнаними належними доказами - висновком судово - трассологічної експертизи, відносно одягу потерпілого ОСОБА_10 , з якого видно, що на задній лівій поверхні футболки виявлено наскрізне пошкодження лінійної форми розміром 21 мм на 2 мм, пошкодження могло виникнути в результаті дії гострим предметом шириною робочої частини 21 мм. товщиною 2 мм., пошкодження могло, бути утворено ножем, який вилучений у ОСОБА_6 (а.с.98-103 т.1);
висновком судово - трассологічної експертизи відносно одягу потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого джинсових бриджах (шортах), що належать потерпілому, на задній верхній лівій поверхні виявлені наскрізні пошкодження лінійної форми у кількості 5 штук, пошкодження на трусах та на шортах могли, бути залишені в результаті однієї проникаючої поступальної дії загостреним предметом. Дані пошкодження могли виникнути в результаті дії гострим предметом шириною робочої частини від та більш 21мм та товщиною до 5 мм. Пошкодження могли, бути утворені ножем вилученим 27.07.2014 року у ОСОБА_6 (а.с.113-120 т.1).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту, за участю підозрюваного, ОСОБА_6 добровільно, в подробицях, в присутності понятих, розповідав на місці скоєння злочину та демонстрував механізм спричинення потерпілим тілесних ушкоджень, у тому числі і з застосуванням ножа(а.с.31-36 т.2).
Показання обвинуваченого, в цій частині, співпадають с показаннями потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_8 які вони давали при проведенні слідчих експериментів (а. с. 37-40, 41-42 т.2), та підтвердили у судовому засіданні.
З протоколу огляду місця події від 26.07.2014 року, видно що на місці скоєння злочину була вилучена металева дубинка(а.с. 7-8, 11-15 т.2), якою, як зазначали потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , свідки ОСОБА_14 . ОСОБА_19 , обвинувачений наносив удари потерпілим.
Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, правильно критично оцінив показання свідка ОСОБА_18 , оскільки вони спростовуються і суперечать доказам дослідженим у судовому засіданні.
Щодо доводів сторони захисту про те, що суд не дослідив і не надав належної оцінки тому, що всі тілесні ушкодження, які виникли у потерпілих, інкримінуються тільки одному ОСОБА_6 , і що дані обставини викликають відповідні сумніви стосовно заподіяння потерпілим всіх тілесних ушкоджень саме одним обвинуваченим, колегія суддів вважає необґрунтованими, які спростовуються наведеними вище доказами.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтував вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які були підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду належним чином та оцінені, у сукупності, відповідно до статті 94 КПК України.

Щодо апеляційних скарг представника потерпілих, то вони є слушними.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим і в частині вирішення цивільних позовів, також.

Зазначені вимоги Закону не були дотримані судом першої інстанції в частині вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

Відповідно до п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою, крім іншого зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

У разі повного або часткового задоволення позову суд має навести відповідні докази, провести розрахунки розміру відшкодування, а також вказати норми матеріального права, на підставі яких вирішується позов.

Колегією суддів встановила, що суд першої інстанції при вирішенні цивільних позовів потерпілих не дотримався зазначених вимог закону, не навів розрахунків сум, що підлягають стягненню, не послався на норми матеріального права, не зазначив підстав для часткового задоволення позовних вимог потерпілих, взагалі не обґрунтував свого рішення у цій частині.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року, з подальшими змінами, «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року №6 суди розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з вимогами ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг представника потерпілих ОСОБА_11 , колегія суддів встановила наступне.

Потерпілий ОСОБА_10 до початку судового розгляду пред`явив до обвинуваченого ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням на суму 50959,39 грн., з яких, просив стягнути на його користь витрати на лікування в розмірі 959,39 грн. і моральну шкоду в розмірі 50000 грн. (ар.пр.27-28, т.1).

Потерпіла ОСОБА_9 пред`явила до обвинуваченого цивільний позов про стягнення моральної шкоди в розмірі 50000грн. (ар.пр.30-31, т.1).

Потерпілий ОСОБА_8 пред`явив до ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушення на суму 51707,88 грн., який складався з вимог стягнення витрат на лікування в розмірі 1707,88 грн. і вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 грн. (ар.пр.32-33, т.1).

З мотивувальної частини вироку вбачається, що суд першої інстанції при вирішенні цивільних позовів потерпілих, не обґрунтовуючи прийнятого рішення зазначив, що цивільні позови ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню, у межах заявлених вимог.
З обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 суд стягнув моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., на користь потерпілої ОСОБА_9 стягнув моральну шкоду в розмірі 6000,00 грн., з урахуванням сплаченої їй обвинуваченим суми 4000 грн., на користь потерпілого ОСОБА_8 , стягнув моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., і матеріальну шкоду в розмірі 959,39 грн.
Задовольняючи позовні вимоги потерпілого ОСОБА_8 , в частині матеріальної шкоди, суд першої інстанції стягнув 959,39 грн., тоді, як потерпілий просив стягнути підтверджені ним витрати на лікування в сумі 1707,88 грн. (ар.пр.34, т.1), суму 959,39 грн. просив стягнути на свою користь потерпілий ОСОБА_10 , який додав до свого цивільного позову ксерокопії чеків на придбання ним ліків під час лікування (ар.пр.29, т.1).
Суд першої інстанції, взагалі не задовольнив позовних вимог ОСОБА_10 , в частині стягнення матеріальної шкоди і не обґрунтував прийнятого рішення.
Враховуючи надані докази потерпілими ОСОБА_10 і ОСОБА_8 , а саме чеки про сплату ліків (ар.пр29, 34т.1) - колегія суддів встановила, що витрати на лікування потерпілого ОСОБА_10 становлять - 959,39 грн., ОСОБА_8 -1707,88 грн., зазначені суми підлягають стягненню з обвинуваченого.
Однак, в судовому засіданні, в апеляційному суді, обвинувачений сплатив зазначені суми, додавши чеки про сплату матеріальної шкоди.
Щодо доводів представника потерпілих ОСОБА_11 про збільшення розміру моральної шкоди на користь кожного з потерпілих до 50000 грн., то колегія суддів, частково погоджується з ними і вважає за можливе збільшити розмір стягнутої з обвинуваченого на користь потерпілих моральної шкоди, однак не в повному обсязі, як про це просить представник потерпілих.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, визначаючи розмір заподіяної кожному з потерпілих моральної шкоди, не в повній мірі взяв до уваги ступінь вини обвинуваченого, діями якого потерпілому ОСОБА_10 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, потерпілій ОСОБА_9 - легкі тілесні ушкодження, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки, потерпілому ОСОБА_8 - легкі тілесні ушкодження, які викликали короткочасний розлад здоров`я, порушив засади розумності, виваженості та справедливості, оскільки невірно визначив розмір заподіяної кожному з потерпілих моральної шкоди.

Згідно ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Колегія суддів, виходячи з конкретних обставин по справі, враховує те, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, кожен з потерпілих отримав тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, наслідок чого, отримав і моральну травму та нервове потрясіння. Колегія суддів враховує і майновий стан обвинуваченого, який не працює, не одружений,виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне збільшити розмір стягнутої з ОСОБА_6 на користь потерпілих моральної шкоди.

Колегія суддів вважає, що на користь потерпілого ОСОБА_10 розмір моральної шкоди стягнутої з ОСОБА_6 , необхідно збільшити з 10000 грн. до 20000 грн., на користь потерпілої ОСОБА_9 з 6000 грн. до 11000 грн., на користь потерпілого ОСОБА_8 з 10000 грн. до 15000 грн.

Перевіривши доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 і його захисника ОСОБА_7 щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів встановила, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 повністю дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання і призначив обвинуваченому покарання, яке за своїм видом та розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчинених злочинів, даним про особу обвинуваченого та досягненню мети, передбаченої ч.2 ст. 50 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував, що відповідно до ст.12 КК України він вчинив тяжкий і невеликої тяжкості злочини, дослідивши особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий (ар.пр.132, т.1), у лікарів нарколога та психіатра не перебував і не перебуває (ар.пр.129, 130, т.1); позитивно характеризується за місцем мешкання (ар.пр.135, т.1), не працює, у скоєному розкаявся, не відшкодував потерпілим ОСОБА_10 і ОСОБА_8 завдану злочином моральну шкоду, частково в розмірі 4000 грн. добровільно відшкодував шкоду потерпілій ОСОБА_9 (ар.пр.52, т.1), під час судового розгляду справи, більше п`яти місяців перебував у розшуку, тобто ухилявся від суду (ар.пр.171, 179 т.1).

Обставини, які пом`якшують згідно ст.66 КК України та обтяжують, згідно ст.67 КК України, суд не встановив.

Таким чином, проаналізувавши наведені в апеляційних скаргах сторони захисту доводи, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції в частині, призначеного ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам закону, є обґрунтованим і належним чином мотивованим, і не вбачає підстав для його зміни в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , залишити без задоволення, апеляційні скарги представника потерпілих ОСОБА_11 задовольнити частково.
Змінити вирок Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 грудня 2016р., яким ОСОБА_6 визнано винним і засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України.
В частині цивільного позову потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , збільшити розмір моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 20000 грн. на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 15000грн., на користь потерпілої ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 11000 грн.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_6 18.09.2014р. не був продовжений і припинив свою дію.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4