Справа № 199/2130/17
У Х В А Л А
іменем України
30 березня 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
Головуючий - суддя ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2
За участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

завершивши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду підготовку до судового розгляду у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000051, за обвинуваченням ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Захисник ОСОБА_4 просить повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки в ньому зазначено про судимість ОСОБА_5 , яка на цей час погашена, отже такі відомості не відповідають дійсності.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, оскільки така фактична обставина може бути встановлена судом тільки після дослідження доказів.

Суд виходить з того, що зазначені захисником фактичні обставини підлягають доказуванню під час судового розгляду та не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Під час підготовчого провадження угоди про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшли, підстави для закриття провадження з обставин, визначених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України, повернення обвинувального акту з причин не відповідності вимогам КПК України або направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності не встановлені.

З урахуванням думки сторін, кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Обвинуваченому раніше було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого закінчується 01 квітня 2017 року.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

В підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлене клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 днів. Клопотання обґрунтовується тим, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 і його захисник ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, оскільки будь які визначені законом ризики відсутні і просять замінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На думку суду, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, і за таких обставин суд погоджується з думкою прокурора, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим ухилення від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідні заперечення сторони захисту судом відхиляються як безпідставні та спростовані вищенаведеними фактичними обставинами.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 314 -316 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.

Призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська на 11 год. 40 хв. 05 квітня 2017 року.

В судове засідання викликати прокурора, захисника, обвинуваченого.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Дніпропетровській установі виконання покарань УДПтС України у Дніпропетровській області (№ 4) на строк до 28 травня 2017 року.

У задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 і його захисника ОСОБА_4 про заміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий:

30.03.2017