Справа № 159/322/17
Провадження № 1-кп/159/78/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 від 23 травня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Доротище Ковельського району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, останнє місце роботи: провідний спеціаліст адміністратор сервісного центру № 0742 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області, на даний час не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими повноваженнями провідним спеціалістом - адміністратором сервісного центру № 0742 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, 14 вересня 2016 року, близько 12.00 год., перебуваючи у своєму службовому кабінеті, розташованому у приміщенні вказаного центру № 0742 (м. Ковель, вул. Володимирська, 133), одержав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 1500 грн. для себе за вчинення в інтересах третіх осіб ОСОБА_7 , дій з використанням наданої йому влади чи службового становища забезпечення безперешкодної здачі ОСОБА_7 екзамену з теорії та практики водіння у ТСЦ № 0742.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування між військовим прокурором Луцького гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000001, та обвинуваченим ОСОБА_4 15 січня 2017 року укладено угоду про визнання винуватості.

За змістом даної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, а саме - одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 в ході досудового розслідування добровільно повідомив правоохоронні органи про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику обвинуваченого, притягнення його до кримінальної відповідальності вперше, наявність на утриманні неповнолітнього сина, що в цілому істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, та беззастережне визнання своєї винуватості, сторони вказаної угоди вважають за можливе призначити узгоджене покарання, за згодою ОСОБА_4 , за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 368 КК України, в межах санкції цієї статті у виді штрафу в розмірі 1300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 22100 грн. з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади на строк один рік.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши учасників судового провадження та перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є злочином середньої тяжкості (ст. 12 КК України). Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

Потерпілих у даному кримінальному провадженні немає.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 368 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого сторонами покарання.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, її умови не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що не заперечував в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 . В суду відсутні обґрунтовані і достатні підстави вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін у вигляді застави.

Заставу в сумі 150000 грн., внесену на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області згідно квитанції ПАТ "ПриватБанк" № 0.0.619019425.1 від 17 вересня 2016 року, після набрання вироком законної сили слід скасувати та повернути вказану суму заставодавцю ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ).

Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експертів на проведення експертизи спеціальних хімічних речовин та судово-технічної експертизи друкарських форм в загальній сумі 7376,70 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави в повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, накладений арешт на майно ОСОБА_4 підлягає скасуванню, а саме майно поверненню останньому, оскільки зазначене майно не підлягає спеціальній конфіскації, а покарання у виді конфіскації майна судом не призначається.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема відсторонення від посади, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, втратили свою дію 15.01.2017 року. Підстав для продовження зазначеного заходу прокурором не наведено та судом не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити Угоду про визнання винуватості від 15 січня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 від 23 травня 2016 року, укладену між військовим прокурором Луцького гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1300 (одна тисяча триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 22100 (двадцять дві тисячі сто) гривень 00 копійок з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади на строк 1 (один) рік.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 залишити попередню заставу.

Заставу в сумі 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень, внесену на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Львівській області згідно квитанції ПАТ "ПриватБанк" № 0.0.619019425.1 від 17 вересня 2016 року, після набрання вироком законної сили скасувати та повернути вказану суму заставодавцю ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ).

Речові докази:

-оптичний диск № 9/2-81 від 01.07.2016 року, оптичний носій micro SD № 773 від 12.09.2016 року, - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-грошові кошти в розмірі 1500 грн. - повернути заявнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 7376 (сім тисяч триста сімдесят шість) гривень 70 копійок за проведення експертизи спеціальних хімічних речовин та судово-технічної експертизи друкарських форм.

Скасувати арешт, накладений на майно, яке було вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме:

-документи на легкові автомобілі з номерами кузовів НОМЕР_1 на 2 арк. та НОМЕР_2 на 2 арк., а також іноземні документи щодо здійснення операцій із вищезазначеними автомобілями на 8 арк.;

-оригінал заяви від ОСОБА_9 про повернення водійського посвідчення від 03.08.2016 р. з супровідним та запитом на 4 арк.;

-грошові кошти в сумі 400 доларів США, 500 гривень, 200 злотих;

-три свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв, з яких: НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_10 , СВВ № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_11 та НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_12 ;

-медичну довідку про придатність до керування транспортним засобом на ім`я ОСОБА_13 ;

-чорновий запис між вказаними документами;

-чотири свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ;

-чистий бланк довіреності від ТзОВ "Пенгар" із мокрою печаткою та підписом директора;

-номерні знаки до транспортних засобів НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 ,

та повернути вказане майно ОСОБА_4 .

Скасувати арешт, накладений на грошові кошти в загальній сумі 14300 грн. та 2600 грн., які було вилучено під час обшуку у приміщені ТСЦ № 0742, та повернути вказані грошові кошти ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий ОСОБА_1