Номер провадження: 11-кп/785/882/17
Номер справи місцевого суду: 493/379/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.08.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

адвоката : ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Балтського районного суду Одеської області від 10.05.2017 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Узбекистану м. Самарканд, громадянина Узбекистану, узбека, з середньо-технічною освітою, не одруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 21.01.2014 року Балтським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі;
- 31.05.2016 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі;
визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

13.01.2017 року приблизно о 08:20 годині обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, з корисливих мотивів з метою реалізації злочинного наміру направленого на таємне викрадання чужого майна поєднаного з проникненням у житло, прибув до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де з метою реалізації злочинного наміру, через незачинені на замок вхідні двері, проник до житлового будинку ОСОБА_9 , де в одній із спальних кімнат на ліжку сиділа потерпіла ОСОБА_10 , але обвинувачений відкрито почав викрадати мобільний телефон «Samsung Galaxy Star Plus», який знаходився на тумбочці поряд з ліжком. При цьому обвинувачений ОСОБА_8 усвідомлював, що його дії під час викрадення мобільного телефону помічені потерпілою ОСОБА_10 та відкрито нехтуючи вимоги ОСОБА_10 , утримуюче викрадене майно, почав тікати з місця скоєння злочину, спричинивши тим самим потерпілій шкоду на загальну суму 1010 грн.
Однак обвинувачений ОСОБА_8 не зміг довести свій злочинний намір до кінця по причинам, що не залежали від його волі, так як з викраденним майном був затриманий господарем будинку ОСОБА_9 .
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок скасувати, винести нову ухвалу, якою змінити в частині покарання, призначивши покарання менш м`яке, не пов`язане з позбавленням волі. Вважає, що вирок суду незаконним та необгрнутований. Має постійне місце мешкання, також дружина знаходиться на 9 місяці вагітності.

Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, адвоката, який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не оспорював фактичні обставини та пояснив, що він дійсно 13.01.2017 року приблизно о 08:20 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув у будинок, який знаходиться в АДРЕСА_2 , де через незачинені на замок вхідні двері, проник до житлового будинку, де відкрито викрав у потерпілої мобільний телефон, на вимоги потерпілої не реагував. З викраденим майном почав тікати, зачепився та впав, отримавши при падінні тілесні ушкодження, але не зміг покинути двір даного домогосподарства, так як був затриманий господарем, викрадений мобільний телефон був в нього вилучений. У скоєному розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, про день та час проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просить суд проводити судові засідання без її участі. За спільною згодою учасників справи судом ухвалено можливість провести судове засідання без її участі. Притензій до обвинуваченого матеріального характеру немає, при винесені вироку покладається на розсуд суду.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом, а саме:
-витягом з ЄРДР про те, що 13.01.2017 року приблизно о 08:20 год. з будинку ОСОБА_9 , який розташований в АДРЕСА_2 , вчинено замах на відкрите викрадення мобільного телефону «Samsung», який належить ОСОБА_10 ;
-заявою ОСОБА_10 , в якій вона дала свою згоду на огляд її домогосподарства, яке розташовано в АДРЕСА_2 ;
-протоколом огляду місця події згідно якого 13.01.2017 року було оглянуто домогосподарство ОСОБА_10 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , згідно якого зафіксована обстановка на місці події, а саме в кімнаті, яка розташована у північно-східній частині будинку в якій знаходиться: дерев`яне ліжко з постільною білизною, металева стінка, тумба з телевізором сірого кольору;
-протоколом огляду місця події від 13.01.2017 року згідно якого було оглянуто прилеглу територію до домогосподарства ОСОБА_9 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де ОСОБА_9 надав телефон «Samsung» - Galaxy Star Plus, imel: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та сім-карту мобільного оператора МТС, який вирав з його будинку обвинувачений ОСОБА_8 . Даний телефон вилучений в якості речового доказу;
-довідкою про вартість мобільного телефону «Samsung» - Galaxy Star Plus та сім-карти;
-висновком експерта № 4 від 16.01.2017 року згідно якого у ОСОБА_8 були в наявності слідуючі тілесні ушкодження: три синці та садно на правій половині лиця. Ці пошкодження утворилися від дії тупих предметів. Сіро-синій колір, чіткі границі синців, підвищена скоринка садна свідчать про те, що вони могли бути скоєні в термін вказаний потерпілим, тобто 13.01.2017 року близько 08:00 год. Синці та садно мають скороминучі наслідки, тривалістю не більше як шість днів тому, згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 року), відносяться, кожне, до легких тілесних ушкоджень;
-ухвалою слідчого судді від 16.01.2017 року про арешт майна, вилученого 13.01.2017 року під час огляду місця події, а саме, мобільного телефону «Samsung» - Galaxy Star Plus з сім-картою мобільного оператора МТС;
-постановою про приєднання до справи речових доказів від 16.01.2017 року;
-розпискою ОСОБА_10 про отримання на зберігання мобільного телефону «Samsung» - Galaxy Star Plus з сім-картою мобільного оператора МТС;
-висновком судово-психіатричної експертизи № 34 від 31.01.2017 року ОСОБА_8 на період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на хронічний психічний розлад, недоумство, інший психічний розлад не страждав, у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, не знаходився, в зв`язку з чим був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, він знаходився в стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння. Однак його дії не були обмовлені будь-якими розладами психотичного рівня (марення, галюцинацій), якісно та кількісно порушеною свідомістю,тому він був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_8 також не страждає на хронічний психічний розлад, недоумство. Здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь у проведенні слідчих дій, стати перед слідством та судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані судом за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 186 КК України.

При обранні міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_8 , суд враховав характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу винного, зокрема те, що він раніше неодноразово судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліках в лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, повне визнання вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиросердне каяття у вчиненному, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, але на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин, що дає підстави вважати, що виправлення та перевиховання його може бути досягнуто лише в умовах ізоляції від суспільства.
Призначене судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України та зміні не підлягає.

Дослідивши доводи обвинуваченого і матеріали справи судова колегія з урахуванням конкретних обставин справи вважає, що виходячи з принципу розумності, зваженості та справедливості обвинуваченому правильно призначена міра покарання у вигляді позбавлення волі. Неодноразове скоєння злочинів проти особистої власності, небажання вперто становитись на шлях виправлення, відсутність постійної роботи свідчить про те, що обвинувачений представляє загрозу для суспільства і підстав для призначення покарання не повязанного з позбавленням волі не вбачається.

При таких обставинах колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни вироку і приходить до думки в необґрунтованості апеляції обвинуваченого .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Балтського районного суду Одеської області від 10.05.2017 року відносно ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України залишити без зміни.

Ухвала може бути оскарженою в касаційному порядку у строк 3 місяці.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2