АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/124/17 Справа № 712/1367/17-к Категорія: ст. 176 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2017 року, якою задоволено частково клопотання ст. слідчого Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби та застосовано щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Ковтуни Золотоніського району Черкаської області, маючого на утриманні малолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

запобіжний захід у виді особистого зобов`язання,

в с т а н о в и л а :
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а саме в тому, що він 05.02.2017 близько 05 години 00 хвилин, перебуваючи на території ДП «Черкаський консервний комбінат», куди приїхав разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які були необізнані в його злочинному намірі, реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях проник в середину приміщення бомбосховища, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , та, яке перебуває на балансі вищевказаного підприємства, де умисно, з корисливою метою, таємно, разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 де демонтував вентиляційні труби водопостачання, які в подальшому переніс до автомобіля марки «FORD TRANSIT», д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_16 та яким користувався ОСОБА_14 , однак, вчинити всіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця ОСОБА_7 не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений працівниками служби охорони ТОВ «Верес».

За даним фактом 05.02.2017 року внесено відомості до ЄРДР за № 0001171 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

05.02.2017 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Ст. слідчий Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженого з прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби щодо підозрюваного ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років позбавлення волі, а в ході досудового слідства встановлена наявність в даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про обґрунтованість застосування щодо останнього запобіжного заходу про який порушується питання в клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.02.2017 року клопотання слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області задоволено частково та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені п.п.1-3,7 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Задовольняючи частково клопотання слідчого слідчий суддя послався на те, що органом досудового розслідування не встановлено достатніх даних, за допомогою яких би обґрунтовувалась неможливість запобігання ризикам, наведеним в клопотанні слідчого, шляхом застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт. Крім того, він має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, а на утриманні має двох малолітніх дітей. Зазначені обставини, на думку слідчого судді, є достатніми для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу - особистого зобов`язання.

В апеляції прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, просить її скасувати через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Апелянт обґрунтовує свої вимоги тим, що в матеріалах провадження маються дані про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, а органом досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, зазначає, що підозрюваний не має постійного місця роботи та будь-якого офіційного джерела доходу, що свідчить про відсутність підстав для застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_17 , які її заперечили; вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Обираючи ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого і прийшов до вірного висновку, що по даному кримінальному провадженню маються докази, що вказують на причетність до вчинення злочину саме цієї особи.

Згідно ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є обґрунтованим, при вирішенні питання про застосування щодо нього саме такого запобіжного заходу слідчим суддею вірно враховано те, що він має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно. Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що останній раніше не судимий, має сталі соціальні зв`язки, одружений, а на утриманні має двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, у клопотанні слідчий та в апеляції прокурор не навели обґрунтування того, що лише домашній арешт є тим запобіжним заходом, який би забезпечив належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. Слідчий та прокурор довів лише обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, але не довів обставини, передбачені п.п. 2,3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Стосовно доводів прокурора щодо відсутності у ОСОБА_7 постійної роботи та джерела доходів, то вони не є достатньою підставою для обґрунтування неможливості застосування останньому більш м`якого запобіжного заходу і самі по собі не свідчать про наявність в провадженні ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, слідчим суддею при застосуванні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з метою запобігання можливих ризиків, відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на останнього обов`язки, зокрема: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду; не відлучатися за межі м. Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до працевлаштування.

Істотних порушень слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого щодо ОСОБА_7 не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає що застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді і задоволення апеляційних вимог прокурора.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 179, 194, 392, 393, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2017 року, якою задоволено частково клопотання ст. слідчого Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби та застосовано щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :