Дата документу 01.08.2017
Справа № 334/6570/16-к
Провадження № 1-кп/334/496/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі кримінальне провадження №0001788 від 10.06.2016, №0005452 від 03.09.2016р. відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, і щодо якого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки вважає, що підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні. Він має міцні соціальні зв`язки, оскільки може проживати разом зі своїми батьками. Оскільки його власне житло здається у найм, домашній арешт може відбувати за місцем їх проживання.

Захисник обвинуваченого підтримала клопотання.

Мати обвинуваченого ОСОБА_6 пояснила, що дійсно, квартира ОСОБА_5 зараз здана у найм, і якщо ОСОБА_5 буде змінено запобіжний захід на домашній арешт, він зможе проживати разом з нею.

Прокурор проти клопотання заперечував, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не перестали існувати, а більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для їх запобігання.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2016р. у кримінальному провадженні №0005452 від 03.09.2016р. обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 12 липня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 10 вересня 2017 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою і його продовженні приймалося до уваги, що ОСОБА_5 раніше судимий, є особою, яка обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, не має джерела постійного доходу і міцних соціальних зв`язків, що дає достатні підстави вважати, що він може ухилятися від суду, а також впливати на потерпілих та свідків, чим перешкоджати кримінальному провадженню, скоїти інші правопорушення. За наявності зазначених ризиків, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для їх запобігання.

Наразі суд приходить до висновку, що станом на 01.08.2017р. вказані ризики продовжують існувати. Можливість обвинуваченого проживати за місцем мешкання його батьків не свідчить про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків у місці постійного проживання, оскільки він офіційно не працевлаштований та не одружений, утриманців не має. ОСОБА_5 є особою, яка раніше неодноразово судима за корисні злочини проти власності, згідно матеріалів справи обвинувачується у тяжкому злочині, вчиненому в період іспитового строку за попереднім вироком, а тому наявність позитивної характеристики з місця проживання та не перебування на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансері, не спростовують висновків суду про неможливість більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим судом ризикам.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, у клопотанні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 196, 197, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1