Ухвала
іменем україни

29 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000592, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

за касаційною скаргою заступника прокурора Вінницької області на ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд апеляційної інстанції безпідставно закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 через невстановлення достатніх доказів для доведення його винуватості в суді та вичерпання можливостей їх отримання, при цьому безпосередньо докази не дослідив та постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено:
- за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року вирок місцевого суду скасовано, кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 закрито через невстановлення достатніх доказів для доведення його винуватості в суді та вичерпання можливостей їх отримання.

За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що він 16 серпня 2015 року о 20.45 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Грош Експрес 17» на вул. Горького, 88 у м. Немирів Вінницької області, таємно викрав один флакон місткістю 100 мл чоловічої туалетної води «Unique Suny», вартістю 253,33 грн.

Крім того, 18 серпня 2015 року о 21.25 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину «Грош Експрес 17» на вул. Горького, 88 у м. Немирів Вінницької області, повторно, таємно викрав один флакон місткістю 100 мл чоловічої туалетної води «Unique Suny», вартістю 253,33 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21 січня 2016 року (№ 5-249кс15) зробив висновок про те, що, якщо: апеляційний суд фактично виступає останньою інстанцією у реалізації права особи на справедливий судовий розгляд, змагальності сторін, безпосередності дослідження доказів та їх допустимості, тоді, в апеляційній процедурі не допускаються будь-які спрощення, а стандарти доказування повинні бути найвищими; в апеляційному суді постає питання про встановлення певного факту в інший спосіб, ніж це було здійснено у суді першої інстанції, тоді повнота дослідження доказів щодо цього факту має бути забезпечена у повному обсязі.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 419 КПК України при скасуванні або зміні судового рішення в ухвалі має бути зазначено, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку чи ухвали.

Цих вимог закону суд апеляційної інстанції під час перегляду вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 не дотримався.

Так, суд апеляційної інстанції в ухвалі про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 проаналізував та визнав недопустимими доказами записи з камер відеоспостереження за 16 та 18 серпня 2015 року.
Проте зазначені докази під час апеляційного провадження безпосередньо не досліджувались, тобто суд апеляційної інстанції не дотримався вимог кримінального процесуального закону та правових висновків Верховного Суду України.
З огляду на зазначене колегія суддів уважає, що ухвалу суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_5 не можна визнати обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суд має врахувати викладене й ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргузаступника прокурора Вінницької області задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 05 квітня 2016 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3