Провадження 1-кс/201/8997/2016
УХВАЛА
Іменем України
23 грудня 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання бездіяльності СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та прокурора під час нагляду за досудовим розслідуванням у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні, такою, що знайшла своє об`єктивне підтвердження,-
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання бездіяльності СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та прокурора під час нагляду за досудовим розслідуванням у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні, такою, що знайшла своє об`єктивне підтвердження.
Заявники у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. У зв`язку із чим, враховуючи строки розгляду скарг, визначених ч.2 ст. 306 КПК України, суд вважає за можливе прийняти рішення без участі заявника за наявними в матеріалах справи доказами.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 107 КПК України, фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Нами були написані заяви, надані всі докази за фактом розбійного нападу за ознаками ч. 2 ст. 187 КК [України. Проте слідчим Соборного ВП ОСОБА_5 приховано найбільш тяжкий злочин і надана невірна кваліфікація в ЄРДР за ч. 2 ст. 186 КК України.
Протягом тривалого часу слідство належним чином не здійснюється, не дивлячись на їх чисельні звернення до слідчого, начальника Соборного ВП ГУНП у Дніпропетровській області, прокуратури щодо затягування слідства.
Враховуючи викладене, заявники просять суддю слідчого у своїй скарзі визнати бездіяльність СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та прокурора під час нагляду за досудовим розслідуванням у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні, такою, що знайшла своє об`єктивне підтвердження
Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу. При цьому, такий перелік оскаржуваних дій, бездіяльності чи рішень слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Отже, аналізуючи викладені доводи скарги, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність взагалі предмета оскарження за даною скаргою.
Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Ураховуючи зазначені обставини справи, співставляючи вимоги скарги із приписами ч. 2 ст. 307 КПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 214, 303, 304, 307, 376 КПК України, суд
У задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання бездіяльності СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та прокурора під час нагляду за досудовим розслідуванням у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні, такою, що знайшла своє об`єктивне підтвердження - відмовити.
Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті та її повний текст оголошений в судовому засіданні 23 грудня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1