Справа № 446/929/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.02.2017 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , 2007 року народження та ОСОБА_5 , 2009 року народження. з середньою спеціальною освітою, не судимого в порядку ст.89 КК України,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді майстра майстерської дільниці №1 Незнанівського лісництва ДП «Буський лісгосп», будучи службовою особою, зобов`язаною, відповідно до своєї посадової інструкції, вживати заходи щодо недопущення самовільних рубок, розкрадань лісопродукції та вчиняти інші дії, пов`язані з доглядом і охороною ввірених лісових угідь, являючись матеріально відповідальною особою допустив службову недбалість.
Так, в період часу з грудня 2014 року по березень 2015 року, ОСОБА_4 неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, допустив в кварталах №15 та №33 Незнанівського лісництва ДП «Буський лісгосп» самовільну рубку 54 дерев породи дуб, загальною кубомасою 112,16 м. на загальну суму 370953,01 грн. Внаслідок зазначених дій ОСОБА_4 заподіяно істотну шкоду на вищевказану суму охоронюваним законом державним інтересам в особі Незнанівського лісництва ДП «Буський лісгосп» та навколишньому природному середовищу на території Кам`янка-Бузького району, що спричинило тяжкі наслідки.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, дав покази про обставини вчинення злочину, як вони викладені вище, що дійсно в період часу з грудня 2014 року по березень 2015 року, він допустив в кварталах №15 та № 33 Незнанівського лісництва ДП «Буський лісгосп» самовільну рубку 54 дерев породи дуб, загальною кубомасою 112,16 м. на загальну суму 370953,01 грн., просить його суворо не карати, не позбавляти волі, у скоєному щиро розкаявся.
Суд знаходить винність ОСОБА_4 доведеною повністю. Дії підсудного вірно кваліфіковано за ст.367 ч.2 КК України, оскільки він вчинив службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.
Суд погоджується з даною кваліфікацією та вважає її вірною.
Відповідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання (із наступними змінами) суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки, стадії вчинення злочину".
При призначенні підсудному виду та міри покарання суд, керуючись положенням ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини справи.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є його щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено..
Суд враховує також особу підсудного ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується - позитивно, /а.с.134/, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває /а.с.133/, раніше судимого /а.с.130/, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , 2007 року народження та ОСОБА_5 , 2009 року народження.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання « (із наступними змінами) ч.1 ст. 75 КК України передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. При звільнені особи від відбування покарання з випробуванням суди у резолютивній частині вироку мають посилатися на статтю 75 КК.
Окрім того, відповідно до вимог ст.69 ч.2 КК України суд може не призначати додаткове покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частин6и цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення злочину, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподкованих мінімумів доходів громадян.
Враховуючи вищевикладене, а також обставини справи: обвинувачений не працевлаштований, має тимчасові заробітки, скрутне матеріальне становище, й те що, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , 2007 року народження та ОСОБА_5 , 2009 року народження, суд вважає, що для виправлення і перевиховання обвинуваченого необхідно призначити покарання за ч.2 ст.382 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та штрафом у розмірі 250 неоподаткованиїх мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн.
Проте на думку суду, зважаючи на особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин, суд вважає за можливе проведення виправлення і перевиховання підсудного без ізоляції останнього від суспільства та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи та згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; з покладенням на останнього обов`язків, передбачених п. п. 3, 4, 5 ст. 76 КК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.2 ст.367 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права займати посади пов`язані з організаційно-розпорядчою діяльністю та штрафом у розмірі 250 неоподлаткованиїх мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн.
Згідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 2 ( два) роки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також зобов`язати з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції у встановлені дні.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Речові докази по справі відсутні.
Судові витрати по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Кам`янка-Бузький районний суд шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий :