ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького Хмельницької області, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, офіційно непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 1 ст. 309 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він у період часу з початку жовтня 2016 року по 10 листопада 2016 року за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , в печі незаконно, в порушення вимог ст.ст. 7, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», зберігав з метою особистого вживання без мети збуту 20,49 гр. особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу.
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (незаконному зберіганні наркотичного засобу без мети збуту).
16 листопада 2016 року між прокурором і обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного злочину на таких умовах: - ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшує йому покарання; відсутні обставини, які б обтяжували покарання; - сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Позицію обвинуваченого підтримав його захисник адвокат ОСОБА_4 .
Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшує йому покарання, відсутні обставини, які б обтяжували покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який окрім скоєного характеризується позитивно, має на туриманні двох неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим угоду про визнання винуватості затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.
Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи в силу ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави. Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 16 листопада 2016 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази паперові згортки з наркотичним засобом знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 527 грн. 76 коп. процесуальних витрат.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: