Справа № 729/1180/16-к провадження № 11-кп/795/558/2017 Категорія - ст.124 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000354 від 15.08.2015 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2017 року,

про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Браниця Бобровицького району, Чернігівської області

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 124 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, порушив питання про зміну вироку суду. Просив виключити з вироку обставину, яка обтяжує покарання, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та доповнити обставиною, що пом`якшує покарання, надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину та учать обвинуваченого у бойових діях в зоні АТО. Пом`якшити покарання, призначивши у виді 6 місяців арешту та вважати обвинуваченого таким, що відбув покарання за вироком суду.

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2017 року

ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за статтею 124 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 3806 гривень 76 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набранням вироком законної сили змінений з тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладенням процесуальних обов`язків з`являтися за викликом до суду, не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу суду.

На підставі частини 5 статті 72 КК України, зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 18.08.2015 по 21.08.2015 та з 04.10.2016 по 27.02.2017 у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, із врахуванням положень частини 1 статті 72 КК України, щодо співвідношення одному дню позбавлення волі двох днів обмеження волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник вказав, що призначене покарання у виді 2 років обмеження волі без врахування обставин, які пом`якшують його покарання, та зайво встановленої судом обставини, яка обтяжує покарання, не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке хоча і не виходить за межі, встановлені статтею 124 КК України, але за своїм видом та розміром є явно не справедливим через суворість.

Як встановив суд першої інстанції, 15 серпня 2015 року близько 16 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні кухні будинку ОСОБА_9 , що розташований в

АДРЕСА_3 , в ході бійки, яка сталася на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з підстав різниці в поглядах щодо Антитерористичної операції в Луганській та Донецькій областях України, захищаючись від нападу з боку ОСОБА_10 , перебуваючи в стані необхідної оборони, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_10 , який наносив йому удари у різні частини тіла, в руці тримав кухонний ніж, належним чином не оцінивши засоби захисту та нападу, перевищуючи межі необхідної оборони, умисно, схопив руку ОСОБА_10 в якій знаходився ніж та спрямував її в напрямку лівої ноги чим завдав ОСОБА_10 ножове поранення лівого стегна. Вказаними діями ОСОБА_10 спричинено тяжкі тілесні ушкодження від яких він помер. Ушкодження явно не відповідають небезпечності посягання та обстановці захисту.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 77 від 19.10.2015 року у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у вигляді чотирьох синців на правій кисті, двох садн на лівій верхній кінцівці, одного синця на лівій нижній кінцівці, двох синців та одного садна на правій нижній кінцівці, одиничної наскрізної колото-різаної рани лівого стегна з ушкодженнями прямого м`язу стегна, глибокої артерії стегна, яка супроводжувалась гострою зовнішньою кровотечею, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Від гострої крововтрати, як наслідок колото-різаної рани лівого стегна з ушкодженнями м`язів та глибокої артерії стегна, які ускладнились крововтратою, 15.08.2015 року наступила смерть ОСОБА_10 . Колото-різана рана лівого стегна з ушкодженнями м`язів та глибокої артерії стегна знаходиться в прямому причинному зв`язку з причиною настання смерті ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, котра заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Статтею 370 КПК України, визначено, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, місцевий суд обґрунтував дослідженими під час судового слідства доказами, які оцінив з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_7 місцевим судом кваліфіковані за статтею 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, при перевищенні меж необхідної оборони, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції у відповідності до вимог статті 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його характер, мотив кримінального правопорушення та спосіб його вчинення, протиправні дії потерпілого, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його вік, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставини, що обтяжує покарання.

Місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції, яка визначена статтею інкримінованого кримінального правопорушення.

Доводи захисника про те, що визнана судом, як обтяжуюча покарання обставина вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння підлягає виключенню з вироку у зв`язку з тим, що стан алкогольного сп`яніння не пов`язаний із вчиненим злочином, не ґрунтуються на законі.

Вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння припускає, що під час вчинення злочину суб`єкт перебував у певному фізологічному стані, який був викликаний дією на його організм алкоголю, що певною мірою й обумовило (провокувало) вчинення ним злочину.

Враховуючи характер даного кримінального правопорушення, обставини та передумови раптово виниклих неприязних відносин між потерпілим та обвинуваченим, відсутність обставин, які б свідчили про патологічний стан організму винного внаслідок вживання алкоголю, про насильницьке вживання суб`єктом злочину спиртних напоїв, не можна стверджувати, що його вчинення ніяк не пов`язане зі станом сп`яніння обвинуваченого та наявні підстави для виключення даної обставини із вироку.

Відповідно до висновку експерта № 77 від 15 серпня 2015 року смерть потерпілого настала від гострої крововтрати, як наслідок колото-різаної рани лівого стегна з ушкодженнями м`язів та глибокої артерії стегна, які ускладнились крововтратою. Після отримання тілесних ушкоджень у вигляді ножового поранення лівого стегна з ушкодженням м`язів та глибокої артерії стегна потерпілий міг здійснювати самостійні дії до моменту втрати свідомості в результаті крововтрати (Том 1 а.к.п. 109-111).

Доводи захисника, про неприйняття судом до уваги, що обвинуваченим надавалась допомога потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, є безпідставними.

Як вбачається з вироку, місцевий суд, вирішуючи питання про призначення покарання, врахував поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , в суді першої інстанції показали, що обвинувачений лише намагався разом з ними знайти рану у потерпілого та накласти пасок для припинення втрати крові, проте така допомога не була надана.

Посилання захисника в апеляційній скарзі, про те, що суд безпідставно не визнав, обставиною, яка пом`якшує покарання - участь обвинуваченого в бойових діях в зоні антитерористичної операції, є не обґрунтованими, оскільки при призначенні покарання, визнання пом`якшуючими інших обставин, які не визначені частиною 1 статті 66 КК України, є правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на наведене доводи захисника про суворість призначеного судом першої інстанції покарання є необґрунтованими. Підстав для пом`якшення покарання не вбачається.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого, на кваліфікацію його дій та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 27 лютого 2017 року, залишити без задоволення.

Вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від

27 лютого 2017 року, щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3