Справа № 396/1615/16-к
Провадження № 1-кп/396/14/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.03.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утримані малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше судимого:
- 27.04.2016 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
- 07.09.2016 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ст. 71 КК України, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) повторно, за наступних обставин.
02.09.2016 року приблизно о 20 годині, ОСОБА_4 прибув до свого знайомого ОСОБА_7 , який проживає за дресою: АДРЕСА_3 , з метою вживання спиртних напоїв. Під час вживання спиртних напоїв у ОСОБА_4 , який був раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, виник раптовий умисел на шахрайське заволодіння мобільним телефоном ТМ «Samsyng» моделі GT НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_7 . Зловживаючи довірою, останнього, ОСОБА_4 попрохав дати йому телефон з метою здійснення телефонного дзвінка. На прохання ОСОБА_4 , ОСОБА_7 добровільно передав останньому належний йому на праві власності мобільний телефон торгової марки «Samsyng» моделі GT С 3322 І (імейл НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ). Отримавши телефон, ОСОБА_4 , доводячи свій умисел на заволодіння чужим майном шахрайським способом, зник з вказаного житлового будинку, забравши з собою мобільний телефон, який належить ОСОБА_7 та в якому знаходилась дві SIM картка оператора мобільного зв`язку «МТС», на яких не було грошових коштів.
Згідно висновку експерта № 660 від 12.09.2016 року, ринкова вартість одного мобільного телефону торгової марки «Samsung» моделі GT C 3322 І бувшого у використанні складає 383 грн., станом цін на 02.09.2016, ринкова вартість однієї картки оператора мобільного зв`язку «МТС» складає 20 грн. станом цін на 02.09.2016 року
Таким чином своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 423 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину не визнав в повному обсязі. Вважав, що злочину не вчиняв та просив його виправдати. Пояснив, що дійсно того дня прийшов до потерпілого за адресою: АДРЕСА_3 . Вони розпивали спиртні напої. Пробувши у потерпілого близько двох годин, він взяв у потерпілого мобільний телефон. Повернувшись, він віддав телефон, однак, зважаючи на те, що був в стані сильного алкогольного сп`яніння, подробиць непам`ятає та пояснити в зв`язку з чим телефон був виявлений у нього вдома не зміг. Зазначив, що свою вину на стадії досудового слідства визнавав, оскільки, співробітниками правоохоронних органів був введений в оману щодо призначеного йому в подальшому покарання.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що до нього прийшли обвинувачений зі співмешканкою ОСОБА_8 та товаришем ОСОБА_9 . Приблизно о 18-00 годині вони розпочали випивати. Згодом приблизно о 19-30 год. обвинувачений попросив у нього мобільний телефон, на що він погодився. Обвинувачений вийшов з кімнати та згодом пішов. Телефон взяв із собою без дозволу та не повернув його. Виявивши, що ані телефону, ані обвинуваченого немає, він зателефонував на свій номер телефону, який був ввимкнений. Потім він подзвонив до міліції. Зазначив, що він є інвалідом, немає однієї ноги та не може існувати без мобільного телефону. Вважав, що обвинувачений вчинив неправомірно, є його вина у вчиненому, однак, наразі претензій до нього він немає.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою потерпілого, а обвинувачений є знайомим її брата. Зазначила, що восени 2016 року в м. Новоукраїнка по вул. Бабенка, 25, ОСОБА_4 прийшов в гості до її брата. Обвинувачений із братом розпивали спиртні напої. Темніло. Вона бачила, як ОСОБА_4 розмовляв по телефону, а потім вийшов на вулицю. Згодом брат їй сказав, що вкрали його телефон. Вона почала набирати на його номер телефону, однак, слухавку ніхто не підняв. Брат звернувся до поліції.
Крім показань потерпілого, свідка, та незважаючи на повне невизнання своєї провини обвинуваченим, судом були вивчені та досліджені письмові докази, надані стороною обвинувачення, які повністю доводять винуватість обвинуваченого, а саме:
- заява ОСОБА_7 від 02.09.2016 року, відповідно до якої було встановлено, що, останній, просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_11 , який шляхом обману заволодів його мобільним телефоном, в якому знаходились дві сімкарти;
- заява ОСОБА_7 від 02.09.2016 року, відповідно до якої останній надав згоду на огляд житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 ;
- протокол огляду місця події від 02.09.2016 року та фототаблиці до нього, відповідно до яких було встановлено, що було здійснено огляд домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_3 , в ході якого нічого не було вилучено;
- заява ОСОБА_12 , відповідно до якої, остання, надає дозвіл на огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ;
- протокол огляду місця події від 02.09.2016 року та фототаблиці до нього, відповідно до яких було встановлено, що було здійснено огляд в АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsyng» моделі GT С 3322 І та дві сімкартки до нього;
- постанова від 02.09.2016 року, відповідно до якої мобільний телефон «Samsyng» моделі GT С 3322 І білого кольору було визнано речовим доказом;
- висновок експерта № 660 від 12.09.2016 року, відповідно до якого було встановлено, що ринкова вартість одного мобільного телефону торгової марки «Samsyng» моделі GT С 3322 І бувшого у використанні з липня 2016 року у нормальному справному стані складає 383 грн. з урахуванням зносу станом на 02.09.2016 року, ринкова вартість однієї сімкарти мобільного зв`язку "МТС" складає 20 грн.;
- протокол огляду предмету від 07.09.2016 року, відповідно до якого було встановлено, що предметом огляду є мобільний телефон «Samsyng» моделі GT С 3322 І білого кольору, який знаходився у справному стані;
- протокол прд`явлення речей для впізнання від 08.09.2016 року з фототаблицями до нього, відповідно до якого було встановлено, що потерпілому ОСОБА_7 були надані речі для впізнання, і він впізнав під номером 1 мобільний телефон, який йому належить та яким шахрайським способом заволодів ОСОБА_4 .
Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Суд приходить до висновку, що безпосередньо досліджені судом докази є належними, допустимими, достовірними, повністю узгоджуються між собою, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.
Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є покази потерпілого, свідка, досліджені судом документи, протоколи огляду, протоколи слідчих дій, висновок експерта, які узгоджуються між собою, є логічними та достовірними.
Посилання сторони захисту та обвинуваченого на те, що в діях обвинуваченого відсутній склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, суд відкидає, оскільки ці твердження повністю спростовується зібраними доказами в їх сукупності, зокрема, показами потерпілого, який зазначив, що дозволу на те щоб обвинувачений взяв його телефон він не давав, обвинувачений телефон не повернув, неправомірно ним заволодівши.
Посилання обвинуваченого на те, що він був в стані сильного алкогольного сп`яніння, не мав умислу на викрадення телефону, останній розрядився та не знає в зв`язку з чим телефон потерпілого опинився за адресою де він мешкає, а тому його слід виправдати, суд відкидає, оскільки ці твердження повністю спростовуються зібраними по справі доказами в їх сукупності, зокрема, поясненнями потерпілого про те, що вони з обвинуваченим дійсно вживали алкогольні напої, однак, були в нормальному стані, обвинувачений взяв телефон аби зателефонувати, вийшов та в подальшому зник, а також протоколом огляду місця події, відповідно до якого за адресою, де мешкав обвинувачений був виявлений телефон, який належить потерпілому.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази, які узгоджуються між собою, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими, доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом в повному обсязі, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як вчинення заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідне і достатнє для його виправлення і попередження скоєння ним нових правопорушень, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Відповідно до ст. 12 КК України, обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості.
Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння.
Обставинами, що помякшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Крім того, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, 27.04.2016 року був засуджений Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, 07.09.2016 року був засуджений Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ст. 71 КК України, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць позбавлення волі, вчинив дане кримінальне правопорушення в період відбування іспитового строку за вироком суду від 27.04.2016 року та до постановлення вироку 07.09.2016 року, має постійне місце проживання, характеризується за місцем проживання посередньо, на утриманні неповнолітніх дітей, осіб похилого віку немає, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психітра не перебуває, офіційно не працює.
Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Таким чином, зваживши у сукупності викладені обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням ним нових кримінальних правопорушень не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому за ч. 2 ст. 190 КК України у межах санкції даної статті у виді позбавлення волі.
При цьому, суд вважає, що підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_4 з врахуванням обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримігнальбної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, - немає, а тому суд приходить до висновку, що для виправлення підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів, доцільно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.
Враховуючи, що злочини обвинувачений, вчинив до постановлення попереднього вироку Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області від 07.09.2016 року, - остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.09.2016 року, яким ОСОБА_4 було визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.
У строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, яке не відбуте за попередніми вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.09.2016 року та рахувати строк відбування покарання останньому слід з 07.09.2016 року (строк зазначений у вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.09.2016 року).
Долю речових доказів вирішити у відповідност і до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Процесуальні витрати підлягають стягнення з обвинуваченого на користь ФОП ОСОБА_13 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.09.2016 року, яким ОСОБА_4 було визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк чотири роки один місяць, - остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
У строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, яке не відбуте за попереднім вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.09.2016 року та рахувати строк відбування покарання останньому з 07.09.2016 року (строк зазначений у вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07.09.2016 року).
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, період перебування під вартою з дня взяття під варту - 07.09.2016 року (дата взяття під варту за вироком Новоукраїнсьткого суду Кіровоградської області від 07.09.2016 року), по день набрання цим вироком законної сили, - зарахувати ОСОБА_4 із співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_13 судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 30 грн.
Речовий доказ, після вступу вироку в законну силу, - мобільний телефон, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , - залишити останньому як власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий: ОСОБА_1