Справа № 541/1227/17
Провадження № 1-кп/541/147/2017
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мала Глуша Любешівського району Волинської області, зареєстрованого проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця станиці Новоулешківська Краснодарського краю Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

30 травня 2017 року близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , правомірно перебуваючи на огородженій парканом території за адресою: АДРЕСА_4 , помітили поруч недобудованого цегляного приміщення металевий лист, який знаходився між будівельними матеріалами та сміттям, і у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Діючи з раптово виниклим спільним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з огляду на те, що власник майна та сторонні особи на вищевказаній території відсутні, тобто діючи таємно, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 викрали гофрований металевий лист розміром 1000 ? 1500 мм. та товщиною 5 мм., вартість якого відповідно до товарного чеку № С-00001114 від 11 травня 2017 року становить 550,00 гривень, який ОСОБА_5 розрізав навпіл та поклав до свого автомобіля ВАЗ 2101 червоного кольору. Після вчинення вказаних дій ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, тим самим довівши свій злочинний умисел до кінця, чим завдали потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 550,00 грн.

Такі дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

31 травня 2017 року між підозрюваними ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471, 473 КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст.185 КК України, розміру майнової шкоди, спричиненої потерпілому, яка на даний час відшкодована обвинуваченими потерпілому в повному обсязі, та покарання, яке повинні понести ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у виді 3 (трьох) років обмеження волі, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, визначеним судом.

У відповідності з ч.2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України що, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваними ОСОБА_5 і ОСОБА_6 і призначення останнім узгодженого сторонами покарання.

Згідно з ч.2 ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити наступним чином:

- десять прямокутних шматків металу, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити у власності останнього.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 31 травня 2017 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваними ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання - 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання - 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) ріки з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази:

- десять прямокутних шматків металу, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити у власності останнього.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1