Справа № 357/7666/15-к
У Х В А Л А
04 червня 2015 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області лейтенанта міліції ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області лейтенанта міліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно згорток, що являє собою цибулину обмотану канцелярським скотчем, упаковку таблеток у кількості 9 шт., з написом «Демидрол», презерватив з рідиною коричневого кольору, квитанції про закладення до ломбардів майна, зокрема: дві квитанції ломбарду «Благо», три квитанції ломбарду «Найкращий», мобільний телефон марки Нокіа IMEI НОМЕР_1 з сім карткою оператора телекомунікаційних послуг «Київстар» та флеш карткою «microSD», яке перебувають на зберіганні у Білоцерківському МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області по кримінальному провадженню № 0002250 від 02.06.2014 року, порушеному за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
02 червня 2015 року, до ЧЧ Білоцерківського МВ, надійшло повідомлення від начальника оперативної частини БВК №35 ОСОБА_4 з приводу того, що цього ж дня, біля БВК №35, о 17 год. 40 хв., за підозрою у незаконному зберіганні наркотичних речовин, з метою збуту їх до БВК №35, було затримано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 02 червня 2015 року, в ході проведення затримання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на підставі ч.3 ст. 208 КПК України, з дотриманням вимог ч.7 ст. 223 та ст. 236 КПК України, слідчим було проведено їх обшук, в ході якого, з правої кишені кишені шортів ОСОБА_5 було виявлено та у подальшому вилучено згорток, що являє собою цибулину, до якої канцелярським скетчем було прикріплено таблетки з маркуванням «Демидрол» та в середині неї було виявлено захований презерватив, з рідиною коричневого кольору. Також, в ході проведення обшуку ОСОБА_5 , також було виявлено та вилучено документи, а саме квитанції про закладення до ломбардів майна, зокрема: дві квитанції ломбарду «Благо», три квитанції ломбарду «Найкращий», мобільний телефон марки Нокіа IMEI НОМЕР_1 з сім карткою оператора телекомунікаційних послуг «Київстар» та флеш карткою «microSD». Також було вилучено дві розпаковані пачки з цигарок «Прилуки», з цигарками та медичний ін`єкційний шприц ємністю 5 мл. В ході проведення слідчої дії-допит підозрюваного, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вчинення злочину не визнали, з підставами затримання не погодились посилаючись на безпідставність затримання з боку працівників БВК №35. Однак, причетність останніх до вчинення злочину, зокрема ОСОБА_5 підтверджується показами свідків у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , які в ході проведення допитів показали, що були безпосередніми свідками спроби перекидання невідомого предмету на територію БВК №35, а також подальшої спроби втечі після виявлення даного факту працівниками БВК №35. У відповідності до ч.3 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа, має право при затриманні здійснити обшук затриманого з дотриманням правил передбачених ч.7 ст. 223 та ст. 236 КПК України. Враховуючи вищевикладене, а також те, що в ході затримання та обшуку ОСОБА_5 , було вилучено речі, які мають доказове значення для кримінального провадження, зокрема з метою проведення експертних досліджень вилученої речовини та таблеток, перевірки їх на предмет приналежності до наркотичних чи психотропних речовин, проведення опрацювання здійснених дзвінків з мобільного телефону затриманого в день вчинення злочину, перевірки на причетність останнього до вчинення інших злочинів, зокрема майнових, а також проведення експертних досліджень можливо залишених слідів пальців рук на канцелярському скотчі при обмотуванні цибулини та кріплення, зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 171 КПК України щодо обов`язку слідчого про арешт тимчасово вилученого майна, в даному випадку є необхідність накладення арешту на вилучені у ОСОБА_5 в ході проведення обшуку речі та документи. Слідчий просив суд накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку від 02.06.15 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 майно,а саме на згорток, що являє собою цибулину обмотану канцелярським скотчем, упаковку таблеток у кількості 9 шт., з написом «Демидрол», презерватив з рідиною коричневого кольору, квитанції про закладення до ломбардів майна, зокрема: дві квитанції ломбарду «Благо», три квитанції ломбарду «Найкращий», мобільний телефон марки Нокіа IMEI НОМЕР_1 з сім карткою оператора телекомунікаційних послуг «Київстар» та флеш карткою «microSD», яке перебувають на зберіганні у Білоцерківському МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

ОСОБА_5 до суду не з`явився. Про день та час розгляду справи в суді був повідомлений належним чином. До суду надав заяву, в якій просив клопотання розглядати у його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, суд приходить до висновку, що слідчий надав суду достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області лейтенанта міліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку від 02.06.15 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 майно, а саме на згорток, що являє собою цибулину обмотану канцелярським скотчем, упаковку таблеток у кількості 9 шт., з написом «Демидрол», презерватив з рідиною коричневого кольору, квитанції про закладення до ломбардів майна, зокрема: дві квитанції ломбарду «Благо», три квитанції ломбарду «Найкращий», мобільний телефон марки Нокіа IMEI НОМЕР_1 з сім карткою оператора телекомунікаційних послуг «Київстар» та флеш карткою «microSD», яке перебувають на зберіганні у Білоцерківському МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1