АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/519/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2017 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погоджене з заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення 25.11.2016 року обшуку 6 поверху приміщення торгово-офісного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на грошові кошти в сумі 1 072 676 гривень (11000 гривень купюрами по 100 гривень, 60500 гривень купюрами по 500 гривень, 5050 гривень купюрами по 50 гривень, 185500 гривень купюрами по 500 гривень, 13800 гривень купюрами по 200 гривень, 30300 гривень купюрами по 100 гривень, 60 гривень купюрами по 20 гривень, 3020 гривень купюрами по 10 гривень, 15 гривень купюрами по 5 гривень, 4 гривні купюрами по 2 гривні, 2 гривні купюрами по 1 гривні, 205000 гривен купюрами по 200 гривень, 400 гривень купюрами по 100 гривень, 20 гривень однією купюрою, 5 гривень однією купюрою, 448000 гривень купюрами по 500 гривень, 70000 гривень купюрами по 100 гривень, 20000 гривень купюрами по 200 гривень, 20000 гривень купюрами по 50 гривень) та 500 доларів США купюрами по 100 доларів, які належать ОСОБА_9 .

Згідно ухвали, слідчий суддя врахувавши наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене майно, з метою позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, щодо якого існує сукупність підстав і підозр вважати, що воно є доказом злочину, прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, захисник зазначає, що всупереч вимогам кримінального процесуального закону, а також положенням п. 2.3.43 «Засад використання автоматизованої системи документообігу Печерського районного суду м. Києва», клопотання слідчого про накладення арешту на майно передано визначеному складу суду, а саме ОСОБА_1 , а підставою такої передачі зазначено - клопотання по кримінальному провадженню, яка не відповідає ані вимогам кримінального процесуального закону, ані Засадам використання АСЛД, що, на думку апелянта, вказує на незаконний склад суду.

Також апелянт вказує на те, що всупереч вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчим порушено 48-годинний строк звернення до суду із клопотанням про арешт майна, так як дане клопотання підписано слідчим ОСОБА_10 та погоджено з процесуальним керівником ОСОБА_11 лише 28 листопада 2016 року, у той час як вищевказаний строк звернення до суду сплив 27 листопада 2016 року.

Крім того, захисник звертає увагу суду на те, що постановою слідчого слідчої групи ГПУ ОСОБА_12 від 27.12.2016 року, грошові кошти, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом, проте процесуальні документи, що підтверджують повноваження цього слідчого у матеріалах провадження відсутні.

Одночасно, апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування пропущення цього строку, захисник зазначає, що слідчим суддею постановлено ухвалу без виклику особи, яка її оскаржує, а ознайомлення з матеріалами провадження відбулося 04 січня 2017 року.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 та просив її задовольнити, позицію прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргазахисникаОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи наведене, п`ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не порушено, а тому і не підлягає поновленню.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано застосовано такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, Генеральною прокуратурою України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001590, відомості про яке 14.06.2016 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом того, що групою осіб, до складу якої входить особа раніше засуджена за ч. 2 ст. 240 КК України, на території Дніпропетровської області протягом 5 років з використанням спеціалізованої техніки, здійснюється протиправний видобуток корисних копалин (відкритим способом), а саме марганцевої руди загальнодержавного значення без відповідних дозволів та реєстраційних документів, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 5 ст. 191 КК України.

28 листопада 2016 року слідчий в особливо важливих справах четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , за погодженням із заступником начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення 25.11.2016 року обшуку 6 поверху приміщення торгово-офісного комплексу «Атріум» за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 22, які належать ОСОБА_9 .

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах даного кримінального провадження про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення 25.11.2016 року обшуку 6 поверху приміщення торгово-офісного комплексу «Атріум» за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_9 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого, та прийшов до правильного висновку, що клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно зазначене в клопотанні, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Так, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним ч. 2 ст. 170 КПК України.

Посилання апелянта на незаконний склад суду, колегія суддів не бере до уваги, оскільки, порушень вимог КПК України та положень про автоматизовану систему документообігу матеріали провадження не містять.

Твердження захисника з приводу порушення слідчим строку на звернення до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, не заслуговують на увагу, оскільки слідчий звернувся із клопотанням у перший робочий день, а саме 28 листопада 2016 року, що не суперечить вимогам ч. 5 ст. 171 КПК України.

Що стосується посилань автора апеляційної скарги на відсутність повноважень слідчого ОСОБА_13 , то вони не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до постанови про внесення змін до доручення здійснення досудового розслідування слідчій групі від 23.11.2016 року, доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001590 серед інших і старшому слідчому СВ Управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Сумської області ОСОБА_13 .

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170 173 КПК України, наклав арешт на зазначене в клопотанні слідчого майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , та накладено арешт на майно, вилучене під час проведення 25.11.2016 року обшуку 6 поверху приміщення торгово-офісного комплексу «Атріум» за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на грошові кошти, які належать ОСОБА_9 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________________ ___________________________ __________________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4