Справа № 303/228/13-к
Провадження № 1-кп/303/315/17
УХВАЛА
19 квітня 2017 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 23.11.2012 року по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В підготовчому судовому засіданні по даному кримінальному провадженні прокурором, через канцелярію суду, подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Дані клопотання мотивовані тим, що 23.02.2017 року Мукачівським міськрайонним судом обвинуваченим обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам вчинити ними спроб переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків злочину, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики доводяться вагомістю доказів про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інкримінованих їм кримінальних правопорушень, тяжкістю покарання, за яке передбачено позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне ув`язнення.
До того ж, є неодноразові звернення громадян до правоохоронних органів про протиправні дії ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому злочинів, доводить існуючий ризик продовження ним злочинної діяльності. Крім цього, до затримання та арешту у 2012 році ОСОБА_6 ніде не працював, не мав постійного місця проживання та не опікувався власною родиною.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні заздалегідь спланованих умисних насильницьких злочинів, що доводить існуючий ризик продовження ним злочинної діяльності. Крім цього, до затримання та арешту в 2012 році ОСОБА_7 ніде не працював, не мав постійного місця проживання, грав у азартні ігри та вживав наркотичні речовини.
В зв`язку з цим прокурор просить продовжити застосований до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти задоволення даного клопотання та пояснив, що немає ніяких доказів щодо підстав, які вказані в клопотанні. Він має місце проживання, сім`ю, а також двох малолітніх дітей.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 , в підготовчому судовому засідання також заперечив проти задоволення даного клопотання, пояснив, що підозра ОСОБА_6 не доводить його участі у вчиненні злочину, те, що він може впливати на свідків та взагалі неможливо всі ризики відстежити, тому він просить застосувати до свого підзахисного більш м`який вид запобіжного заходу домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_7 також заперечив проти задоволення даного клопотання, мотивуючи тим, що зазначені прокурором ризики відпали, він має місце проживання, не має наміру переховуватися від слідства чи суду, винним себе взагалі не вважає, тому просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , в підготовчому судовому засідання також заперечив проти задоволення даного клопотання, пояснив, що він підтримує думку свого підзахисного, обвинувачений має місце роботи, жодних доказів того, що він буде переховуватися немає.
Розглянувши дані клопотання та заслухавши думку учасників судового процесу суд приходить до наступного висновку.
Кримінальним процесуальним кодексом України вибір запобіжних заходів, що обираються у кримінальному провадженні, довірено двом різним судовим інстанціям: слідчому судді під час досудового розслідування та судді, який розглядає справу, під час судового розгляду. Тому розподіл компетенцій між вищезазначеними особами чітко позначений моментом, коли розслідування закінчено, обвинувальний акт затверджено і кримінальну справу передано на розгляд суду.
Як вбачається з матеріалів справи та клопотань, до обвинувачених ухвалами суду від 23.02.2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 21.04.2017 року включно.
Досудове розслідування в даному кримінальному провадженні закінчено, обвинувальний акт складено та затверджено 10.04.2017 року, а до суду його передано 12.04.2017 року. В цей же день обвинувальний акт щодо обвинувачених суд прийняв до своєї юрисдикції, відповідно до суду перейшли повноваження щодо обрання обвинуваченим запобіжних заходів.
Згідно ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
З аналізу даної статті випливає, що у випадку, якщо судом не змінювався чи не скасовувався раніше обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід, у такому випадку продовжує діяти запобіжний захід, обраний раніше.
Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Таким чином, Кримінальний процесуальний кодекс України чітко та точно не врегульовує питання щодо тримання особи під вартою у період після закінчення досудового розслідування та до початку судового розгляду. Фактично частиною 3 статті 331 КПК передбачено, що суд першої інстанції має двомісячний строк для вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою, навіть якщо вже закінчився строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою, постановленої слідчим суддею чи судом. Такий висновок зроблений Європейським судом з прав людини у справі Чанєв проти України.
Європейський суд з прав людини у справі Чанєв проти України (п.31) також дійшов висновку, що чинне законодавство дозволяє продовження тримання підозрюваного під вартою без судового рішення протягом періоду тривалістю до двох місяців, однак констатує, що в такому випадку має місце порушення п.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Пункт 1 статті 5 Конвенції передбачає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Європейський суд з прав людини у рішення «Харченко проти України» дійшов висновку, що тримання особи під вартою після закінчення слідства та до початку судового розгляду не може мати місце без судового рішення.
За таких обставин, незважаючи на наявність двохмісячного строку для вирішення питання щодо продовження тримання під вартою обвинувачених, з метою недопущення порушення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 29 Конституції України, та з врахуванням п.98 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Харченко проти України», яке має статус пілотного, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченим до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, постановленої суддею.
Оскільки строк дії попередньої ухвали закінчується 21 квітня 2017 року, до вказаного часу не може бути закінчене судовий розгляд у випадку його призначення, питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених підлягає вирішенню негайно.
Так, судом встановлено, що відповідно до ухвал Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.02.2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 21.04.2017 року включно, а тому питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених підлягає вирішенню негайно, тому що до вказаного часу не може бути закінчено судовий розгляд у випадку його призначення.
Приймаючи рішення щодо продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує, що останні обвинувачуються у вчиненні низки кримінальних правопорушень, в тому числі особливо тяжких, тяжкість покарання, зокрема у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, що загрожує в разі визнання обвинувачених винними в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях.
Крім того, на виконання вимог ст. 178 КПК України суд приймає до уваги і дані про особу кожного з обвинувачених окремо, які викладені в ухвалах суду від 23.02.2017 року, та які на цей час не змінилися. В той же час, суд оцінює ці обставини в сукупності з даними, які випливають з обсягу висунутого вказаним особам обвинувачення і цей аспект є одним із визначальних. До того ж ці дані не є такими, що збільшують довіру до вказаних осіб на стільки, щоб ризик переховування на цей час вважати менш значимим.
Застосований до обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які у цьому кримінальному провадженні ще не давали суду показань, у зв`язку з чим з плином часу інтереси слідства не втратили актуальності.
Відтак, виключно у сукупності з усіма наведеними вище обставинами, для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та для запобігання спробам останніх переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинувачених під вартою, в тому числі за станом здоров`я, із врахуванням вимог щодо наявності наведених вище ризиків в їх сукупності, передбачених ст. 177 КПК України, а також того, що судовий розгляд не може бути закінченим до спливу строку дії попередньої ухвали суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, суд робить висновок про необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кожному окремо, строк тримання під вартою по 17.06.2017 року включно.
До того ж такий строк перебування обвинувачених під вартою не можна визнати таким, що є свавільним або таким, що порушує принцип справедливої співрозмірності. Продовжуючи тримання під вартою обвинуваченим, суд застосовує таке обмеження їх права на свободу, виходячи з потреб цього судового розгляду, який несе за собою великий суспільний інтерес, як суворий виняток із загального правила презумпції на користь свободи та гарантій недопущення свавільного затримання і тримання під вартою, які з огляду на практику Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України») для суду залишається домінантним керівним принципом і в цьому випадку, враховуючи мету застосування запобіжного заходу - допровадження обвинувачених до компетентного судового органу, як того вимагають справжні інтереси суспільства щодо повного, неупередженого та як можливо швидкого у продовж розумного строку проведення цього судового розгляду, який є складним.
Керуючись ст. 177-178, 183, 194, 197, 199, 314, 331, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 5 та 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому в АДРЕСА_1 , по 17 червня 2017 року включно.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому в АДРЕСА_2 по 17 червня 2017 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3