Провадження 11-кп/792/676/16
Справа № 683/1164/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.414 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

та його захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000010 від 03 лютого 2016 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_10 на вирок Старокостянтинівського районного суду від 29 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, старшого лейтенанта ЗС України, начальника об`єднаної ремонтної майстерні військової частини НОМЕР_1 , учасника бойових дій, раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.414 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з 29 липня 2016 року, зараховано, у цей строк, час його попереднього ув`язнення з 03 лютого 2016 року по 28 липня 2016 року, включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 , до вступу вироку в законну силу, залишено попередній - тримання під вартою.
На підставі ст.54 КК України позбавлено ОСОБА_9 військового звання «Старший лейтенант».
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 4047,7 грн. судових витрат за проведення експертиз №213 від 17.03.2016р., №289 від 12.04.2016р., №158-д 44-6 від 26.04.2016р.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 - 3036 грн. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди, а на користь потерпілої ОСОБА_8 - 100000 грн. моральної шкоди, у решті позовних вимог відмовлено.
Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.
За вироком суду старший лейтенант ЗС України ОСОБА_9 , будучи начальником об`єднаної ремонтної майстерні військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 96, 101 Розділу VIII Частини II «Настанови з стрілецької справи 5,45-мм автомати Калашникова», ст.ст.98-100, 102-105, 110, 112 Розділу VIII Прийоми стрільби із автомата (кулемета) Частини II «Настанови з стрілецької справи 5,45-мм автомати Калашникова» та ст.4.2 розділ 4 Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин, введеного у дію наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.04.2009 №44, діючи із злочинною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не маючи на меті умисного спричинення тілесних ушкоджень оточуючим, 3 лютого 2016 року приблизно о 18 годині 40 хвилин, перебуваючи у добовому наряді начальником варти, грубо порушуючи правила поводження із зброєю, не розрядивши автомат АКС-74 № НОМЕР_2 та не пересвідчившись, що він поставлений на запобіжник, у кімнаті начальника варти, що знаходиться на технічній території військової частини НОМЕР_1 , розташованої неподалік АДРЕСА_2 , тримаючи автомат у руках, та у напрямку, де сидів старший солдат ОСОБА_11 , провів спуск курка з бойового взводу, внаслідок чого здійснив два постріли, куля одного з яких влучила у праву тім`яну ділянку голови старшого солдата
ОСОБА_11 , що спричинило смерть останнього.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеності вини і правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити, застосувати до нього ст.75 КК України та звільнити його від відбування, призначеного покарання, з випробуванням, крім того, не позбавляти, відповідно до ст.54 КК України, спеціального звання «Старший лейтенант». Вказує, що суд, при призначенні покарання не врахував відсутність обставин, які б його обтяжували, а також те, що він вчинив неумисний злочин, визнав вину у вчиненому та щиро кається, намагався відразу, після пострілу, надати допомогу потерпілому, має статус учасника АТО, неодноразово був на передовій, позитивно характеризується за місцем проживання та місцем служби, має на утриманні неповнолітню дитину, його батьками було добровільно відшкодовано шкоду потерпілій.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 , в поданій апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій її підзахисного, просить вирок суду змінити, призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, не позбавляти спеціального звання «Старший лейтенант» та відмовити потерпілій
ОСОБА_8 у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди. Вказує, що суд при призначенні покарання в повній мірі не врахував того, що
ОСОБА_9 щиро кається у вчиненому, частково відшкодував завдану потерпілій ОСОБА_7 шкоду, раніше не судимий, за місцем проживання та служби характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, є учасником бойових дій, злочин вчинив з необреженості. Крім того, безпідставно задовольнив цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, оскільки вона є сестрою загиблого, однією сім`єю з ним не проживала.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , на підтримку поданих апеляційних скарг, з посиланням на зазначені у них доводи, думку прокурора та потерпілих про законність і обгрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_9 слід відхилити, а апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у порушенні правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого
ОСОБА_11 , за вказаних у вироку обставин, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ніким не оспорюються, як не оспорюється і кваліфікація його дій за ч.2 ст.414 КК України відповідно.

Подія злочину, доведеність винуватості обвинуваченого у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь ОСОБА_9 за ч.2 ст.414 КК України, відповідно до вимог ст.404 КПК України, колегією суддів не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку, в цій частині, не оскаржувались.

Щодо доводів апеляційних скарг захисника та обвинуваченого про суворість призначеного останньому покарання та про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, то вони не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання і призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, в межах санкції частини статті інкримінованого йому кримінального правопорушення, у виді позбавлення волі на строк 8 років, місцевий суд, як убачається з вироку, врахував, що він вчинив злочин, який відноситься до тяжких, що свідчить про його суспільну небезпечність.

Крім того, при призначенні ОСОБА_9 покарання, судом враховані фактичні обставини справи, дані про його особу, те, що за місцем проживання та місцем служби він характеризується позитивно, не судимий, пом`якшуючі покарання обставини- щире каяття у вчиненому, добровільне часткове відшкодування завданого збитку, а також думку потерпілих відносно призначення покарання.

Таким чином, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання дотримався вимог статей 65 - 67 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим, та можливість виправлення ОСОБА_9 без відбування покарання, з випробуванням, як про це зазначено в апеляційних скаргах, з врахуванням того, що він вчинив злочин через необережність, визнав вину, надав, після пострілу, допомогу потерпілому, є учасником АТО, на утриманні у нього знаходиться неповнолітня дитина, добровільно відшкодував шкоду потерпілій, колегія суддів не знаходить, враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та його наслідки-смерть потерпілого, а інших таких підстав матеріали кримінального провадження не містять.

Відповідно до положень ст. 54 КК України засуджена за тяжкий чи особливо тяжкий злочин особа, яка має військове, спеціальне звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, може бути позбавлена за вироком суду цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Із роз`яснень, які містяться в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, зокрема, слідує, що додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами, тому рекомендовано судам, при постановленні вироку, обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового.

Зважаючи на ці положення закону, з урахуванням того, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин проти встановленого порядку несення військової служби, наслідком вчинення якого є смерть людини, місцевий суд, на думку колегії суддів, підставно позбавив обвинуваченого війського звання «Старший лейтенант», а твердження апеляційних скарг, про зворотнє, на увагу суду не заслуговують.
Разом з тим, із рішенням суду, в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_9 , на її користь, моральної шкоди в сумі 100000 грн. колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст.129 КПК України, суд, зокрема, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

За змістом ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно- небезпечне діяння.

Згідно із ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Проте, моральну шкоду суд стягнув із обвинуваченого ОСОБА_9 на користь рідної сестри потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_8 , яка, як убачається із наданих нею пояснень (т.1 а.п.208-209), із потерпілим однією сім`єю не проживала, що вона підтвердила і під час розгляду кримінального провадження в апеляційному суді.

За наведених обставин, вирок суду в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_9 , на її користь, моральної шкоди підлягає скасуванню, з відмовою у його задоволенні.

Крім того, обвинуваченому ОСОБА_9 на підставі ч.5 ст.72 КК України, слід зарахувати в строк відбуття ним покарання строк його попереднього ув`язнення з 03 лютого 2016 року по 26 грудня 2016 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Старокостянтинівського районного суду від 29 липня 2016 року щодо ОСОБА_9 , в частині вирішення цивільного позову позивача ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди, скасувати.

Цивільному позивачеві ОСОБА_8 відмовити в позові до ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ) зарахувати ОСОБА_9 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 03 лютого 2016 року по 26 грудня 2016 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає 2 дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2