УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/2411/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 82 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року заяву засудженого ОСОБА_7 заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишено без задоволення.
Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки ОСОБА_7 лише стає на шлях виправлення та застосування до нього пільги передбаченої ст. 82 КК України на даний час буде передчасним.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та застосувати щодо нього ст. 82 КК України.
Вказує, що за час відбуття покарання у Райківській ВК №73 працевлаштований на виробництві установи, здобув середню повну освіту, закінчив ПТУ колонії та отримав спеціальність „Електрогазозварник.
Вважає, що своєю поведінкою та працею довів своє виправлення, а тому вважає висновки суду про відсутність підстав для застосування щодо нього більш м`якого покарання безпідставними.
Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_7 та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення у відповідності з вимогами ст. 82 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України, з достатньою повнотою з`ясувавши, чи став засуджений на шлях виправлення та чи відбув він у встановленому законом порядку необхідний строк покарання.
Так, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком апеляційного суду Житомирської області від 28.12.2007 року, яким він засуджений за ст.115 ч.2, п. 4, п. 12, ст.ст. 186 ч. 1, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України на 14 років позбавлення волі.
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01.03.2016 року ОСОБА_7 було зараховано час попереднього ув`язнення з 10.01.2007 року по 15.05.2008 року до строку відбування покарання в порядку ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання - 10.01.2007 року, кінець строку - 05.09.2019 року.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання за скоєння особливо тяжкого злочину, має дві непогашені судимості за попередніми вироками, в місцях позбавлення волі знаходиться з 21.01.2007 року. Під час утримання в УВП №8 м. Житомир характеризувався негативно, допустив п`ять порушень вимог режиму утримання за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав.
З 10.05.2008 року відбував міру кримінального покарання в СІЗО м. Київ де характеризувався посередньо, вимоги режиму утримання не порушував до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.
З 16.06.2008 року відбуває міру кримінального покарання в Райківській ВК №73. За час відбування покарання допустив дев`ятнадцять порушень вимог режиму утримання, за що сімнадцять раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі чотири рази поміщався до дисциплінарного ізолятору.
20.01.2009 року та 26.08.2011 року за порушення правил поведінки були проведені бесіди виховного характеру. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. П`ять разів заохочувався.
На виробництві колонії працевлаштований з 07.10.2016 року. До цього часу працевлаштований не був та працювати не бажав. В колі засуджених схильний до створення конфліктних ситуацій.
Особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не приймає.
За час відбування покарання засуджений з 04.02.2014 по 20.07.2015 року перебував на профілактичному обліку «як злісний порушник вимог режиму утримання».
Має за вироком суду задоволений позов, який не виконаний, вину у скоєному злочині визнав, лише перед зверненням з клопотанням про застосування пільги передбаченої ст. 82 КК України.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність, в матеріалах особової справи переконливих даних про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення, а тому не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 грудня 2016 року щодо нього - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: