Справа № 308/696/16-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

01.02.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури на вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2016 року.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець, АДРЕСА_1 , судимий 14 червня 2010 за ст.185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 14 грудня 2011 року за ст.185 ч.3 КК України на 4 роки 8 місяців позбавлення волі; 06 лютого 2012 року за ст.185 ч.3, ст.71 КК України на 5 років позбавлення волі; 25 липня 2014 року на підставі ст.82 КК України замінено невідбуту частину покарання на обмеження волі на строк 2 роки 4 місяці 9 днів та 29 квітня 2015 року звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 19 днів,
засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Рахівського районного суду від 06 лютого 2012 року та остаточно ОСОБА_6 призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець і мешканець АДРЕСА_2 , в порядку ст.89 КК України не судимий,
засуджений за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання, з встановленням іспитового строку 2 роки.
На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_10 покладено обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.
Згідно встановлених судом обставин, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою між собою, 09 лютого 2016 року біля 23 години в АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зірвали і загнули лист металу в полотні металічних дверей складського приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_3 " що належить ПП "Ранкова зоря", і через утворений отвір в дверях проникли до приміщення магазину, де із складського приміщення і торгового залу таємно викрали 1 пляшку ємкістю по 0,75 літра вина ігристого "Київ" вартістю 64 грн., 1 упаковку вагою 1 кг. натуральної кави "Іглаванська" вартістю 158 грн., 2 пляшки ємкістю по 0,25 літра горілки "Малинівка" вартістю 28 грн. за 1 пляшку, загальною вартістю 48 грн., 3 пляшки ємкістю по 0,5 літра горілки "Хортиця класична" вартістю 58 грн. за 1 пляшку, загальною вартістю 174 грн., 10 пачок сигарет "Прилуки червоні класичні" вартістю 10 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 100 грн., 10 пачок сигарет "Бонд сині" вартістю 11 грн. за 1 пачку, загальною вартістю 110 грн., 1,5 кг. ковбаси напівкопченої виробництва приватного підприємця ОСОБА_3 м. Івано-Франківськ вартістю 88 грн. за 1 кг, загальною вартістю 132 грн., 1 хліб батон вищого сорту вартістю 13 грн., 1 скретч-картку поповнення рахунку мобільного оператора "Київстар" номіналом 50 грн. вартістю 58 грн., 1 скретч-картку поповнення рахунку мобільного оператора "Лайф" номіналом 40 грн. вартістю 45 грн., та гроші в сумі 1219 грн., що належали ПП "Ранкова зоря", всього на загальну суму 2121 грн., чим спричинили ПП "Ранкова зоря" матеріальну шкоду в розмірі 2121 грн.
В апеляційній скарзі прокурора порушено питання про зміну вироку щодо ОСОБА_6 через неправильне застосування судом кримінального закону. В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує на те, що при визначенні ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ст.71 КК України, судом першої інстанції фактично приєднано невідбуте покарання у розмірі 1 року 6 місяців позбавлення волі та, при цьому, не враховано вимоги ст.72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідають дів дні обмеження волі, і таке перевищує граничну межу невідбутого обвинуваченим покарання.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 також порушує питання про зміну вироку щодо нього та призначення йому покарання у відповідності до вимог закону, посилаючись на аналогічні обставини, що й прокурор в апеляційній скарзі.
Вирок суду в частині засудження ОСОБА_10 ніким з учасників судового провадження не оскаржений.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_6 , думку прокурора, який, відповідно, підтримав апеляційну скаргу обвинувача, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають до задоволення з таких підстав.

Викладені у вироку висновки про винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України при обставинах, вказаних у вироку суду грунтуються на зібраних доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким з учасників кримінального провадження не оскаржуються.

Дії обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Так, ОСОБА_6 був засуджений вироком Рахівського районного суду від 06 лютого 2012 року за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України на 5 років позбавлення волі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 липня 2014 року на підставі ст.82 КК України невідбуту частині покарання замінено на обмеження волі строком 2 роки 4 місяці 9 днів, а ухвалою Долинського районного суду цієї ж області від 21 квітня 2015 року ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 6 місяців 19 днів обмеження волі.

При визначенні ОСОБА_6 остаточного покарання на підставі ст.71 КК України, судом першої інстанції фактично приєднано невідбуте покарання у розмірі 1 року 6 місяців позбавлення волі та, при цьому, не враховано вимоги ст.72 КК України, згідно яких одному дню позбавлення волі відповідають дів дні обмеження волі, і таке перевищує граничну межу невідбутого обвинуваченим покарання.

Враховуючи наведене, вирок суду в частині призначення ОСОБА_6 покарання підлягає до зміни, а апеляційні скарги до задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 407, 408 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури та обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 1 липня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_10 за ч.3 ст.185 КК України змінити.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.3 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71,72 КК України до призначеного покарання частково приєднати частину невідбутого покарання за вироком Рахівського районного суду від 06 лютого 2012 року 9 місяців та остаточно призначити до відбування ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.

У решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: