Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2017 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 2016 року про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горохів Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, приватного підприємця, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 259, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 10 грудня 2016 року підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 05 лютого 2017 року включно.

Апеляційний суд Волинської області ухвалою від 14 грудня 2016 року вищевказане рішення суду скасував та застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у період доби з 18 год 00 хв до 09 год 00 хв.

Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою щодо ОСОБА_7 . В обґрунтування зазначає, що підозрюваний, будучи ознайомленим із ухвалою суду апеляційної інстанції, не став виконувати покладені на нього обов`язки, вчинив новий злочин та періодично порушує громадський порядок. Крім цього, намагається незаконно впливати на свідків, а саме працівників ПАТ «Приватбанк».

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 29 грудня 2016 року вказане клопотання задоволено та змінено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 26 лютого 2017 року включно та на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України визначено розмір застави в сумі 82 680 (вісімдесят дві тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Не погоджуючись із рішенням суду, підозрюваний оскаржує його з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує на те, що виконує усі вказівки слідчого, прибуває за кожним викликом до суду та виконує інші покладені на нього згідно рішення суду обов`язки. Посилається на те, що не порушує громадський порядок, на свідків тиску не чинить, нових злочинів не вчиняв. Стверджує, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, один з яких із вродженою вадою, та матір-інвалід по зору, які потребують догляду та піклування. Зазначає, що є підприємцем та має постійне місце проживання. Просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляцію у повному обсязі, прокурора, який її заперечив, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано.

Як вбачається з матеріалів провадження, 20 листопада 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 259, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України.

Розглядаючи клопотання про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного з домашнього арешту на тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним вказаних кримінальних правопорушень та обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 КПК України суд врахував обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу та існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Зокрема, матеріалами провадження стверджується, що 28 грудня 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, згідно якої перший підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 259, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 345 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 2 (двох) до 6 (шести) років, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Слідчим суддею взято до уваги дані про особу підозрюваного, зокрема його вік, стан здоров`я, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вищевказаних злочинів, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність першого.

Під час апеляційного розгляду провадження встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи під домашнім арештом, не виконував покладені на нього судом обов`язки.

Таким чином, слідчий суддя при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного з домашнього арешту на тримання під вартою перевірив усі обставини кримінального провадження, з якими закон пов`язує такий винятковий запобіжний захід, та наявність достатніх і обґрунтованих підстав для його застосування.

Апеляційний суд вважає, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором під час судового розгляду провадження, та виключить можливість вчинення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень, а також його незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких підозрюваний просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 грудня 2016 року про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою щодо нього строком на 60 (шістдесят) днів, до 26 лютого 2017 року включно, без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді