АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/336/17 Справа № 183/4186/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 0000209 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року, ухвалений відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Видвиженець Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, розлученого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.07.2014 року Новомосковським міськрайонним судом за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 1700 грн.,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року ОСОБА_8 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 9 025, 47 гривень, у рахунок відшкодування моральної шкоди, 50 000 гривень, а також, судові витрати на правову допомогу у сумі 12 500 гривень.

Судом першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 19 січня 2015 року приблизно о 17.00 годині перебував в приміщенні кухні за адресою: АДРЕСА_2 , де також знаходилися власники зазначеного домоволодіння - ОСОБА_9 та його дружина ОСОБА_11 .

Під час розмови між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , останній почав висловлюватися брутальною лайкою, на що ОСОБА_9 зробив йому зауваження та через деякий час попросив його залишити приміщення кухні. ОСОБА_8 таке ставлення ОСОБА_9 не сподобалося, внаслідок чого у нього виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9

19 січня 2015 року приблизно о 17 годині 05 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні кухні за адресою АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи свою фізичну перевагу над особою похилого віку ОСОБА_9 , стоячи позаду останнього, наніс йому один удар в скроневу частину голови справа невстановленим в ході досудового розслідування предметом, внаслідок чого ОСОБА_9 знепритомнів та впав на підлогу кухні, а ОСОБА_8 наніс останньому не менше трьох ударів ногами в грудну частину тіла.

Коли ОСОБА_9 почав підводитися та став на коліна, ОСОБА_8 наніс йому один удар правою ногою, взутою у зимове взуття, в праву частину обличчя, від якого ОСОБА_9 впав на лівий бік на підлогу, а ОСОБА_8 наніс йому чисельні удари ногами по спині та шиї. Лежачи на полу, ОСОБА_9 руками закривав груди та обличчя, внаслідок чого ОСОБА_8 наніс йому чисельні удари ногами по рукам.

З метою уникнення подальшого побиття, ОСОБА_9 почав підводитися на ноги, однак ОСОБА_12 наніс йому один удар ногою в праве плече, потім впритул підійшов до ОСОБА_9 та, доводячи свій умисел до кінця, наніс удари ОСОБА_9 кулаками по голові зверху. Між тим, ОСОБА_9 навалився всім тілом на ОСОБА_8 , який в цей час продовжував наносити удари кулаками по голові зверху, та повалив його на підлогу. Коли ОСОБА_9 лежав зверху на ОСОБА_8 на підлозі в кухні, останній здоровим пальцем лівої руки почав видавлювати ОСОБА_9 праве око, спричинивши йому нестерпний біль. В цей час на кухню зайшли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які припинили протиправні дії ОСОБА_8 .

Внаслідок умисних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження, які у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я на строк, що перевищує 21 день.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням прокурором та обвинуваченим подані апеляційні скарги.

Прокурор просить скасувати вирок суду у частині призначення покарання ОСОБА_8 , у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.122 КК України у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що судом належним чином не враховано рецидиву злочину, вчинення злочину щодо особи похилого віку, тяжкі наслідки, що завдані злочином, а саме, здоров`ю потерпілого, відсутність жалю з приводу скоєного та бажання виправити ситуацію. Крім того, ОСОБА_8 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжких злочин. Протягом судового розгляду до обвинуваченого застосовано адміністративне стягнення за прояв неповаги до суду.

Обвинувачений просить скасувати вирок суду у частині призначення покарання, у зв`язку з його надмірною суворістю, та ухвалити новий вирок, яким призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений посилається на те, що судом не в достатній мірі було враховано, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, понад рік у складі Національної гвардії України приймав активну участь в зоні проведення АТО.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги обвинуваченого, потерпілого, який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, під час якого порушень процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку, не встановлено.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, правильно встановивши фактичні обставини справи та правильно кваліфікувавши його дії за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, що в апеляційних скаргах прокурором та обвинуваченим не оскаржується.

На думку колегії суддів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше був судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, являється учасником бойових дій, оскільки приймав безпосередню участь в зоні проведення АТО на території Донецької та Луганської областей, про що обвинувачений зазначає в апеляції, але, проходячи військову службу під час оголошення часткової мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, зарекомендував себе з негативної сторони, протягом служби до обвинуваченого застосовувалися дисциплінарні стягнення, в тому числі, за вживання спиртних напоїв, інші порушення дисципліни, того, що протягом судового розгляду до обвинуваченого було застосовано адміністративне стягнення за прояв неповаги до суду, яке виразилося у з`явленні до суду у стані алкогольного сп`яніння, відсутності обставин, що пом`якшують покарання, обставин, що обтяжують покарання, а саме, рецидиву злочину, вчинення злочину щодо особи похилого віку, тяжких наслідків у виді тілесних ушкоджень, що спричинені потерпілому, на що прокурор посилається в апеляційній скарзі, суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо неможливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді реального позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає вимогам ст.65 КК України.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, законних підстав для зміни покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 за вироком суду першої інстанції, зокрема, призначення йому більш суворого покарання, на якому наполягає прокурор або більш м`якого, із застосуванням положень ст.75 КК України, призначити яке просить обвинувачений, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року, ухвалений відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.
Судді: