Справа № 591/3413/16-к
Провадження № 1-кп/591/163/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в Зарічному районному суді м. Суми кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

за ст. 128 КК України,

в с т а н о в и в:

25.02.2016 року, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_7 , знаходячись вдома за адресою: АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту з ОСОБА_4 , яка в цей момент знаходилася за місцем мешкання ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 підішов до ОСОБА_4 та обома руками взявши за одяг позаду, почав виштовхувати потерпілу, яка при цьому на руках тримала свою малолітню доньку, з квартири на сходинковий майданчик. Знаходячись на сходинковому майданчику в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, однак не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча міг і повинен був їх передбачити, діючи необережно, внаслідок злочинної недбалості, штовхнув позаду ОСОБА_4 , від чого остання упала на спину та на правий плечовий суглоб, при цьому вдарилася правою тім`яною частиною голови об металеве перило сходів, в результаті чого ОСОБА_4 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла лопатки без зміщення.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що він 25.02.2016, після 21 год. 00 хв., дійсно виштовхав ОСОБА_4 з квартири, від чого остання могла впасти, але він цього не хотів.

Крім пояснень обвинуваченого його вина у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 25.02.2016 року, близько 21 год. 30 хв., приїхала за проханням ОСОБА_8 за місцем проживання ОСОБА_7 та його співмешканки ОСОБА_8 , так як остання просила забрати її з квартири, бо ОСОБА_7 її б`є. Двері відкрила матір обвинуваченого, ОСОБА_8 сиділа на дивані і в неї була кров. Вона хотіла забрати з собою ОСОБА_8 та її дитину, однак ОСОБА_7 разом з дитиною на руках виштовхав її з квартири, на сходинковому майданчику штовхнув від чого вона впала та отримала тілесні ушкодження, зазначені в обвинуваченні. Її лікування відбувалося шляхом накладення лікувальної пов`язки та прийняттям знеболюючого, за зазначене лікування вона не платила, бо є медичним працівником та застрахованою особою. В той же час, так як у неї фактично не працювала рука, вона вимушена була винаймати особу для догляду за дитиною та проходити курс реабілітації, за що платила кошти.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що проживає разом з ОСОБА_7 , в той день у них був конфлікт, ввечері до них на квартиру приїхала ОСОБА_4 та пропонувала їй переїхати до неї на квартиру з дітьми, бачила, як ОСОБА_7 виштовхав ОСОБА_4 , у якої на руках була дитина, з квартири, що відбувалося за дверима квартири вона не бачила.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що є лікарем та не пам`ятає як оглядав потерпілу ОСОБА_4 .

З висновку судово-психіатричної експертизи (а.п.64-66) вбачається, що ОСОБА_7 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

З висновку щодо результатів огляду на стан сп`яніння (а.п. 67) вбачається, що станом на час вчинення інкримінованих дій ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Факт отримання потерпілою ОСОБА_4 зазначених в обвинуваченні тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово-медичної експертизи (а.п. 187).

З протоколу проведення слідчого експеременту (а.п.189-194) та з висновку судово-медичної експертизи (а.п. 195) вбачається, що характер і локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 може відповідати механізму їх утворення, продемонстрованому у ході слідчого експерименту.

Також вина ОСОБА_7 підверджується письмовими доказами про звернення ОСОБА_4 до медичного закладу (а.п.196-199).

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_7 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ст. 128 КК України, оскільки він необережно спричинив середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні ОСОБА_7 виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується негативно, має на утриманні матір похилого віку, яка має ряд захворювань (а.п.54-55).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та інші обставини справи, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді громадських робіт, так як це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення.

Потерпілою ОСОБА_4 був заявлений в кримінальному провадженні цивільний позов до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 20742,65 грн. та моральної шкоди в розмірі 25000 грн.

В судовому засіданні потерпіла та її представник позов підтримали.

Обвинувачений позов в частині матеріальної шкоди не визнав повністю, оскільки в обгрунтування матеріальної шкоди не надано жодних доказів, в частині моральної шкоди позов визнав частково, пояснив, що з моральною шкодою погоджується, але в значно меншому розмірі, конкретну суму не назвав.

У відповідності зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями фізичної особи потерпілому відшкодовується особою, яка завдала шкоду.

Суд вважає, що позов в частині стягнення майнової шкоди не підлягає задоволенню, оскільки на обгрунтування майнової шкоди не надано жодних доказів, крім того сама потерпіла пояснила, що за лікування не несла витрат.

Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями іншої особи відшкодовується цією особою.

В судовому засіданні встановлено, що в результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілій були завдані середньої тяжкості тілесні ушкодження, певний час не могла вільно рухати рукою, пережила як фізичні так і душевні страждання. За таких обставин суд вважає за необхідне з врахуванням всіх обставин справи стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 4000 грн.

В іншій частині позову про стягнення моральної шкоди слід відмовити, оскільки на обрунтування зазначеного в позові розміру не надано жодних доказів, зокрема не надано ніяких доказів відносно того, що позивачка вимушена була поїхати до Італії разом з дитиною саме у причинному зв`язку з вчиненням злочину ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,

у х в а л и в:

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 годин.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 4000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 діб з моменту його проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми.

Суддя ОСОБА_1