Справа № 278/383/17
В И Р О К
Іменем України
15 червня 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль Житомирської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 304 КК України,
в с т а н о в и в:
У невстановлений час та місці у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку чужого майна та незаконне заволодіння транспортним засобом, які знаходилися в гаражному приміщенні в АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, інша особа син обвинуваченого та ОСОБА_7 , являються неповнолітніми, перебуваючи в м. Житомирі 04.11.2015 запропонував останнім вчинити незаконне заволодіння транспортним засобом з гаражного приміщення, розташованого за вищевказаною адресою, яке належить ОСОБА_6 , на що ОСОБА_7 та інша особа погодились та таким чином вступили в попередню злочинну змову. Своїми умисними діями ОСОБА_4 втягнув неповнолітніх ОСОБА_7 та іншу особу у злочинну діяльність.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 разом з неповнолітніми ОСОБА_7 та іншою особою в той же день близько 21 години прибули до гаражного приміщення за вищевказаною адресою, де ОСОБА_7 разом з іншою особою згідно розподілених ролей залишилися неподалік цього гаражного приміщення спостерігати за навколишньою обстановкою. В цей час ОСОБА_4 за допомогою заздалегідь заготовленого металевого лома вийняв металеву скобу з вхідних дверей гаражного приміщення і проник всередину, звідки викрав мопед марки "Хонда Діо" (ідентифікаційний номер рами " НОМЕР_1 "), вартістю 4500 грн., який належить ОСОБА_6 . Викраденим мопедом ОСОБА_4 з ОСОБА_7 та іншою особою розпорядились на власний розсуд.
Крім цього, ОСОБА_4 реалізуючи свій умисел на таємне викрадення чужого майна, в той же день близько 21 год. 15 хв., перебуваючи в зазначеному гаражному приміщенні, викрав точильний станок марки "ODWERК ВDS 200" вартістю 900 грн., який належать ОСОБА_6 . Викраденим станком ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих діяннях визнав повністю та показав, що на початку листопада 2015 року йому зателефонував його неповнолітній син ОСОБА_8 разом зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_9 і повідомили, що вони намагались вчинити крадіжку мопеда свого знайомого ОСОБА_6 , однак в них нічого не вийшло. Тоді обвинувачений сказав сину та ОСОБА_7 , щоб вони не намагались вчинити крадіжку повторно, а зачекали обвинуваченого, з яким вони зможуть вчинити цю крадіжку. В той же день обвинувачений приїхав у м. Житомир, де зустрів сина з ОСОБА_7 , з якими вони приїхали до с. Барашівка. Обвинувачений залишив неповнолітніх неподалік від будинку ОСОБА_6 спостерігати за навколишньою обстановкою, а сам проник на територію домоволодіння, де за допомогою заздалегідь заготовленого лому витягнув скобу з гаражного приміщення, проник всередину та звідти викотив на дорогу мопед. Коли перебував у приміщенні гаражу, то побачив станок, який поклав в свою сумку та виніс з гаражу. Викрадений мопед в той же вечір разом із сином та ОСОБА_7 завезли до орендованого останніми гаражу, де вони його в подальшому розібрали на запчастини. Викрадений в гаражі станок перевіз до м. Києва, де здав у ломбард. У вчиненому кається, добровільно відшкодував потерпілому частину завданої шкоди.
Беручи до уваги, що вищезазначені обставини вчинення крадіжки мопеда та точильного станка ніким не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.
Крім показань обвинуваченого, втягнення ним у злочинну діяльність неповнолітнього сина та неповнолітнього ОСОБА_7 підтверджується показаннями останніх, а також даними протоколів пред`явлення їх для впізнання за фотознімками, під час яких свідок ОСОБА_10 впізнав неповнолітніх ОСОБА_11 та ОСОБА_7 як осіб, які орендували у свідка гаражне приміщення; даними протоколу слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 , під час якого останній на місцевості показав, як він разом з неповнолітніми сином ОСОБА_12 та ОСОБА_7 вчинив крадіжку мопеда з гаражу ОСОБА_6 .
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів доведена, і кваліфікує його діяння за за ч. 2 ст. 304 КК України як втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність, вчинене батьком; за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб з проникненням у приміщення; за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує, що всі вищеперераховані злочини є умисними тяжкими злочинами.
Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому за всіма злочинами, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів. Крім того, обставиною, що пом`якшує йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, суд визнає добровільне часткове відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує безальтернативний характер санкцій статей ч. 2 ст. 304, ч. 2 ст. 289 та ч. 3 ст. 185 КК України та призначає покарання у виді позбавлення волі. Крім того, суд враховує, що хоча викрадаючи мопед, ОСОБА_4 переслідував корисливу мету, проте фактично він особисто ніякої користі не отримав, бажав покращити таким чином матеріальне становище неповнолітнього сина, а тому суд вважає за недоцільне призначати за ч. 2 ст. 289 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна. На підставі ст. 70 КК України суд визначає остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим. Крім того, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин, наявність трьох неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, даних про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Речові докази підлягають залишенню в розпорядженні власника.
Під час судового розгляду обвинуваченому змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Враховуючи призначене покарання, суд вважає, що ризик переховування обвинуваченого від його відбування істотно зменшився, а тому вважає за доцільне змінити обвинуваченому запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 304, ч. 2 ст. 289 та ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 304 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 289 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна;
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом двох років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дня взяття його під варту 31.01.2017 до 22.02.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання із покладенням на нього обов`язку не відлучатися із м. Житомира без дозволу суду.
Після набрання вироком законної сили речові докази: запчастини з мопеда "Хонда Діо", які повернуто на зберігання власнику, залишити в його розпорядженні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати потерпілому і захиснику не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1