АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/258/17 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 628/53/17-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
власника майна - ОСОБА_7 ,
представника власника майна - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 січня 2017 року, якою клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0001513 задоволено та накладено арешт на майно, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0001513 було задоволено та накладено арешт на тимчасово вилучений 06.01.2017 року під час огляду місця події за адресою: Харківська область, м. Куп`янськ, вул. Цурюри, 26, автомобіль Тoyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 . Слідчий суддя вважав доведеним, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям ст. 98 та ст. 167 КПК України, і з метою його збереження, вважав необхідним задовольнити клопотання слідчого. Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник співвласника майна ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 січня 2017 року. Окрім того, апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначаючи, що вперше звернувся з апеляційною скаргою в межах п`ятиденного строку апеляційного оскарження, однак ухвалою апеляційного суду від 06.02.2017 року вказана апеляційна скарга була повернута. Отримавши цього ж дня копію ухвали, представник наступного дня подав апеляційну скаргу повторно.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, ОСОБА_8 зазначає, що в провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 та ОСОБА_10 про розділ спільного майна, а саме автомобіля Тoyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 . Вказана категорія справ відносить виключно до цивільного судочинства, але не зважаючи на це, за відсутності заяви про кримінальне правопорушення, слідчим 20.05.2016 року були внесені дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) про скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України. З моменту внесення відомостей до ЄРДР і до теперішнього часу слідчим не проведено ніяких слідчих дій, не допитані співвласники майна, не встановлено протиправності користування автомобілем ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . В момент вилучення автомобіля копія протоколу не надавалася. Підстави вважати автомобіль предметом кримінального правопорушення відсутні, крім того, автомобіль, знаходячись в дворі Куп`янського ВП псується, чим завдається шкода власникам майна.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення власника майна та його представника, які підтримали клопотання про поновлення апеляційного строку та апеляційну скаргу, думку прокурора, яка посилалася на обгрунтованість ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку та вимоги апеляційної скарги. З матеріалів справи вбачається, що вперше ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді від 12.01.2017 року, поданою в інтересах ОСОБА_7 17.01.2017 року, в межах п`ятиденного строку оскарження, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, що підтверджується відтиском штемпелю на поштовому конверті. Однак, ухвалою апеляційного суду від 06.02.2017 року вказана апеляційна скарга була повернута. Отримавши цього ж дня копію ухвали апеляційного суду, ОСОБА_8 07.02.2017 року повторно звернувся з апеляційною скаргою. З огляду на викладене, а також те, що апелянт просить про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що причини пропуску є поважними, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню. Встановлено, що 20.05.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, а саме про те, що невстановлені особи перешкоджають ОСОБА_9 користуватися його майном, яке є його власністю відповідно до свідоцтва про спадщину. В ході досудового слідства встановлено, що згідно рішення Куп`янського міеькрайонного суду від 14.09.2015. яке набрало законної сили 25.09.2015, за ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 визнано право власності по 1/3 за кожним на автомобілі: «TOYOTA LAND CRUISER», 2008 року випуску, чорний. № дв. І VD0038229 номер кузову НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 : ВАЗ 212140. 2014 року випуску, червоний. № дв.0613929. номер кузову НОМЕР_4 . реєстраційний номер НОМЕР_5 . в порядку спадкування за законом першої черги після смерті їхнього батька - ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після прийняття вказаного рішення ОСОБА_10 та ОСОБА_7 забрали ключі від вказаних автомобілів і користуються ними на власний розсуд, при цьому до користуванням вказаними автомобілями ОСОБА_9 не допускають. Звертаючись з клопотанням про арешт майна слідчий або прокурор відповідно до вимог ст. 173 КПК України, повинні довести необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, окрім інших обставин, визначених ст. 173 КПК України, наявність суспільно небезпечного діяння. Розглядаючи клопотання про накладення арешту на автомобіль Тoyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , слідчий суддя дійшов висновку, що вказаний транспортний засіб є предметом кримінального правопорушення та задовольнив клопотання слідчого, проте, апеляційний суд не може погодитися з таким рішенням слідчого судді. Доводи клопотання слідчого не містять достатніх даних, які б свідчили про наявність в даному випадку суспільно небезпечного діяння. Так, відповідно до змісту рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14.09.2015 року за ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 визнано право власності по 1/3 частині за кожним на автомобіль Тoyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 та ВАЗ 21240, реєстраційний номер НОМЕР_6 , в порядку спадкування за законом першої черги після смерті їх батька ОСОБА_9 . Таким чином, користування ОСОБА_7 та ОСОБА_10 транспортним засобом є правомірним. Крім того, відповідно до змісту заяви ОСОБА_9 від 01.12.2016 року про вчинення кримінального правопорушення, вбачається, що ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.03.2016 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на спірні автомобілі. В цій же заяві ОСОБА_9 зазначає, що автомобіль Тoyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 можливо проданий, чим йому завдано матеріальної шкоди. Однак, вирішення питання про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні не може грунтуватися на припущеннях та суб`єктивних переконаннях заявника. Будь-яких відомостей, які б підтверджували реальне існування ризику щодо відчуження спірного майна його співвласниками ОСОБА_10 , ОСОБА_7 поза волевиявленням на це ОСОБА_9 слідчим у клопотанні не наведено та прокурором апеляційному суду не повідомлено. Враховуючи відсутність в матеріалах провадження даних про скасування ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.03.2016 року про арешт автомобілів, в тому числі і Тoyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 , з метою забезпечення цивільного позову у вказаній вище цивільній справі, про що повідомив сам ОСОБА_9 (а.с. 23), колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для необхідності арешту майна за процедурою, передбаченою КПК України. Диспозиція ст. 356 КК України передбачає відповідальність за самовільне, всупереч встановленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, якщо такими діями була заподіяна шкода інтересам власника. Однак, право власності ОСОБА_7 на 1/3 автомобілю Тoyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 встановлено рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 14.09.2015 року, що підтверджується змістом заяви ОСОБА_9 від 01.12.2016 року. За таких обставин, користування ОСОБА_7 автомобілем не можна вважати самовільним та таким, що суперечить закону, тому апеляційний суд вважає, що слідчим суддею прийнято передчасне рішення про необхідність накладення арешту на автомобіль Тoyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_1 . Враховуючи, що доводи клопотання не містять даних про вчинення суспільно небезпечного діяння, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_8 обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Клопотання представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 січня 2017 року, якою клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0001513 задоволено та накладено арешт на майно задовольнити, а вказаний строк поновити.
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 12 січня 2017 року, якою клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0001513 задоволено та накладено арешт на майно скасувати.
У задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0001513 про арешт автомобіля Тoyota Land Cruiser, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді