У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

10.04.2017 року м. Львів
Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0002157 від 24 червня 2016 року, щодо обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, українця, громадянина України, відповідно до вимог ст.. 89 КК України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
за ч. 2 ст. 186 КК України,
Сторона обвинувачення - прокурор
Львівської місцевої прокуратури № 3
ОСОБА_4 .

Потерпіла сторона: ОСОБА_5
Сторона захисту: Адвокат ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Згідно змісту обвинувального акта, затвердженого прокурором 26 серпня 2016 року, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, пе-редбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Як зазначено в обвинувальному акті: « Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.06.2016 року, близько 10:30 год. ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за корисливі злочини проти власності, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), перебуваючи по АДРЕСА_3 , з метою протиправного збагачення, підбіг до прохожої повз нього ОСОБА_5 та відкрито, зірвав з шиї золотий ланцюжок, 583 проби, довжиною 70 сантиметрів та вагою 4 грами, на якому була золота підвіска у вигляді хрестика, 583 проби, вагою 4 грами, загальною вартістю 4615,60 грн., чим завдав гр. ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 4615,60 гривень. Після заволодіння зазначеним майном ОСОБА_3 втік з місця вчинення злочину; звернувши викрадене на свою користь.
За обвинувальним актом, слідчий та прокурор вважають, що ОСОБА_3 своїми діями вчинив відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), вчинений повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, поступили до Франківського районного суду м. Львова 22 березня 2017 року із супровідним листом з Апеляційного суду Львівської області , відповідно до ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Лвівської області від 09.03.2017 року, у судовій справі № 465/4861/16 к .
Згідно з ухвалою апеляційного суду Львівської області - вирок Франківського районного суду м. Львова від 11 листопада 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 скасовано, із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Матеріали судового провадження з обвинувальним актом передані для розгляду судді, визначеному у порядку, передбаченому ст.. 35 КПК України 22 березня 2017 року, разом з тим, вказаний обвинувальний акт не зареєстрований як самостійне судове провадження.
В ході вирішення питань, передбачених ст. ст. 74,75 та ч. 1 ст. 314 КПК України, встановлено, що Франківським районним судом м. Львова вирок постановлено за двома обвинувальними актами, які були об`єднані в одне провадження відповідно до ухвали Франківського районного суду м. Львова від 05 жовтня 2017 року. Після обєднання матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні 0002157 від 24 червня 2016 року приєднані до матеріалів кримінального провадження № 0002668 від 29 липня 2016 року з присвоєнням єдиного унікального номеру судової справи №465/4861/16-к та номеру судового провадження 1-кп/465/594/16 ( ас 2 7, ас. 28 40).
Згідно ухвали апеляційного суду Львівської області про скасування вироку, вирок скасовано з підстав процесуальних порушень, у тому числі й щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки обвинувачений відповідно до ст.. 89 КК України значиться не судимим., а злочин, передбачений ч. 2 ст.15 та ч. 2 ст. 186 КК України у попередньому кримінальному провадженні вчинив після інкримінованого у даному кримінальному провадженні, а саме 29 липня 2016 року.
Відповідно до вимог ст.. 416 КПК України, після скасування судом апеляційної інстанції вироку або ухвали про закриття кримінального провадження, суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу 4 цього Кодексу в іншому складі суду.

Згідно з розділом 4 вказаного Кодексу, судовий розгляд проводиться зі стадії підготовчого судового засідання.

Відтак, з урахуванням наявності у судовій справі №465/4861/16-к двох обвинувальних актів у кримінальних провадженнях № 0002668 від 29 липня 2016 року та № 0002157 від 24 червня 2016 року, суддею по кожному з них окремо постановлено ухвали про вирішення питань, передбачених ч. 1 ст. 314 КПК України.

За результатами вирішення у підготовчому судовому засіданні питань, передбачених ст.. 314 316 КПК України з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002668 від 29 липня 2016 року, обвинувальний акт повернуто прокурору. Підстави такого рішення викладені в ухвалі.
З обвинувального акта у кримінвльному провадженні № 0002157 від 24 червня 2016 рокуі реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що вони не відповідають вимогам процесуального законодавства.

Так, обвинувальний акт поданий до суду не прокурором, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а в.о. керівника Львівської місцевої прокуратури № 3, що суперечить вимогам ст. 40 КПК України, згідно якої: слідчий подає обвинувальний акт на затвердження прокурору, у даному випадку прокурору ОСОБА_4 , а остання відповідно до вимог ст.. 36 КПК України, повинна скерувати його до суду. Разом з тим, прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 покладені на неї обов`язки звернутися до суду з обвинувальним актом не виконала. До суду звернулася особа, процесуальні права та обов`язки якої, у даному кримінальному провадженні, не підтверджені.

Покликання в.о. керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 у супровідному листі на ст. ст. 283, 291 КПК України, стосується прокурора призначеного у порядку, передбаченому ст. 37 КПК України,який зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну із дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.

Відповідно до змісту обвинувального акта та висновків апеляційного суду, кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, не відповідає фактичним обставинам, які слідчий та прокурор вважали встановленими, що вплинуло на правову кваліфікацію, відтак, обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Також, обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в даних прокурора та слідчого значиться ім`я по батькові та прізвище, а не як вимагає пряма норма закону, - прізвище, ім`я по батькові та займана посада слідчого, прокурора.

Незважаючи на невідповідність акта вимогам процесуального законодавства та висновків апеляційного суду, що стали підставою для скасування обвинувального вироку, прокурор ОСОБА_4 орієнтувала суд на те, що акт може розглядатися в судовому засіданні.
З огляду на викладене, є очевидною невідповідність обвинувального акта вимогам процесуального законодавства, його пряма невідповідність п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 291, ст.. 293 КПК України, а тому, за даних обставин, обвинувальний акт не може бути предметом судового розгляду та згідно з вимогами п. 3 ч.2 ст. 314 КПК України, підлягає поверненню прокурору для приведення його у відповідність вимогам процесуального Закону.

Крім цього, обвинувальний акт не може бути самостійним предметом розгляду судом, оскільки його перереєстрацію за даними автоматизованого розподілу здійснено у матеріалах судової справи № 465/4861/16 к , а підстав для нової реєстрації та перерозподілу в порядку ст.. 35 КПК України, даного обвинувального акту не вбачається, тай не передбачено у таких випадках нормами процесуального законодавства.

Адвокат в судовому засіданні щодо призначення обвинувального акта до судового розгляду поклалася на суд. Аналогічну позицію підтримали й обвинувачений та потерпіла.
Дослідивши в підготовчому судовому засіданні питання передбачені ст.ст. 314 316 КПК України, врахувавши висновки апеляційного суду, щодо скасування обвинувального вироку та заслухавши доводи прокурора і думку інших учасників процесу, вважаю, що обвинувальний акт належить повернути прокурору для приведення його у відповідність до вимог процесуального законодавства.

При цьому, вважаю також, що в ході приведення обвинувального акта у відповідність до вимог процесуального законодавства, було б доцільним розглянути та вирішити питання, передбачені ст.. 217 КПК України, що у свою чергу дасть можливість здійснити правову кваліфікацію дій обвинуваченого у відповідності до встановлених фактичних обставин.

Відповідно до ст. 113 - 114 КПК України та з метою забезпечення обвинуваченому прав, передбачених ст.. 28 КПК України та ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», для приведення обвинувального акта у відповідність вимогам процесуального Закону, слід встановити строк, який не може перевищувати 3 ( трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження проголошеної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 28, 91, 113 -114, 217, 291, 293, 314 - 316, 369 - 372 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Матеріали обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні за№ 0002157 від 24 червня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 186 КК України повернути прокурору Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим п.п. 4, 5 ч. 2 ст.. 291 та ст.. 293 КПК України.

Встановити строк на приведення обвинувального акта у відповідність до вимог процесуального законодавства, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження даної ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через суд, який ухвалив судове рішення.

Суддя ОСОБА_7