Провадження № 11-кп/779/48/2017
Категорія 395 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0004116 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Івано-Франківської області на вирок Івано-Франківського міського суду від 18 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України,-

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , -

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України та призначено покарання у виді двох місяців п`яти днів арешту.

Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взято його під варту з залу суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 18 листопада 2016 року.

На підставі ст.72 КК України в час відбуття покарання зараховано перебування ОСОБА_8 під вартою з 18 листопада 2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Вказаний злочин вчинено за наступних обставин.

Вироком Івано-Франківського міського суду від 20 листопада 2013 року ОСОБА_8 було засуджено за ч.2 ст. 187, ст.69 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі.

14 травня 2015 року ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області встановлено ОСОБА_8 адміністративний нагляд строком на один рік та встановлено наступні обмеження: з`являтися на реєстрацію в органи міліції два рази па місяць; заборона виїзду за межі району без дозволу міліції; заборона перебувати в торгових точках, де продається спиртне на розлив; заборона залишати житло в період з 22 години до 06 години наступного дня.

Після звільнення з Копичинської ВК №112 ОСОБА_8 23.07.2015 року прибув в Тисменицький РВ УМВС України в Івано-Франківській області для реєстрації, де його було попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

21 грудня 2015 року ОСОБА_8 звернувся в Тисменицький ВП ГУ НП в Івано-Франківській області із проханням про зміну постійного місця проживання в м. Івано-Франківську, після чого 20.01.2016 року він прибув в Івано-Франківський ВП ГУ НП в Івано-Франківській області для реєстрації, де його також було попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду.

Проте, після зміни місця проживання ОСОБА_8 систематично порушував встановлені судом правила адміністративного нагляду, у зв`язку чим 13.05.2016 року постановою Івано-Франківського міського суду ОСОБА_8 було продовжено адміністративний нагляд до шести місяців із застосуванням до нього певних обмежень, серед яких йому було заборонено виїжджати в особистих справах за межі міста проживання без дозволу контролюючих органів, а також виходити з будинку (квартири) за адресою: АДРЕСА_2 з 22.00 години до 06.00 години.

Однак 06 вересня 2016 року ОСОБА_8 , будучи ознайомлений з правилами та обов`язками адміністративно піднаглядних осіб, самовільно, без повідомлення контролюючих органів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від адміністративного нагляду, залишив місце проживання по АДРЕСА_2 та до 12 вересня 2016 року проживав в АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що вирок Івано-Франківського міського суду від 18 листопада 2016 року підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить вирок Івано-Франківського міського суду від 18. 11. 2016 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді шести місяців арешту.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, заслухавши, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив доводи апеляції, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги з врахуванням правил ст. 349 КПК України, оскільки апелянт, дав згоду не досліджувати докази та підтвердив це під час апеляційного провадження, позбавлений права оскаржувати обставини події в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 65 КК України загальними принципами призначення покарання, є призначення покарання в межах санкції статті КК України, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, з врахуванням положень загальної частини КК України, а також ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, згідно зазначеної статті призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 60 КК України покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах.

Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання ОСОБА_8 вищевказані вимоги кримінального закону не дотримано, оскільки суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання у вигляді двох місяців п`яти днів арешту чим порушив вимоги Загальної частини КК України.

Крім цього, суд першої інстанції належним чином не врахував всі дані, які впливають на розмір призначеного покарання, і призначив покарання, яке є надто м`яким. Зокрема, судом не взято до уваги факт явного небажання ОСОБА_8 виправитися, суспільну небезпеку злочину, за який він відбув покарання систематичність порушення правил адміністративного нагляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необґрунтованим, а вирок в цій частині підлягає скасуванню та постановлення нового вироку, відповідно до вимог передбачених ч.1 ст. 414 КПК України у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого - рецидив злочину.

За таких обставин, виходячи із засад законності, справедливості, обґрунтованості, з урахуванням всіх інших обставин, наведених вище, а також ступеню тяжкості здійснення обвинуваченим злочину, колегія суддів вважає необхідним призначити ОСОБА_8 покарання в межах санкції ст. 395 КК України.

Апеляційний суд також враховує правила ст.72 КК України та вважає за потрібне зарахувати в строк покарання періоди застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

засудила :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Івано-Франківського суду від 18 листопада 2016 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати та постановити новий вирок.

Призначити ОСОБА_8 за ст. 395 КК України покарання у виді - чотирьох місяців арешту.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_8 тримання під вартою як запобіжний захід, в строк попереднього ув`язнення з 18 листопада 2016 року по 24 січня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні арешту та вважати його таким, що відбув покарання повністю.

В решті вирок суду залишити без змін.

ОСОБА_8 звільнити з під варти негайно із зали суду.

Вирок набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками апеляційного розгляду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_5
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_3