Ухвала
іменем україни

26 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000423, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Ором, Вірменія, який мешкає
за адресою:

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 24 березня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

виправданого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційних скаргах прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що апеляційний суд безпідставно закрив провадження щодо ОСОБА_5 за відсутністю в його діянні складу злочину, при цьому належним чином не мотивував свого рішення, безпосередньо не дослідив доказів та постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам КПК.

Вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 30 грудня 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням на нього обов`язку, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 24 березня 2016 року вказаний вище вирок місцевого суду скасовано, кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 закрито за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за те, що 13 вересня 2009 року близько 18.00 год., керуючи автомобілем «ВАЗ 21154», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у с. Велика Круча Пирятинського району Полтавської області, при виконанні повороту ліворуч не дотримався вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, не переконався у безпечності маневру повороту та не надав дорогу мотоциклу «Чизета-350» під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався в зустрічному напрямку, та допустив з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та представника потерпілого на підтримання скарги, заперечення ОСОБА_5 та його захисника проти скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права (ст. 8 КПК України).
З матеріалів провадження вбачається, що за результатами розслідування обставин ДТП за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_9 слідчий 16 листопада 2009 року закрив кримінальну справу за відсутністю в діях обох водіїв складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України.
У 2010 році досудове розслідування по цій справі було відновлено начальником ГСУ МВС, проте постанову від 16 листопада 2009 року скасовано не було.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 10 травня 2012 року постановлений щодо ОСОБА_5 обвинувальний вирок було скасовано, справу направлено прокурору для проведення додаткового розслідування.
В ухвалі суду було вказано на наявність істотних порушень кримінально-процесуального закону при проведенні досудового розслідування за наявності нескасованої постанови слідчого про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_5 .
Попри це ухвала апеляційного суду виконана не була, постанова слідчого від 16 листопада 2009 року дотепер є діючою.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції, скасовуючи вирок суду першої інстанції від 30 грудня 2015 року та закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , обґрунтовано зазначив про недотримання органом досудового розслідування та судом першої інстанції положень п. 10 ч. 1 ст. 6 КПК України (1960 року) та ст. 61 Конституції України, з чим погоджується й колегія суддів.
Такі висновки відповідають і вимогам ст.ст. 7, 8 КПК України про верховенство права, а також правовим позиціям ЄСПЛ щодо дотримання принципу верховенства права та юридичної визначеності, викладеним, зокрема, в рішенні у справі «Христов проти України» від 19 лютого 2009 року).
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3