Справа № 747/1215/16-к
Провадження № 1-кп/747/91/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.2016 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальне провадження № 0000305 від 27 жовтня 2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,-

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В двадцятих числах жовтня 2016 року ОСОБА_4 , в нічний час, переслідуючи корисливу мету на таємне викрадення чужого майна, шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях за допомогою заздалегідь підготовленої фомки, проник до житлового будинку по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , викрав звідти велосипедну шину вартістю 148 грн., балонний ключ вартістю 18, 49 грн., розвідний ключ вартістю 34, 40 грн. ріжковий ключ 19х22 вартістю 4,9 грн., торцевий ключ вартістю 19,35 грн., торцевий ключ на 17 вартістю 14, 19 грн., торцевий ключ на 12 вартістю 9, 03 грн., дві хрестоподібні викрутки вартістю 10, 8 грн кожна, блок живлення до антени вартістю 39,52 грн., вудку для риболовлі з котушкою вартістю 406, 7 грн., касетний магнітофон вартістю 250 грн., чотири сокири вартістю по 50, 4 грн. кожна, шину до електропили вартістю 161, 92 грн., два ланцюги до електропилки вартістю 119 грн. кожна, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 1591 грн. 97 коп.

Викрадене майно ОСОБА_4 переніс за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 .

Цієї ж ночі ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, переслідуючи корисливу мету на таємне викрадення чужого майна, шляхом зриву за допомогою заздалегідь підготовленої фомки навісних замків на дверях, проник до приміщення сараю у господарстві по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , звідки викрав паяльну лампу вартістю 74,7 грн., чотири штикові лопати вартістю по 45 грн. кожна, господарські вила з держаком вартістю 51 грн. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 , пошкодивши фомкою вхідні двері, проник до приміщення гаражу у цьому ж господарстві, звідки викрав ручний насос вартістю 54 грн., радіоприймач вартістю 211,12 грн., лещата вартістю 512,8 грн. та велосипед «Україна» вартістю 518,4 грн.

Викрадене майно ОСОБА_4 переніс за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 . Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 1602 грн. 02 коп.

Крім того, ОСОБА_4 в кінці жовтня 2016 року в нічний час, переслідуючи корисливу мету на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, шляхом зриву навісного замка за допомогою заздалегідь підготовленої фомки, проник до приміщення сараю у господарстві по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , звідки викрав металеву каністру ємкістю 10 літрів вартістю 125,5 грн., в якій було 6 л. бензину А-92 вартістю 21,45 грн. за літр та металеву каністру ємкістю 20 літрів вартістю 208 грн., в якій було 13 л. бензину А-92 вартістю 21,45 грн. за літр, які переніс до власного господарства, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 741 грн. 15 коп.

Також ОСОБА_4 на початку листопада 2016 року, близько 2-ї год., переслідуючи корисливу мету на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, зірвавши за допомогою рашпіля навісний замок на вхідних дверях, проник до будинку, що належав покійним батькам ОСОБА_7 по АДРЕСА_4 , звідки викрав бензопилу, що належить ОСОБА_6 вартістю 1039,20 грн., яку переніс до господарства за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на дану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , 04 листопада 2016 року близько 2-ї год. Переслідуючи корисливу мету на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, проник до господарства по АДРЕСА_4 , де з метою викрадення запасних частин до бензопили, зокрема, ланцюга вартістю 275 грн., почергово зриваючи навісні замки, проник до житлового будинку, сараю та гаража, проте, перебуваючи в приміщенні гаража, був помічений ОСОБА_6 , у зв`язку з чим з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, та незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, тобто своїми умисними діями скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 185 та ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинених діяннях визнав повністю і суду показав, що у жовтні 2016 року він з наміром знайти щось, пішов до хати по АДРЕСА_2 , у якій ніхто не живе. Пішов туди з монтировкою вночі, зірвав замок на вхідних дверях та на дверях в хату. Забрав звідти ключі, викрутки, магнітофон та багато інших речей. Все склав у мішок і відніс до себе додому. Після цього ще повернувся до цього двору, позривав замки на сараях, позабирав звідти паяльну лампу, лопати, вилка, у гаражі також зірвав замок та забрав звідти насос, велосипед, радіоприймач, все це приніс до себе додому. Днів через два ще пішов до даного господарства, зірвав замок та забрав з гаража дві каністри з бензином, які також приніс додому.

По факту крадіжок з господарства ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що на початку листопада 2016 року він, знаючи що в даному господарстві ніхто не проживає, в нічний час пішов до будинку по АДРЕСА_4 . Там зламав замок на вхідних дверях будинку, проник всередину, з комори забрав ланцюг до бензопили, відніс додому. Через декілька днів ще пішов до цього господарства вночі, позривав замки на дверях сараїв та гаражу, і був помічений ОСОБА_6 , який його закрив у гаражі.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що він проживає в м. Конотоп, а у с. Красний Колядин знаходиться будинок його батьків, який він доглядає та у якому він проживає влітку. 23 жовтня 2016 року йому зателефонували із села і повідомили, що відкриті двері у гараж та на веранду, хоча він перед цим приїжджав у село і все залишив закрите. Пізно увечері він приїхав, побачив, що були виламані вхідні двері у будинок, зірвані навісний і вибитий врізний замки, двері в хату були зірвані з петель, також були зламані двері в шафу, яка стояла в хаті. Потім побачив, що з хати забрані різні речі ключі, викрутки, вудочка, сокири, радіоприймач. Також були виламані двері в сарай та гараж, звідки було забрано вила господарські, лопати, паяльну лампу. Через декілька днів помітив, що з гаража також зникли дві каністри з бензином. Обвинувачений не вибачився перед ним, пробачення не просив, спричинену шкоду не відшкодував, хоча багато дверей були розбиті зовсім.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що вони з дружиною господарюють в будинку її покійних батьків, хоча проживають в селі за іншою адресою, а будинок стоїть пустий. Туди він навідується дуже часто, по можливості кожного дня. На початку листопада також поїхав туди, і побачив, що двері в хату були зламані і відкриті, все було розбите, з комори забрано бензопилу, різні речі були розкидані по хаті, двері в кімнату поломані. Він полаштував трохи все і поїхав додому. Вночі вирішив приїхати і подивитись, приїхав сюди близько 2-ї год. ночі, спочатку було тихо, він сів за сараєм. Потім почув стукіт, і побачив, як хтось вибивав, зривав замки та відкривав двері в сарай, погріб, гараж. Коли ця особа зайшла в гараж, то потерпілий закрив двері та підпер їх ззовні, щоб той не вийшов. Протягом близько трьох годин дана особа не давала про себе знати, потім потерпілий почув який шурхіт і рухи всередині. Хто там був, потерпілому було невідомо, так як ще було темно надворі. Коли стало видно, то дана особа просила його, щоб випустив, і тоді він впізнав ОСОБА_4 . Через деякий час приїхала його дружина і вони викликати працівників поліції. Обвинувачений пробачення у них не просив, спричинену шкоду не відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що вона разом з чоловіком доглядає господарство її покійних батьків, хоча в ньому вони постійно не проживають, на даний час там ніхто не живе. На початку листопада 2016 року в післяобідній час її чоловік поїхав туди продивитись. Його довго не було, коли приїхав, то розповів, що двері повибивані, замки зірвані, та було забрано бензопилу. Уночі він також вирішив поїхати туди, подивитись. Поїхав близько 2-ї год. ночі, його не було до ранку. Коли стало видно, то потерпіла на велосипеді поїхала до господарства, і її чоловік повідомив, що він впіймав бандита і закрив його у гаражі. Після цього викликали працівників поліції. ОСОБА_4 перед ними не вибачився, спричинену шкоду не відшкодував.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчинених діяннях визнав повністю і суду дав показання, що вчиняв злочини саме при викладених обставинах, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого у їх вчиненні, а обмежився допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинуваченого, долучених прокурором в судовому засіданні до матеріалів кримінального провадження за згодою обвинуваченого, та у відповідності до ст. 88 КПК України визнаних допустимими за погодженням сторін.

Суд встановив, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, та незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, та вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ст. 12 КК України злочини, за якими кваліфіковано дії обвинуваченого, відносяться до тяжких злочинів.

До обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить активне сприяння розкриттю злочину. Щире каяття, як пом`якшуючу обставину, суд відкидає, поскільки, як було встановлено в ході судового розгляду, обвинувачений не вибачився перед потерпілими, тим більше, що щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнання своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію. В судовому засіданні даних обставин не було встановлено. Тим більше, що тільки у серпні 2016 року ОСОБА_4 був звільнений від покарання за злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України по закінченні іспитового строку, висновків для себе не зробив. Суд приходить до висновку, що визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття ОСОБА_4 у вчиненні злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 67 КК України, в ході судового розгляду не встановлено. По місцю проживання обвинувачений характеризується задовільно.

Тому, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим злочинам, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, та враховуючи обставини справи, вважає за можливе призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, що дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення і яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, зважаючи на обставини справа та особу обвинуваченого, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та уникнення ризиків ухилення обвинуваченого від суду і продовження злочинної діяльності, враховуючи, що суд прийшов до висновку про призначення покарання у вигляді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу необхідно обрати тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, судові витрати по справі відсутні.

Під час досудового розслідування потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заявлено цивільні позови про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином. Ухвалою підготовчого судового засіданні позовні заяви потерпілих залишено без руху, так як вони не відповідали вимогам ЦПК, та було надано термін на усунення зазначених недоліків. До початку судового розгляду потерпілими недоліки позовних заяв не усунуто, тому суд приходить до висновку про залишення цивільних позовів потерпілих без розгляду з роз`ясненням права пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства, що відповідає положенням ч.7 ст. 128 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання :

- за ч. 3 ст. 185 КК України 4 (чотири) роки рік позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу обрати тримання під вартою, взявши під варту із зали суду. Термін відбування покарання рахувати з часу взяття під варту із 27 грудня 2016 року.

Речові докази по справі :

- паяльну лампу, бензопилу, велосипед «Україна», шину до електропили, два цепки до електропилки, чотири сокири, шину велосипедну, металеву каністру ємкістю 10 л., металеву каністру ємкістю 20 л., три штикові лопати, вила, радіоприймач, ключі для ремонту, викрутки, насос ручний, лещата, блок живлення до антени, касетний магнітофон, шість касет до магнітофона, вудку залишити в користуванні потерпілих;

- металевий прут, металеву монтировку, металевий шкребок, господарські рукавички, гумові чоботи, металевий рашпіль, запальничку, чотири пластикові каністри знищити.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_5 залишити без розгляду, роз`яснивши їм право пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1