Справа № 357/913/17
1-кп/357/349/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.01.2017 м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 31 січня 2017 р., укладену між заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, не судимого, командира відділення військової частини польова пошта НОМЕР_1 , молодшого сержанта контрактної служби, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України

У С Т А Н О В И В:
До суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 31 січня 2017 р. між заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно якій відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»:

- від 17.03.2014 року №303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 року № 1126-VII;

- від 06.05.2014 року № 454/2014, затвердженого Законом України від 06.05.2014 року № 1240-VII ;

- від 21.07.2014 року № 607/2014, затвердженого Законом України від 22.07.2014 року № 1595-VII;

- від 14.01.2015 року № 15/2015, затвердженого Законом України від 15.01.2015 року № 113-VIII,

з 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

9 квітня 2013 року Звенигородсько-Лисянським ОМВК Черкаської області ОСОБА_4 призвано на строкову військову службу та направлено для її проходження до військової частини НОМЕР_2 (з квітня 2014 року військова частина польова пошта НОМЕР_1 ).

22 березня 2014 року молодшим сержантом ОСОБА_4 підписано контракт про проходження військової служби та його призначено на посаду гранатометника 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 127 від 4 травня 2016 року молодшого сержанта ОСОБА_4 призначено командиром бойової машини - командиром відділення 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону цієї ж військової частини.

26 грудня 2016 року відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_4 направлено до військової частини НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 військовий госпіталь) для лікування.

30 грудня 2016 року молодшого сержанта ОСОБА_4 виписано з лікувального закладу та направлено до місця несення служби.

Під час проходження військової служби молодший сержант ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 11, 16, 125 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу за контрактом на вказаній посаді і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, молодший сержант ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, без поважних причин, в умовах особливого періоду бажаючи тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, 30 грудня 2016 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 та по 16 січня 2017 року перебував за місцем свого фактичного проживання.

У період з 30 грудня 2016 року по 16 січня 2017 року молодший сержант ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину.

Близько 10 години 16 січня 2017 року молодший сержант ОСОБА_4 самостійно з`явився із зізнанням до військової прокуратури Білоцерківського гарнізону.

Своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби) ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 407 КК України.

ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 3 роки та звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 рік та керуючись ст. 76 КК України покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом визнаються: добровільне з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, є учасником АТО.

Обставин, які обтяжують його покарання не встановлено.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин, передбачений ст. 407 ч.4 КК України віднесений до умисного тяжкого злочину.

Суд погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ст. 407 ч.4 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Вищевказана угода між прокурором і ОСОБА_4 не суперечить вимогам КПК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони уклали угоду добровільно.

Узгоджене між прокурором і ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам закону, а саме: ст.ст. 50,75,76 КК України та зазначеному у санкції ч.4 ст.407 КК України.

ОСОБА_4 раніше не судимий.

Цивільний позов, речові докази, витрати на залучення експерта, відсутні.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,367-371,373,374,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 січня 2017 р., укладену між заступником військового прокурора Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000005 від 16.01.2017 р.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 ч.1,2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківським міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області