АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника Черкаського слідчого ізолятору ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали клопотання за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и л а :
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.07.2012 ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 120 КК України на вісім років шість місяців позбавлення волі. Даний вирок 24.04.2013 залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області.

08.02.2016 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси частково задоволено клопотання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та, на виконання Закону України № 838-VIII від 26.11.2015, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 29.06 по 01.07.2011 та з 15.11.2011 по 24.04.2013, як такий, що відповідає відбуттю покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 10 місяців 24 дні. Дана ухвала 18.03.2016 залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області.

26.12.2016 засуджений ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звернулись до Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України.

13.01.10.2017 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення.

Суд мотивував своє рішення тим, що підстави для застосування до засудженого ОСОБА_7 вимог ст. 81 КК України відсутні, оскільки матеріали особової справи на останнього містять дані, що свідчать про те, що засуджений не став на шлях виправлення і перевиховання, а його поведінка не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених і, на даний час, не може бути підставою для звільнення умовно-достроково.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 та ОСОБА_9 порушує питання про скасування ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.01.2017 через її незаконність та необґрунтованість, та постановити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування призначеного покарання.

Апелянти стверджують, що ОСОБА_7 , на час звернення з клопотанням в порядку ст. 81 КК України, відбув строк, який дає підстави для його звільнення умовно-достроково. Зазначає, що на його утриманні перебуває матір ОСОБА_9 , яка є інвалідом першої групи та, згідно висновку МСЕК, потребує постійного догляду, оскільки має ряд тяжких хвороб у зв`язку з чим їй призначена операція. Крім того, просять врахувати, що ОСОБА_7 являється інвалідом дитинства та хворіє на ряд тяжких захворювань, зокрема хронічний обструктивний бронхіт, бронхіальна астма, пневмосклероз, емфізіома легень та інших, які входять до переліку захворювань, які потребують стаціонарного, кваліфікованого лікування, яке йому не надають в умовах слідчого ізолятора. Зазначають, що згідно характеристики на ОСОБА_7 , наданої адміністрацією Черкаського СІЗО за 2016 рік, останній спілкується з адміністрацією, відвертий в розмовах, щирий, користується порадами, зокрема психолога з метою їх використання в суспільному житті. Також, ОСОБА_7 у 2014 році одружився, має на утриманні малолітню дитину, що свідчить про позитивні зміни та зміцнення соціальних зв`язків.

На думку апелянтів, сукупність вказаних обставин свідчить про наявність законних підстав для звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

На вказану апеляційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_11 потерпілою ОСОБА_12 подано заперечення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_9 та адвоката ОСОБА_8 про задоволення в повному обсязі апеляційних вимог та застосування звільнення від відбування призначеного покарання умовно-достроково, міркування прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, пояснення представника державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_10 про наявність підстав для звільнення засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково відповідно до вимог ст. 81 КК України, вивчивши матеріали клопотання, матеріали особової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

В п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року зазначено, що умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Як встановлено колегією суддів, вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.07.2012 ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 120 КК України на вісім років шість місяців позбавлення волі. Даний вирок 24.04.2013 залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області.

08.02.2016 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що відповідає 2 рокам 10 місяцям 24 дням.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховується з 15.11.2011, а кінцевим строком є 19.11.2018.

Згідно вироку Соснівського районного суду м. Черкаси, ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.120 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких.

За встановлених обставин, станом на 05.12.2016, тобто на час звернення засудженим ОСОБА_7 до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, він відбув 2/3 покарання призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.07.2012.

Відповідно до довідки інспектора ВСВ та ПР Черкаського слідчого ізолятора управління ДПтС в Черкаській області ОСОБА_13 про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_7 , за весь час відбування покарання до останнього було застосовано 5 стягненнь у формі попередження та 2 стягнення у формі догани правами начальника установ, зокрема СІЗО та ВК № 114, за порушення режиму відбування покарання, останнє стягнення датоване 22.07.2014 роком. Вказані стягнення у встановленому законом порядку погашені.

Крім того, згідно зазначеної вище довідки, засуджений ОСОБА_7 правами начальника СІЗО був заохочений 08.08.2014 та 16.11.2016 подяками за зразкову та сумлінну поведінку.

Згідно характеристики з місця відбування покарання від 17.11.2016, засуджений ОСОБА_7 перебував в Черкаському слідчому ізоляторі з 16.11.2011 по 05.09.2013 та з 02.04.2014 по теперішній час. За час перебування в установі засуджений ОСОБА_7 режим утримання порушував, за що на нього були накладені дисциплінарні стягнення. Згодом ОСОБА_7 змінив своє ставлення до вимог режиму утримання і за сумлінну поведінку і якісне виконання обов`язків чергового по камері правами начальника установи йому було оголошено 2 подяки. До сумлінно корисної праці в установі не залучався. В камері з іншими засудженими не конфліктує. Як особистість характеризується адекватною самооцінкою, здатністю до налагодження компромісних стосунків. За характером незалежний, комунікабельний, йому характерне прагнення до про соціальної діяльності, орієнтація на суспільні норми, цінності. У колективі засуджених ОСОБА_7 виявляє прагнення до незалежності, критично ставиться до негативного впливу інших, здатен протистояти йому. З представниками адміністрації установи щирий, проявляє інтерес до спілкування, відвертий, на заходи виховного характеру реагує задовільно. Засуджений підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю. В період з 22.09.2013 відбував покарання в Могилів-Подільській ВК № 114.

Зі змісту вказаної характеристики вбачається, що засуджений ОСОБА_7 у своїй поведінці досяг певних позитивних змін, оскільки характеризується адекватною самооцінкою, здатністю до налагодження компромісних стосунків, прагнення до незалежності, проявляє здатність протистояти негативному впливу інших осіб.

Суд першої інстанції зазначених обставин до уваги не взяв, не дав їм належної правової оцінки та прийшов до невірного висновку про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою довів своє виправлення та перевиховання.

При цьому, колегія суддів також враховує молодий вік ОСОБА_7 , те, що він являється інвалідом з дитинства, має ряд хронічних захворювань, наявність у нього сталих соціальних зв`язків, зокрема дружини та малолітньої дитини, а також те, що до суспільно-корисної праці в період відбування покарання він не залучався з об`єктивних причин, а саме через стан свого здоров`я.

Що стосується посилань суду першої інстанції на те, що ОСОБА_7 не зрозумів та не усвідомив власної негативної поведінки, яка стала підставою для його засудження, то вони, на думку колегії суддів, являються нічим не підтвердженими припущеннями, оскільки відмова дати пояснення засудженим щодо обставин події кримінального правопорушення не свідчить про це, а є його правом, передбаченим ст. 63 Конституції України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного ОСОБА_7 вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.07.2012.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2017 року задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про умовно-дострокове звільнення та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.07.2012 з невідбутим строком покарання 1 рік 5 місяців і 24 дні.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :