Справа №490/3742/17 13.07.2017
АПЕЛ ЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/345/17 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: 102 КВК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 травня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» про передачу в дохід держави майна, вилученого у ув`язненого ОСОБА_6 ,

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,

представник заявника ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги заявника.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити подання начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» про передачу в дохід держави мобільного телефону марки «Nokia» серійний номер НОМЕР_1 , вилученого у ув`язненого ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 травня 2017 року відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» про передачу в дохід держави мобільного телефону марки «Nokia», серійний номер НОМЕР_1 , вилученого у ув`язненого ОСОБА_6 .

Узагальнені доводи апеляційної скарги заявника.

Вважає рішення незаконним та таким, що постановлено з порушеннями норм матеріального права.

Зазначає, що слідчий суддя допустив неправильне тлумачення законодавства щодо конфіскації майна ув`язнених, в результаті чого зробив неправильні висновки.

Вказує, що ст. 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення», п. 12 п.4.3 глави 1 наказу Мінюста України №460/5 від 18 березня 2013 року, ст. 102 КВК України прямо вказують на те, що саме слідчий суддя розглядає подання установи виконання покарання про конфіскацію майна і речей вилучених у засуджених, які заборонено використовувати в місцях позбавлення волі.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» про передачу в дохід держави мобільного телефону, вилученого у ув`язненого ОСОБА_6 .

Пославшись на положення ст. 41 Конституції України, п. 18 ч. 1 ст. 3, ст. 7, 9, 100, 170-174, 309, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, 102 КВК України, слідчий суддя дійшов висновку, що питання, порушене в поданні, не відноситься до компетенції слідчого судді.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення представника заявника та думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 7 ст. 102 КВК України, зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України від 30 червня 1993 року № 3352-ХІІ «Про попереднє ув`язнення», особам, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього
ув`язнення.
Розділом VIII КПК України визначено процесуальний порядок розгляду клопотань (подань), а саме, виклик засудженого, його захисника, законного представника, прокурора., повідомлення про час і місце розгляду клопотання (подання) орган або установу виконання покарань, інших осіб у разі необхідності.

Слідчий суддя, приймаючи рішення за поданням, вказані норми Закону не дотримався.

Відмовляючи у задоволенні подання, слідчий суддя, не повідомляючи про час і місце його розгляду, не проводячи судовий розгляд, фактично відмовив у відкритті провадження без з`ясування обставин, викладених у поданні, та перевірки їх доказами, тобто подання фактично залишилося не розглянутим.

За таких обставин, прийняте рішення неможна вважати законним та обґрунтованим, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Ст. 129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно ч. 5 ст. 539 розділу VIII КПК України, за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження ухвали в касаційному порядку цим розділом не передбачено.

За такого, розгляд апеляційним судом подання начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» про передачу в дохід держави майна, вилученого у ув`язненого ОСОБА_6 , з постановленням своєї ухвали за правилами ч. 3 ст. 407 КПК України без розгляду її уповноваженим судом першої інстанції порушить зазначені вище засади кримінального провадження, що є неприпустимим.
Отже, оскільки рішення по суті подання начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» про передачу в дохід держави майна вилученого у ув`язненого ОСОБА_6 , судом першої інстанції не приймалось, а оскаржена ухвала слідчого судді є незаконною і перешкоджає розгляду скарги уповноваженим судом, вона підлягає скасуванню, а подання - направленню до суду першої інстанції для розгляду і прийняття рішення з дотриманням вимог КПК України, КВК України.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ч. 6 ст. 9, ст. 404 407, 415, 422, 423, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 травня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» про передачу в дохід держави майна, вилученого у ув`язненого ОСОБА_6 - скасувати.

Подання начальника Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» про передачу в дохід держави майна, вилученого у ув`язненого ОСОБА_6 , направити до суду першої інстанції для розгляду.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: