Справа № 495/7279/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2017 м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровський клопотання старшого слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу особистого зобов`язання,
ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено наступне.
Військовою прокуратурою Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіонуУкраїни здійснюється досудове розслідування за № 0002617 від 11 вересня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до статті 1 Закону України Про оборону України особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або із окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із статтею 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.2014 № 1 126-V11 Про затвердження Указу Президента України Про часткову мобілізацію, оголошено про проведення часткової мобілізації.

Таким чином, з 17.03.2014 і по теперішній час в Україні діє особливий період.

З 05.07.2013 року ОСОБА_5 проходить військову службу за контрактом.

20.02.2015 року наказом Командуючого ВМС ЗСУ № 14 ОСОБА_5 призначений на посаду заступника командира першого гаубичного артилерійського дивізіону по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_1 .

Старший лейтенант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та командиром для підлеглих, повинен керуватись та неухильно дотримуватись вимог Конституції та законів України, статутів Збройних Сил України, нормативно-правових документів Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України та своїх посадових інструкцій.
Так відповідно до ст. ст. 11, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_5 був зобов`язаний:
-постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
-знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;
-виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями;
-встановлювати у військовій частині (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;
-проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу;
-здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої(чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків.
Наказом тимчасового виконувача обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №187 від 30 червня 2015 року, ОСОБА_5 в складі 1 гаубичного артилерійського дивізіону відряджений до військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_2 з метою бойового чергування, за місцем дислокації: АДРЕСА_2 , який в подальшому передислокований до АДРЕСА_2 .

05 вересня 2015 року командиром 1 гаубичного артилерійського дивізіону виданий наказ № 20 «Про організацію та проведення контрольно-комплексного заняття бойовим пострілом зі зведеною гаубичною артилерійською батареєю військової частини НОМЕР_1 », на підставі якого у період з 08 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. 10 вересня 2015 року проведені вказані заняття, а начальником оточення під час проведення контрольно-комплексного заняття бойовим пострілом призначений старший лейтенант ОСОБА_5 .

Відповідно до наказу на марш командира зведеної батареї старшого лейтенанта ОСОБА_6 від 10.09.2015 року автомобільна колона вирушила у марш до базового табору 1-го гаубичного артилерійського дивізіону, що дислокується в АДРЕСА_2 , старшим автомобіля КрАЗ-255, військовий номер НОМЕР_3 призначений старший лейтенант ОСОБА_7 , старшим автомобіля ЗиЛ-130, військовий номер НОМЕР_4 призначений старший лейтенант ОСОБА_5 .

Після закінчення практичного виконання стрільб начальник оточення старший лейтенант ОСОБА_5 виїхав на автомобілі ЗиЛ-130, військовий номер НОМЕР_4 , водієм якого був матрос ОСОБА_8 , для збору особового складу оточення та доставки його до місця проведення занять. При поверненні до місця проведення занять, поблизу с. Курортне Білгород-Дністровського району Одеської області, зазначений автомобіль вийшов з ладу. До місця поломки командиром 1 гаубичного артилерійського дивізіону підполковником ОСОБА_9 був відправлений автомобіль КрАЗ-255, військовий номер НОМЕР_3 , водієм якого був молодший сержант ОСОБА_10 , з завданням завести зламаний автомобіль або відбуксирувати його до місця проведення занять.

Відповідно до п. п. 21.6, 21.7, 21.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), вантажний автомобіль, що використовується для перевезення пасажирів, повинен бути обладнаний сидіннями, закріпленими в кузові на відстані не менш як 0,3 м від верхнього краю борту і 0,3-0,5 м від підлоги. Сидіння, що розташовані вздовж заднього або бокового борту, повинні мати міцні спинки. Кількість пасажирів, які перевозяться в кузові вантажного автомобіля, не повинна перевищувати кількості обладнаних для сидіння місць. Перед поїздкою водій вантажного автомобіля повинен проінструктувати пасажирів про їх обов`язки та правила посадки, висадки, розміщення і поведінки в кузові. Починати рух можна, лише переконавшись, що створено умови для безпечного перевезення пасажирів.
Відповідно до п. 23.9 Правил дорожнього руху, під час буксирування на жорсткому або гнучкому зчепленні забороняється перевозити пасажирів у буксируваному транспортному засобі (крім легкового автомобіля) та кузові вантажного автомобіля, що буксирує, а у разі буксирування за способом часткового навантаження цього засобу на платформу або спеціальне опорне пристосування - в усіх транспортних засобах (крім кабіни транспортного засобу, що буксирує).
У зв`язку із не можливістю полагодити зламаний автомобіль ЗиЛ-130, старший лейтенант ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді заступника командира 1-го гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 по роботі з особовим складом, будучи старшим машини ЗиЛ 130, в/н НОМЕР_5 та начальником оточення під час проведення контрольно-комплексного заняття бойовим пострілом, в порушення вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху, 10 вересня 2015 року близько 14 год. 00 хв. на дорозі біля АДРЕСА_2 ,віддав наказ водію автомобіля КрАЗ-255, військовий номер НОМЕР_3 молодшому сержанту ОСОБА_10 та водію автомобіля ЗиЛ-130, військовий номерНОМЕР_5 ОСОБА_8 здійснити зчеплення вказаних автомобілів гнучким зчепом для подальшого буксирування, а особовому складу оточення у кількості 8 військовослужбовців, в тому числі старшині ОСОБА_11 , пересісти у кузов автомобіля КрАЗ-255, який повинен був здійснювати буксирування, усвідомлюючи, що даний автомобіль не придатний для перевезення пасажирів та перевезення пасажирів в кузові вантажного автомобіля, що буксирує, заборонено.

О 15 год. 25 хв. того ж дня, під час руху старшина ОСОБА_11 випав із кузова автомобіля КрАЗ-255 через задній борт на дорогу та отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, тулубу та кінцівок, закритої травми грудної клітини, масивного синця лівої бічної поверхні грудної клітини, крововиливу у м`які тканини між лопаткової ділянки, переломів 2-го 7-го лівих ребер, закритого перелому верхньої гілки лівої лонної кістки, синців та забитої рани обличчя, саден потиличної ділянки, саден та синців тулубу та кінцівок, забитої рани лівого плеча, крововиливу у м`які тканини тулубу, голови та нижніх кінцівок, від яких, не зважаючи на надану медичну допомогу у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону України, ІНФОРМАЦІЯ_1 о 08 годині 25 хвилин помер, в зв`язку з чим настали тяжкі наслідки.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 425 КК України, - недбале ставлення військової службової особи до служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

16 січня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги той факт, що він може вживати заходів щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вжити заходи щодо уникнення кримінальної відповідальності за злочин у вчиненні якого підозрюється, слідство вважає, що ризики, передбачені п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України об`єктивно наявні, та з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним покладення на підозрюваного наступних, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків:

1)прибувати до військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України за першою вимогою слідчого, прокурора або суду з метою сприяння не ухиленню останньому від слідства та суду;

2) не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи сукупність викладених обставин, у разі незастосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам, до підозрюваного доцільно застосовувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні прокурор військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити та розглядати справу без застосування технічного запису судового засідання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти застосування у відношенні нього запобіжного заходу особистого зобов`язання, просив розглядати справу без застосування технічного запису судового засідання .

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, підозрюваного, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

При вирішенні питання про застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання судом береться до уваги вагомість доказів, що обґрунтовують відповідні обставини підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги той факт, що він може вживати заходів щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Суд враховує те, що підставою при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, передбачених п.1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 178, 179, 193, 194 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу особистого зобов`язання - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України за першою вимогою слідчого, прокурора або суду з метою сприяння не ухиленню останньому від слідства та суду;

2) не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно зі ст. 194 ч.6 Кримінального процесуального кодексу України строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 не може перевищувати двох місяців і діє по 16 березня 2017 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її винесення.
Слідчий суддя