Справа № 755/3956/17
В И Р О К
іменем України
"10" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000101 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, працюючого ФОП, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України,
в с т а н о в и в:
01.12.2016 між ТОВ «СІРІУС-ВС» (), в особі директора ОСОБА_6 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено Договір суборенди обладнання за № 0130011 (в подальшому «Договір»), а саме технологічного обладнання для реалізації скрапленого газу на автомобільному газовому заправному пункті (в подальшому АГЗП).

Відповідно до розділу 7«Договору» ОСОБА_5 зобов`язується: розмістити технологічне обладнання на земельній ділянці, що належним чином пристосована та відповідає всім вимогам, що висуваються для розміщення та експлуатації АГЗП; при експлуатації (застосування) майна забезпечити виконання вимог чинного законодавства і нормативних актів з охорони праці, виробничої санітарії, пожежної та екологічної безпеки приписів органів державного нагляду та вимог всіх нормативних документів; дотримуватися належного режиму експлуатації (застосування) та зберігання орендованого майна, відповідно до технічної документації; самостійно провести реєстрацію і постановку на облік майна у територіальному органі Держпраці та інших державних установах у відповідності до діючого законодавства України.

Відповідно до розділу 8 «Договору» ОСОБА_5 несе повну відповідальність відповідно до чинного законодавства.

Відтак, на початку 2017 року (більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , як особою, якій відповідно до «Договору» надано для експлуатації та застосування майно для АГЗП, розміщено по проспекту Возз`єднання (Соборності), буд. 21, що в Дніпровському районі міста Києва, автомобільний газозаправний пункт, на якому проводиться роздрібна торгівля скрапленим газом.

Вказані роботи у відповідності з переліком, затвердженим Наказом Держнагляд охорон праці України від 26.01.2005 № 15, є роботами з підвищеною небезпекою.

Під час перевірки АГЗП ТОВ «СІРІУС-ВС» за вищевказаною адресою встановлено, що вказане АГЗП працює в порушення вимог законодавства про охорону праці, про об`єкти підвищеної небезпеки, про пожежну безпеку.

Вказані порушення були виявлені в ході огляду АГЗП ТОВ «СІРІУС-ВС» за участю спеціаліста Головного управління ДСНС України у місті Києва та спеціаліста Головного управління Держпраці у Київській області.

Так, відповідно до огляду від 17.01.2017, проведеного за участю спеціаліста Головного управління ДСНС України у місті Києві та спеціаліста Головного управління Держпраці у Київській області на об`єкті підвищеної небезпеки АГЗП ТОВ «СІРІУС-ВС», розташованого за адресою: м. Київ, просп. Возз`єднання (Соборності), буд. 21, виявлено численні порушення вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки в організації та здійсненні експлуатації об`єкта підвищеної небезпеки.

Зокрема, в порушення ст. 21 Закону України «Про охорону праці», п. 3 додатку 3 «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. № 1107, відсутній дозвіл на експлуатацію обладнання підвищеної небезпеки та виконання робіт підвищеної небезпеки на вказаній АГЗП;

в порушення ст. 9,10 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки», не проведено ідентифікацію та декларування об`єкту підвищеної небезпеки;

в порушення ст. 21 Закону України «Про охорону праці», п. 3.1 НПАОП 0.00-1.20-98 «Правил безпеки систем газопостачання України», відсутня проектна документація на встановлення зазначеної АГЗП;

в порушення ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 3.13 НПАОП 0.00-1.20-98 «Правил безпеки систем газопостачання України», об`єкт системи газопостачання не зареєстровано в Територіальному управлінні Держпраці;

в порушення ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 4.2.12 НПАОП 0.00-1.20-98 «Правил безпеки систем газопостачання України», не розроблено план локалізації та ліквідації аварійних ситуацій під час експлуатації АГЗП;

в порушення ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 8.94 ДБН В.2.5.-20-2001 «Газопостачання», на АЗГП відсутня пожежна сигналізація;

в порушення ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 8.151 ДБН В.2.5.-20-2001 «Газопостачання», не встановлено блискавкозахист АГЗП;

в порушення ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 8.153 ДБН В.2.5.-20-2001 «Газопостачання», відстань від АЗГП до споруд різного призначення не відповідає нормам;

в порушення ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 8.155 ДБН В.2.5.-20-2001 «Газопостачання», АЗГП розміщена в районі багатоповерхової забудови;

в порушення ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 8.162 ДБН В.2.5.-20-2001 «Газопостачання», АЗГП розміщена під діючою повітряною лінією електропередачі;

в порушення ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 4.8.85 НПАОП 0.00-1.20-98 «Правил безпеки систем газопостачання України», АГЗП не забезпечується первинними засобами пожежогасіння;

в порушення ст.13 Закону України «Про охорону праці», п.1.2.1. НПАОП 0.00-1.20-98» «Правил безпеки систем газопостачання України», та п.4.1, 5.1. «Типового положення про порядок проведення навчання та перевірки знань з охорони праці», особа, відповідальна за газове господарство АГЗП та оператори АГЗП не пройшли необхідну підготовку та перевірку знань «Правил безпеки систем газопостачання України» та інших нормативних документів у обсязі виконуваної ними роботи у відповідності з «Типовим положенням про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці»;

в порушення ст.13 Закону України «Про охорону праці», п.4.11.16. НПАОП 0.00-1.20-98» «Правил безпеки систем газопостачання України», не проведені перевірки стану пристроїв захисту від блискавки для АГЗП;

в порушення ст.13 Закону України «Про охорону праці», п. 4.1.5. НПАОП 0.00-1.20-98» «Правил безпеки систем газопостачання України», не проводиться технічне обслуговування та ремонт обладнання АГЗП.

Попри наявні грубі порушення, встановлені чинним законодавством, станом на 17.01.2017 АГЗП ТОВ «СІРІУС-ВС», розташований по просп. Возз`єднання (Соборності), 21, що в Дніпровському районі міста Києва, продовжує здійснювати господарську діяльність по реалізації скрапленого газу населенню.

Сукупність вищезазначених порушень вимог нормативно-правових актів створило реальну загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків для осіб, які працюють в безпосередній близькості до АГЗП ТОВ «СІРІУС-ВС», а також на самій АГЗП, розташованій по просп. Возз`єднання (Соборності), буд. 21, що в Дніпровському районі міста Києва.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 12.06.2009 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки виробництва», «загроза загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків» необхідно розуміти такі зміни у стані виробничих об`єктів, унаслідок яких виникає реальна небезпека життю людей, або реальна небезпека заподіяння (настання) шкоди благам.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, а також те, що вказані роботи є роботами з підвищеною небезпекою, ОСОБА_5 , будучи особою, яка зобов`язана дотримуватися правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, діючи із злочинною необережністю, проявляючи бездіяльність та не виконуючи дії, спрямовані на дотримання вимог нормативних актів, що містять правила виконання відповідних робіт, не виконав дії, які міг і повинен був виконати.

Вищевикладене спричинило такі зміни в стані виробничих об`єктів, внаслідок чого виникла висока ймовірність початку дії шкідливих, потенційно небезпечних факторів, таких як витік газу, загорання газоповітряної суміші, вибух, руйнування споруд, що створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом із угодою про визнання винуватості.

28 лютого 2017 року між прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.
Сторони узгодили покарання у виді штрафу у розмірі 140 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання вини між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язково участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків.
Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника які підтримали думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого ОСОБА_5 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на те, що прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують та має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_5 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнавши ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України за викладених вище обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 1 ст. 272 КК України.
Суд визнає доведеною винуватість ОСОБА_5 у порушені правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків та кваліфікує ці його дії за ч. 1 ст. 272 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, стан здоров`я.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 472-475 КПК України, -
з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 лютого 2017 року між прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000101.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 140 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення вироку становить 2380 грн.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя