Провадження №1-кп/639/103/17
Справа №639/5838/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0001714 від 28 січня 2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботина Харківської області, українця, громадянина України, в силу ст.. 89 КК України не судимого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2016 р. о 21.00 ОСОБА_6 , знаходячись на березі річки поблизу будинку №9 по вул.. Власенка в м. Харкові, де розпивав спиртні напої разом зі своїми знайомим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . Після вживання спиртних напоїв між ОСОБА_6 та його знайомою ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Саме в той час ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс улар кулаком правої руки в область обличчя потерпілій ОСОБА_6 , та удар правої руки в область правого плеча. Внаслідок дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_6 були спричинена закрита тупа травма правого плечового суглоба у вигляді косового переламу ключиці без зміщення кісних відламків, яка утворилась від дії тупих твердих предметів та за ступенем тяжкості відноситься до середнього ступеню тяжкості, та синці на голові, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

27 червня 2016 р. о 21.00 год. ОСОБА_6 знаходився на березі річки поблизу будинку №9 по вул.. Власенка в м. Харкові, де розпивав спиртні напої разом із своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Після вживання спиртних напоїв між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, що не сподобалось ОСОБА_13 і в нього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Саме в той час ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи значення своїх дії, наніс ОСОБА_10 удар кулаком правої руки в область обличчя, від чого остання впала на землю та втратила свідомість. Коли ОСОБА_10 прийшла до тями, то конфлікт між нею та ОСОБА_6 , продовжився, внаслідок чого він наніс їй ще один удар кулаком правої руки в область обличчя. Внаслідок дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_10 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді припухлості м`яких тканин в лівій щелепній ділянці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, попросив у потерпілих вибачення. Цивільний позов визнає в повному обсязі. Свою позицію, обрану під час досудового розслідування, про невизнання своєї вини обґрунтовує тим, що хотів в подальшому пом`якшити відповідальність. Але під час судового розгляду визнав свою вину в повному обсязі та щиро кається.

З показань обвинуваченого ОСОБА_6 27 червня 2016 р. він зустрів своїх знайомих та через деякий час ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Останні запропонували йому поїхати до річки. Він та його знайомий ОСОБА_12 посилаючись на відсутність коштів відмовились, але ОСОБА_14 наполягала та запевнила, що придбає спиртні напої та оплатить послуги такси за свій рахунок. Він ( ОСОБА_6 ) та ОСОБА_12 погодились. Коли ОСОБА_14 покупала спиртні напої, у неї виник конфлікт с продавцем з приводу відсутності решти. Потім вони прибули на беріг річки та почали там усі вживати спиртні напої. Через деякий час між ним та ОСОБА_14 і ОСОБА_10 виник конфлікт. Останні почали його ображати, висловлювались на його адресу нецензурною лайкою. Образившись, він наніс декілька ударів кулаком в обличчя та плече ОСОБА_14 та декілька ударів ОСОБА_10 . Після цього, була викликана швидка медична допомога та співробітниками поліції. Останні до нього претензій не пред`явили та його не затримували. Щодо механізму нанесення потерпілим ударів, він повністю відповідає фактичним обставинам справи.

З показань потерпілої ОСОБА_6 , 27 червня 2016 р. вона, о другій половині дня, зустрілась зі своєю подругою ОСОБА_10 та вирішили піти до річки. Через деякий час вони зустріли своїх знайомих ОСОБА_15 та ОСОБА_12 . Придбав спиртні напої, вони всі разом пішли до річки «Уди», де почали вживати спиртні напої, купатися та відпочивати. Вийшовши на берег річці, вона побачила, що її телефон, який лежав біля речей відсутній. Вона звернулася до ОСОБА_6 та ОСОБА_10 з проханням повернути телефон, але ОСОБА_6 відреагував агресивно та почав наносити удари руками в їй обличчя та в область плеча. ОСОБА_10 , побачивши це, почала захищати їй та ОСОБА_6 наніс декілька ударів ОСОБА_10 . Побиття ОСОБА_6 супроводжував нецензурною лайкою, ображав їх. Потім коли ОСОБА_6 припинив свої дії вони направились до дому. В цей час була викликана бригада швидкої допомоги та співробітники поліції. Наступного дня вона звернулась до лікарняної установи та була госпіталізована.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні дала показання, які відповідають показанням потерпілої ОСОБА_6 .

В наступні судові засідання потерпілі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_10 скористувались своїми правами, передбаченими ст. 56, ст. 128 КПК України дали в судовому засіданні показання та пред`явили до обвинуваченого ОСОБА_6 позов про відшкодування шкоди, але приймали участь в судових дебатах та висловили свою позицію про застосування до обвинуваченого покарання.

Показання свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_12 відповідають обставинам, про які повідомили обвинувачений та потерпілі в своїх показах. Свідки вказали, що дійсно саме обвинуваченим ОСОБА_14 були нанесені тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_6 .

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї провини, вина останнього підтверджується дослідженими судом доказами.

Висновком експерта №3792-ая/16 від 07 липня 2016 р. Експертом встановлено, що ОСОБА_6 спричинено закритий косий перелом ключиці без зміщення кістяних відламків, синці на лівій руці, ногах, садна на голові, тулубі, лівій руці та праві нозі. Травма у виді переламу ключиці утворилася від ударного впливу тупого твердого предмету, а синці по механізму удар або удар-сдавлення. Ці ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів. Травма ключиці відноситься до середньою тяжкості тілесних ушкоджень. Інші пошкодження до легких тілесних ушкоджень (т. 2, арк..с. 29-30).

Висновком експерта №3793-ая від 07 липня 2016 р. Встановлено, що ОСОБА_10 спричинені синці на правій нозі, садна на правій руці, припухлість м`яких тканин в лівій щелепній ділянці. Ці ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удару чи ударно-здавлення, за винятком саден, які утворилися за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 1-2 доби до огляду (т. 2, акр.с. 32-33).

Протоколом проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 , в ході якого потерпіла показала та розповіла про час, місце та спосіб скоєного відносно неї злочину (т. 2, арк..с. 35-37).

Висновком судово-медичної експертизи №3921-ая/16 від 14 липня 2016 р. Крім переліку тілесних ушкоджень, які виявлено у потерпілій ОСОБА_6 , експерт вказав, що її показання, дані в ході проведення слідчого експерименту, щодо пособу і механізму спричинення їй тілесних ушкоджень, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним (т. 2, арк..с. 40-44).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 11 липня 2016 р. за участі потерпілої ОСОБА_10 . Остання показала спосіб та механізм нанесення їй тілесних ушкоджень (т. 2, арк..с. 45-48).

Висновком судово-медичної експертизи №3914-ая/16 від 14 липня 2016 р. Крім переліку тілесних ушкоджень, які виявлено у потерпілої ОСОБА_10 , експерт зазначив, що її показання, дані в ході проведення слідчого експерименту, щодо пособу і механізму спричинення їй тілесних ушкоджень, в цілому не суперечать об`єктивним судово-медичним даним (т. 2, арк..с. 49-50).

Оцінені вище докази, в їх сукупності, вказують на наявність дії ОСОБА_6 , які спрямовані на заподіяння потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесного ушкодження, наслідками у виді спричинення серед бої тяжкості тілесного ушкодження та причинного зв`язку між зазначеним діянням обвинуваченого і наслідками, а також дією, спрямованою на заподіяння потерпілій ОСОБА_10 легкого тілесного ушкодження, причинного зв`язку між вказаними діями та наслідками.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та належність яких встановлена судом, що відповідає вимогам ст. 85, ст. 86 КПК України.

Суд, провівши судове слідство у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України згідно яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дослідивши докази сторони обвинувачення та заперечення на них сторони захисту, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів в межах висунутого обвинувачення, підтверджується сукупністю досліджених та перевірених в судовому засіданні доказів.
Беручи до уваги визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, а також його позицію обрану під час досудового розслідування направлену на не визнання своє вини, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які наполягали на дослідженні доказів по кримінальному провадженню в повному обсязі, допитав обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідив матеріали кримінального провадження, розглянув справу з дослідження доказів в повному обсязі.

Аналізуючи обставини, які були предметом дослідження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а також за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, в силу ст. 89 КК України не судимий, задовільно характеризується, не працює.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає визнання своєї вини.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд вважає скоєння злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують і обтяжують покарання, особу ОСОБА_6 його відношення до скоєного злочину та вважає, що при встановленні остаточного покарання необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, а саме принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів можливо обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_6 було заявлено цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином.

Згідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає позовні вимоги ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на загальну суму 1000 грн., які відповідають обґрунтуванню в цій частині. Також підлягають частковому задоволенню і вимоги потерпілої ОСОБА_6 на суму 2000 грв. у відшкодування моральної шкоди та 10000 грв. у відшкодування матеріальної шкоди, що підтверджується відповідними доказами.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин;

за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначивши покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитом строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 в якості моральної шкоди 1000 грв.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_6 в якості матеріальної шкоди 10000 грв., в якості моральної шкоди 2000 грв.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1