Справа № 442/4163/17
Провадження № 1-кс/442/749/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2017 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області старшого капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури, ОСОБА_4 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів,
в с т а н о в и в :

Старший слідчий Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0001154, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, з клопотанням, в якому просить надати старшому слідчому Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_3 або оперуповноваженому в ОВС УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НПУ підполковнику поліції ОСОБА_5 дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів документів, які містять охоронювану законом таємницю, які знаходиться у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та Публічного акціонерного товариства „ ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний код НОМЕР_1 , юридична адреса : АДРЕСА_2 , а саме оригіналів договорів суперфіцію та додатків до них (акти прийому - передачі об`єкта суперфіцію) від 12.06.2015 та 15.06.2015, укладених між виконувачем обов`язків генерального директора ПАТ „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , про надання в строкове платне користування частини земельної ділянки площею 1500 кв. м, яка знаходиться в АДРЕСА_3 , для будівництва та експлуатації на ньому нежитлового приміщення, для здійснення господарської діяльності, з можливістю вилучення вищевказаних документів у ОСОБА_6 та ПАТ „ ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0001154, розпочате 17.05.2016 за зверненням ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, тобто привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

У своїй заяві ОСОБА_8 , вказав, що йому як акціонеру ПАТ „ ІНФОРМАЦІЯ_3 , члену наглядової ради, стало відомо, про те, що на ПАТ „ ІНФОРМАЦІЯ_3 вчиняються дії по знищенню та викраденню майна підприємства та архіву технічної документації. Вказані дії вчиняються за сприянням генерального директора ПАТ „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 та арбітражного керуючого ОСОБА_10 , який був призначений судом як керуючий санацією підприємства і являється, службовою особою в розумінні законодавства України. Зокрема на балансі ПАТ „ ІНФОРМАЦІЯ_3 та у наявності, станом на день призначення його керуючим санацією, крім іншого майна було понад 1200 одиниць обладнання. На даний момент в наявності є значно менша кількість, що свідчить про те, що майно підприємства реалізовується розкрадається або знищується. Крім цього, арбітражним керуючим ОСОБА_10 вчиняються дії для приховування вчиненого злочину, зокрема з архівів підприємства вивозиться технічна та конструкторська документація.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.06.2015 порушено провадження у справі №914/1542/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства „ ІНФОРМАЦІЯ_2 , введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_10 .?

Крім цього, встановлено, що ПАТ „ ІНФОРМАЦІЯ_3 на праві власності належить будівля дитячого садка по АДРЕСА_3 . Земельна ділянка для обслуговування даного садка перебуває у постійному користуванні підприємства на підставі відповідного державного акту. Дана земельна ділянка належить до земель комунальної власності, відповідно її власником є ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак, всупереч земельному законодавству та статуту підприємства, 15 червня 2015 між ПАТ „ ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі в .о. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладено договір суперфіцію (право забудови чужої земельної ділянки) щодо вказаної ділянки.

На підставі зазначеного договору та рішення Дрогобицького міськрайонного суду у справі № 442/7401/15-ц право забудови земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.01.2016.

Крім цього 11.06.2015 Дрогобицьким міськрайонним судом винесено рішення у справі № 442/3975/15-ц з подальшими ухвалами про виправлення описок в рішенні від 14.07.2015 та 22.10.2015, яким визнано право власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 за двома фізичними особами.

У відповідності до статуту ПАТ „ ІНФОРМАЦІЯ_3 , на прийняття будь-яких рішень, що стосуються майна і основних засобів підприємства, генеральному директору чи особі, яка виконує його обов`язки, необхідно отримати згоду наглядової ради. Такої згоди наглядова рада ПАТ „ ІНФОРМАЦІЯ_3 не надавала.

Відповідно до п. 13.1. договорів суперфіцію - договір укладено у двох примірниках, кожний з яких має однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в суперфіціара, другий в суперфіціарія.

З огляду на викладене, виникла необхідність здійснити вилучення оригіналів договорів суперфіцію та додатків до них (акти прийому - передачі об`єкта суперфіцію) від 12.06.2015 та 15.06.2015, укладених між виконувачем обов`язків генерального директора ПАТ „ ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про надання в строкове платне користування частини земельної ділянки площею 1500 кв. м, яка знаходиться на території АДРЕСА_3 , для будівництва та експлуатації на ньому нежитлового приміщення, для здійснення господарської діяльності.

Вищевказані документи знаходяться у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживачє за адресою : АДРЕСА_1 та Публічного акціонерного товариства „ ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний код НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_2 .

Здійснення вилучення зазначених документів для кримінального провадження буде мати доказове значення, однак, їх вилучення в особи, у якої вони перебувають, є за своєю сутністю обмеженням права власності, котре за вимогами ст. 16 КПК України не може бути здійснено без судового рішення.?

Враховуючи, що без вищевказаних документів не можливо дослідити всі обставини справи, провести почеркознавчу експертизу, тому виникла необхідність здійснити їх вилучення на підставі ч. 1 ст. 159 КПК України, забезпечивши таким чином виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

З метою запобігання загрози зміни чи знищення документів, розгляд клопотання проводиться слідчим суддею без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться (ч. 2 ст. 163 КПК України).

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом закону тимчасовий доступ до речей і документів це один із видів забезпечення кримінального провадження. Застосування такого заходу не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконано завдання, для досягнення якого слідчий, прокурор звернувся із клопотанням.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у надання стороні кримінального провадження особою, у володіння якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх.

Згідно ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 4. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються: підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Вказане клопотання відомостей, зазначених у п.п. 4. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України не містить.

Частиною 5 статті 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою та не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження.

Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Заслухавши пояснення прокурора, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в його задоволенні, оскільки прокурором не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, до яких він просить надати доступ в даному кримінальному провадженні та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей та документів.

Керуючись ст.ст. 40, 132,159-166, 372 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
В задоволенні клопотання старшого слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області старшого капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури, ОСОБА_4 , про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1