Справа№ 309/2970/14-к
Провадження № 1-кп/309/29/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст матеріали кримінального провадження №0000006 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Драгово Хустського району Закарпатської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Хустського районного суду Закарпатської області 23 грудня 2016 року надійшов з Апеляційного суду Закарпатської області обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.3 КК України.

За результатами підготовчого судового засідання суд, врахувавши думку всіх учасників судового провадження стосовно можливості призначення судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт необхідно повернути прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України: обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України: обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення /рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», №9783/82, п.79/. Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, які суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду /рішення від 25 березня 1999 року у справі «Палісьє та Сассі проти Франції», №25444/94, п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», №23969/94, п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», №42780/98, п.34/.

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому /рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини», №29082/95, п.47/. Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.З ст.6 Конвенції /зазначені рішення у справі «Пелісье та Сассі проти Франції» п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47/.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

В обвинувальному акті зазначено лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та міститься вказівка на те, що ОСОБА_4 саме підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, за кваліфікуючими ознаками хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинено особою, раніше судимою за хуліганство.

Таким чином, прокурором відповідно до вимог кримінального процесуального закону не висунуто ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України: у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що даний обвинувальний акт слід повернути прокурору.

Керуючись ст.ст.110, 291, 314, 369-372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.3 КК України, - повернути прокурору, який склав обвинувальний акт.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення через Хустський районний суд.

Суддя Хустського

районного суду: підпис: ОСОБА_1

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1 .