Справа№751/2355/17
Провадження №1-в/751/168/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю засудженої ОСОБА_3 , захисника засудженої ОСОБА_4 , представника Державної установи «Чернігівська виправна колонія (№44)» ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові в режимі відеоконференцзв`язку під час трансляції з приміщення Державної установи "Чернігівська виправна колонія (№44) " кримінальне провадження за клопотанням засудженої ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення за ст. 81 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання засудженої ОСОБА_3 про застосування до неї положень ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджена підтримала клопотання та просила звільнити умовно-достроково за ст. 81 КК України. Пояснила, що вона добре працює, порушення були, але вважає це своїми помилками.

Захисник засудженої в судовому засіданні просив задовольнити клопотання, врахувати стан здоров`я ОСОБА_3 , її ставлення до праці, її поведінку стягнення погашені.

Представник Державної установи «Чернігівська виправна колонія (№44)» в судовому засіданні пояснила, що засуджена порушувала правила внутрішнього розпорядку має стягнення, з нею проводилися бесіди.

Прокурор вважає, що клопотання засудженої задоволенню не підлягає.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, матеріали особової справи засудженої ОСОБА_3 , суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2010 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.1, 185 ч.2 КК України та призначено покарання за ст. 115 ч.1 КК України 11 років позбавлення волі, за ст. 185 ч.2 КК України 3 роки шість місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання 11 років позбавлення волі. У строк відбування покарання зараховано перебування ОСОБА_3 під вартою з 27.09.2009 року, з дня затримання в порядку ст. 115 КПК України (а.о.с. 17-18).

Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Сумської області від 27 липня 2010 року вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2010 року стосовно ОСОБА_3 залишено без змін (а.о.с.21-22).

Згідно вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, оскільки характеризується задовільно (а.п.17), порушувала вимоги встановленого порядку відбування покарання, правила внутрішнього розпорядку та правила протипожежної безпеки, за що на неї було накладено сім стягнень, одне з яких правами начальника установи, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Також із засудженою неодноразово проводились бесіди профілактичного характеру. Має два заохочення оголошені правами начальника відділення (а.п.18).

За характером засуджена особа запальна, має свою точку зору та відстоює її, брехлива, вперта, зосереджена на власних потребах. У колективі з засудженими стосунки будує не завжди правильно, схильна до створення конфліктних ситуацій. Спілкується з вузьким колом засуджених. У відношенні до представників адміністрації намагається бути тактовна з метою поблажливого ставлення до себе. Не приймає участь у роботі самодіяльних організацій згідно ст. 127 КВК України, проявляє соціально-корисну ініціативу в організації суспільного життя відділення, але не входить до складу ради колективу засуджених відділення. Провину у скоєному злочині визнає повністю, але щиро не розкаюється (а.п. 17).

20.04.2017 року комісією установи розглядалося питання щодо застосування до засудженої ОСОБА_3 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України, але враховуючи характеристику на момент розгляду, комісією прийнято рішення, що засуджена не заслуговує на умовно-дострокове звільнення, не довела своє виправлення (а.о.с. 208, 217).

Судом враховано витяг із протоколу № 11 засідання комісії від 20.04.2017 року ЧВК № 44 по розгляду матеріалів застосування умовно-дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України, згідно якого вирішено не направляти матеріали до суду на умовно-дострокове звільнення, так як засуджена не довела свого виправлення (а.о.с. 217).

З врахуванням того, що поведінка засудженої враховується за весь період відбування нею покарання, а не тільки за останній час, тому доводи засудженої та її захисника про те, що стягнення, оголошені засудженій, погашені, має незадовільний стан здоров`я, в зв`язку з чим погіршилось ставлення до праці і тому до засудженої повинно бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, судом не приймаються до уваги. Дані щодо стану здоров`я, відсутність дисциплінарних стягнень мають важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийняті рішення про умовно-дострокове звільнення засудженої від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджена не надала конкретних переконливих доказів того, що процес її виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування нею призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше її виправлення можливе в умовах перебування на волі. Самі ввічливі відносини з персоналом та недопущення порушень утримання входить в її безпосередні обов`язки, а тому її поведінка не є такою що може слугувати прикладом для інших засуджених та бути підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Засуджена ОСОБА_3 не довела свого виправлення, вона не готова до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи, і у відповідності до вимог законодавства суд відмовляє в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 318-380, 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення за ст. 81 КК України - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя ОСОБА_1