Провадження № 1-кп/520/280/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження №0000226 відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Зеленопілі Розовського району Запорізької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-20.01.2010 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.149, ч.3 ст.303,ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, з застосуванням ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, у скоєнні злочину, передбаченого ст.27ч.3,ст. 187 ч.3 КК України, суд -

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_8 , раніше засуджений 20.01.2010 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.149, ч.3 ст.303,ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, з застосуванням ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, відносно якого судимість в порядку п.9,ч.1 ст.537, ст.539 КПК України не знята, скоїв умисний злочин при наступних обставинах.
В період часу в 2013 році, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у обвинуваченого ОСОБА_8 , на ґрунті ревнощів та з метою помсти, виник умисел на скоєння розбійного нападу відносно його колишньої співмешканки ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_8 , в серпні місяці 2013 року, при зустрічі з ОСОБА_9 на вул.Приморській у м.Одеса, у якого вході розмови між ними, поцікавився наявністю знайомих, які б, за грошову винагороду погодиться спричинити певній особі тілесні ушкодження, вказав, що готовий заплатити за це 700 доларів США.

Наступного дня ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_9 на вулиці Фонтанська дорога у м. Одеса, спілкуючись з яким повідомив про необхідність скоєння нападу на ОСОБА_7 , при цьому надавши ОСОБА_9 інформацію про місце роботи ОСОБА_7 , а саме вказавши на офіс у приміщені готелю Токіо-Стар, на автомобіль, на якому вона пересувається, описав її зовнішність. Також обвинувачений ОСОБА_8 доручив ОСОБА_9 вчинити злочин відносно ОСОБА_7 під виглядом розбійного нападу, із заподіянням тілесних ушкоджень у вигляді чисельних переломів кінцівок ніг, рук, хребта, а також поєднаного з проникненням в житло, з необхідністю заволодіння будь-якими коштовностями, що можуть перебувати за місцем нападу. Таким чином, ОСОБА_8 зініціював перед ОСОБА_9 скоєння злочину, намітив приблизний сценарій його вчинення, розробив план та визначив жертву - ОСОБА_7 .

У ході подальших зустрічей з ОСОБА_9 , що відбувались на початку жовтня місяця 2013 року, ОСОБА_8 , продовжуючи свої дії по організації скоєння злочину, вказав щоб ОСОБА_9 знайшов собі співучасників, а також надав ОСОБА_9 300 доларів США в якості авансу за виконання розбійного нападу відносно ОСОБА_7 .

Під час подальших зустрічей, ОСОБА_8 наполягав на прискоренні виконання ОСОБА_9 замовлення - запланованого розбійного нападу, на що ОСОБА_9 повідомляв згодою, не ставлячи до відому замовника - ОСОБА_8 про звернення до правоохоронних органів із заявою про готування до злочину.

Проведеним комплексом негласних слідчих дій, правоохоронними органами було імітовано обстановку скоєння злочину відносно ОСОБА_7 у вигляді розбійного нападу, поєднаного з проникнення у житло, з заподіянням тілесних ушкоджень, яке відбулося 11.10.2013 року за адресою: АДРЕСА_3 , у приміщенні квартири АДРЕСА_4 - тобто штучно відтворено злочин, замовником якого виступав ОСОБА_8 .

Наступного дня - 12.10.2013 року ОСОБА_9 повідомив у телефонній розмові ОСОБА_8 про виконання його замовлення по вчиненню дорученого злочину відносно ОСОБА_7 . Разом з цим, при телефонній розмові вони домовились зустрітись наступного дня для передачі викраденого майна потерпілої - золотих виробів, які були здобуті ОСОБА_9 в результаті ініційованого обвинуваченим злочину.

Співробітниками правоохоронних органів 13.10.2013 року на площі 10-го Квітня у м. Одеса обвинуваченого ОСОБА_8 було затримано, безпосередньо відразу при особистому обшуку у ОСОБА_8 в правому кармані його брюк було виявлено золоті вироби, які належать потерпілій ОСОБА_7 , а саме:

- ланцюжок з металу жовто-білого кольору, якірного плетіння, вартістю 6 868 гривень 71 копійок, на якому знаходиться хрестик з металу жовтого кольору, в середині якого розташований камінець білого кольору, вартістю 1095 гривень 58 копійок;

- дві сережки у вигляді кілець з металу жовтого кольору, вартістю 2120 гривень 59 копійок; - кільце круглої форми з металу жовтого кольору, на якому зверху розташований камінець фіолетового кольору квадратної форми вартістю 805 гривень 90 копійок;

- кільце неправильної форми, з металу жовтого кольору, на якому зверху розташовані камінці білого кольору в кількості 16 штук, вартістю 1177 гривень 28 копійок,а всього коштовностей на загальну вартість 12 тисяч 68 гривень 06 копійок, які обвинуваченому в салоні автомашини передав ОСОБА_9 , якими нібито він заволодів у ході вчинення розбійного нападу відносно ОСОБА_7 .

Своїми діями ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України - організація нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), поєднаного з проникненням у житло.

Допитаний в судовому засіданні по кримінальному провадженню обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав, під час дослідження судом доказів, зафіксованих на аудіо та відео записах та після їх дослідження, пояснив, що на досліджених судом доказах його голос та зображений він. Також пояснив, що працівники міліції при його затриманні підкинули йому в одяг золоті прикраси потерпілої.

Більше пояснень суду не надав, посилаючись на ст.63 Конституції України, на підставі якої він відмовився давати суду інші пояснення.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ст. ст. 27 ч. 3, 187 ч. 3 КК України, підтверджується в повному обсязі зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка пояснила суду, що у неї з обвинуваченим ОСОБА_8 були особисті стосунки, ОСОБА_8 хотів створити з нею сім`ю, але цього не сталося тому, що ОСОБА_8 знущався над нею, неодноразово її бив у присутності її дитини, спалив її автомобіль, через деякий час спалив другий її автомобіль. Обвинувачений погрожував їй, тому вона була налякана зазначеними діями ОСОБА_8 . Крім того, від інших осіб їй достовірно відомо, що ОСОБА_8 , який раніше проживав з іншою жінкою, помстився їй і жінку облили кислотою, після чого жінка стала інвалідом.

В жовтні місяці 2013 року їй зателефонували співробітники міліції, і попросили приїхати в районний відділ міліції. Від працівників міліції їй стало відомо, що ОСОБА_8 знайшов чоловіка, якому замовив скоїти проти неї злочин, побити її та пограбувати. Працівники міліції запропонували їй прийняти участь в імітації розбійного нападу на неї, про що вона в міліції підписувала документи про свою згоду. Вона віддала свої золоті прикраси працівникам міліції для імітації нападу на неї, так як ОСОБА_8 крім нанесення їй тілесних ушкоджень хотів заволодіти її майном. Про передачу нею особистих речей працівниками міліції також були складені відповідні документи.

11.10.2013 року ввечері, вона прийшла додому з працівниками міліції, де в її квартирі перевернули всі її речі, імітувавши пошук матеріальних цінностей, після чого, учасники процесу вибігли з її квартири та зникли. Вона зателефонувала в чергову частину міліції повідомила про скоєний злочин та викликала швидку медичну допомогу. Через деякий час на місце імітації злочину прибули співробітники міліції, а також швидка допомога, яка госпіталізувала її до лікарні на АДРЕСА_5 , де вона знаходилась три дні. Згодом працівники міліції повернули їй на зберігання золоті прикраси які вона зберігає до закінчення судом розгляду справи.

Після відтворення у судовому засіданні аудіо та відеозаписів вона впізнає на них голос ОСОБА_10 та впізнає його. Також на відеозаписі затримання обвинуваченого вона впізнає свої золоті прикраси які були знайдені у ОСОБА_8 в його одязі та вилучені працівниками міліції в присутності інших осіб.

Вона вважає, що поведінка обвинуваченого в судовому засіданні викликана бажанням затягнути розгляд справи судом.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що з обвинуваченим ОСОБА_8 він знайомий приблизно з 2008 року. Обвинувачений знав, що він раніше був судимий та відбував покарання у місцях позбавлення волі. В 2013 році ОСОБА_8 звернувся до нього з пропозицією нанести тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 та заволодіти її майном. ОСОБА_8 пояснив, що йому потрібно, щоб ОСОБА_7 кілька місяців знаходилась у лікарні також він бажає заволодіти її майном. ОСОБА_8 заздалегідь показав йому де живе потерпіла, де вона працює. Вони разом з ОСОБА_8 під`їзжали до місця роботи потерпілої, він бачив потерпілу здалека, вона була з дитиною. ОСОБА_8 розповів йому де працює потерпіла, де знаходиться її офіс, де в офісі її робоче місце, розповів, що також в офісі працюють ще дві жінки в кабінеті, що потерпілої робоче місце справа при вході в кабінет, що вона носить багато золотих прикрас. Він разом з товаришем, з яким мав нібито напасти на потерпілу, робили вигляд, що стежили за потерпілою, заходив товариш на роботу до потерпілої.

Згідно сценарію, який розробив ОСОБА_8 якщо напад буде здійснений по дорозі додому, то потрібно було забрати у потерпілої золоті прикраси, ключі від автомобіля та автомобіль, а якщо напад буде скоєний вдома у потерпілої, то необхідно забрати цінні речі потерпілої. За виконання замовлення ОСОБА_8 на 6-й ст.В.Фонтану 30 серпня 2013 року надав йому 300 доларів США. Він хотів отримати більше, але ОСОБА_8 сказав, що за 500 доларів може знайти людину, яка вб`є потерпілу. Він погодився на пропозицію ОСОБА_8 , так як зрозумів, що якщо він відмовиться, то ОСОБА_8 знайде іншу людину для виконання свого замовлення з метою побиття та пограбування потерпілої. Тому, жаліючи потерпілу, не бажаючи, щоб потерпілій було спричинено шкоду здоров`я чи загроза життю він погодився на пропозиції обвинуваченого, але після чого він звернувся до міліції з відповідною заявою. Працівникам міліції він розповів про готування злочину, надав працівникам міліції гроші, які отримав від ОСОБА_8 , після чого при подальших зустрічах з ОСОБА_8 він фіксував всі розмови технічними засобами, які надали йому працівники міліції.

Працівники міліції розробили план імітування скоєння злочину відносно потерпілої з його участю, з метою проведення контролю за вчиненням злочину обвинуваченим.

Він зустрічався з ОСОБА_8 тричі при зустрічах той наполягав на скорішому виконанні нападу на потерпілу, також дзвонив йому по телефону вимагаючи швидше виконати його заказ.. При зустрічах він виясняв у ОСОБА_8 про речі та автомобіль потерпілої, на що ОСОБА_8 пояснював йому як необхідно треба все виконати.

В день, призначений для скоєння імітації нападу на потерпілу працівники міліції попередили його нікуди не виходити з дому,сказали, що за ним приїдуть.

На наступний день після імітації скоєння нападу на потерпілу, працівники міліції надали йому золоті прикраси потерпілої, з метою їх передачі обвинуваченому ОСОБА_8 як підтвердження виконання замовлення обвинуваченого ОСОБА_8 про скоєння розбійного нападу на потерпілу. Після чого він зателефонував ОСОБА_8 , повідомив, що все гаразд, потім зустрівся з ОСОБА_8 в м.Одеса в районі Французьського бульвару. ОСОБА_8 сів до нього в автомобіль на переднє пасажирське сидіння зліва,оскільки його автомобіль має правосторонній руль, тому ОСОБА_8 по відношенню до нього сидів правою частиною тіла, ближче до нього правою рукою.

Доповідаючи обвинуваченому про виконання його заказу, що до скоєння злочину, відносно потерпілої, він розповів, що потерпіла знаходиться у лікарні, показав обвинуваченому золоті прикраси, які ОСОБА_8 оглянув та впізнав, як прикраси потерпілої, ОСОБА_8 взяв золоті прикраси потерпілої у нього з рук та поклав їх в свій одяг з правої сторони і сказав їхати на вул.Каштанову, з метою продажі золотих прикрас. Однак, там же, прямо в салоні автомобіля,на сидінні обвинувачений був затриманий працівниками міліції. В момент затримання ОСОБА_8 намагався викинути золоті прикраси у нього в автомобілі, але не встиг цього зробити і золоті прикраси потерпілої все таки залишилися в одязі обвинуваченого ОСОБА_8 які були знайдені працівниками міліції та вилучені як доказ скоєння злочину. Крім нього та обвинуваченого в автомобілі більше нікого не було.

Також пояснив, що ніколи не брав у ОСОБА_8 гроші в борг, ніколи не працював на працівників міліції. В цій частині пояснення обвинуваченого він вважає неправдивими.

Свідок ОСОБА_11 в суді пояснила, що вона є сусідкою потерпілої ОСОБА_7 11.10.2013 року вона гуляла з дитиною біля будинку, бачила двох хлопців, які просто стояли у дворі, потерпілу не бачила. Потім її запросили працівники міліції, які сказали, що на її сусідку напали та пограбували, розпитували в неї про те, що вона бачила.

Крім цього винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується іншими перевіреними та дослідженими у судовому засіданні доказами :

- письмовою інформацією, наданою слідчим суддею Апеляційного суду Одеської області №20 нт від 25.04.2014 року, з тексту якої видно про те, що ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 11.10.2013 року було надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст.260 КПК України відносно ОСОБА_12

- витягом з ЄРДР від 10.10.2013 року (а.с.1 т.3);

- заявою ОСОБА_9 від 10.10.2013 року, згідно тексту якої вбачається, що ОСОБА_9 письмово звернувся до прокурора Малиновського району м.Одеси із заявою, в якій повідомив, що ОСОБА_8 організував та на даний час керує підготовкою скоєння злочину, а саме розбійного нападу з проникненням у житло відносно ОСОБА_7 (а.с. 2 т.3);

- заявою ОСОБА_9 від 11.10.2013 року слідчому СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеської області, з тексту якої вбачається, що ОСОБА_9 добровільно видав співробітникам правоохоронних органів 300 доларів США, купюрами по 100 доларів США, які раніше були передані йому ОСОБА_8 в якості завдатку за виконання нападу на ОСОБА_7 (а.с.14 т.3);

- заявою ОСОБА_7 від 11.10.2013 року, з якої вбачається, що ОСОБА_7 надає свою згоду на участь у проведенні заходів, направлених на викриття ОСОБА_8 в організації розбійного нападу відносно неї, для чого вона добровільно видає працівникам міліції належні їй золоті прикраси, а саме: золотий ланцюжок з хрестиком, сережки у кількості 2-х штук з камінцями, 2 золотих кільця з камінцями, ключ від автомобіля, портмоне чорного кольору, в середині якого знаходяться документи на ім`я ОСОБА_7 (а.с. 16 т.3);

- протоколом огляду предметів від 11.10.2013 року з фототаблицями, згідно якого оглянуті особисті речі ОСОБА_7 , які вона видала працівникам міліції для проведення оперативних заходів (імітування розбійного нападу) (а.с. 17-26 т.3);

- витягом з ЄРДР від 11.10.2013 року (а.с.29 т.3);

- повідомленням оператора „102" від 11.10.2013 року, згідно якого, 11.10.2013 року оператору «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що за адресою: АДРЕСА_6 з погрозою ножа заволоділи речами та золотими виробами ОСОБА_7 (а.с.30 т.3);

- повідомленням швидкої допомоги БР. № 43 від 11.10.2013 року, згідно якого 11.10.2013 року в 20 годин 25 хвилин до Міської клінічної лікарні №10 доставлена ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями у вигляді численних забоїв м`яких тканин тіла, отриманими від невідомих осіб за місцем її проживання (а.с.31 т.3);

- довідкою Міської клінічної лікарні №10 згідно якої 11.10.2013 року о 20 годині 25 хвилин в міськлікарню № 10 доставлена ОСОБА_7 з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, забій головного мозку, забій хрестового відділу ( а.с. 32 т.3);

- протоколом огляду місця події від 11.10.2013 року з фототаблицями, згідно якого, 11.10.2013 року у присутності понятих, слідчим був проведений огляд квартири АДРЕСА_7 , в ході якого зафіксовані ознаки розбійного нападу з проникненням до житлового приміщення, з місця події були вилучені 10 часткових слідів пальців рук ( а.с. 33-40 т.3);

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 11.10.2013 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 звернулась до правоохоронних органів із заявою, в якій повідомила про вчинення відносно неї 11.10.2013 року розбійного нападу двома невідомими особами за місцем її проживання, в результаті якого їй нанесені тілесні ушкодження та заволоділи її золотими прикрасами (а.с. 42-44 т.3);

- протоколом огляду особи та вручення майна для проведення контролю за вчиненням злочину у формі - імітування обстановки злочину від 13.10.2013 року, згідно якого, співробітниками правоохоронних органів був оглянутий ОСОБА_9 на наявність в нього особистих речей, після чого, ОСОБА_9 видано для проведення контролю за вчиненням злочину у формі - імітування обстановки злочину, майно: ланцюжок з металу жовто-білого кольору, якірного плетіння, на якому знаходився хрест з металу жовтого кольору, з камінцем білого кольору всередині хреста; дві сережки у вигляді кілець з металу жовтого кольору, з камінцями білого кольору; кільце круглої форми, з металу жовтого кольору, з камінцем фіолетового кольору; кільце неправильної форми, з металу жовтого кольору, з 16-ю камінцями білого кольору (а.с. 58-59 т.3);

- постановою старшого прокурора прокуратури Малиновського району м. Одеси ОСОБА_13 про проведення контролю за вчиненням злочину у формі - імітування обстановки злочину від 11.10.2013 року, з якого на підставі акту №9 від 22.10.2013 року скасований гриф секретності, з якого вбачається, що співробітникам СКР Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, доручено провести імітування обстановки злочину - розбійного нападу з проникненням у житло відносно ОСОБА_7 , з метою отримання доказів злочинної діяльності ОСОБА_8 , повного викриття схеми, пов`язаної з організацією розбійного нападу на потерпілу, з затриманням особи, з використанням несправжніх (імітаційних) та ідентифікованих (помічених засобів), відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження ( а.с. 60-61 т.3);

- протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину у формі - імітування обстановки злочину від 11.10.2013 року, згідно до якого, 11.10.2013 року проведений слідчий експеримент та імітування розбійного нападу з проникненням у житло ОСОБА_7 .

В імітуванні злочину брали участь двоє співробітників СКР Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які за місцем проживання потерпілої у кв. АДРЕСА_7 здійснили імітування розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_7 з проникненням у житло. Після чого, потерпіла ОСОБА_7 здійснила виклик служби «102» та повідомила, що під загрозою ножа у неї викрали золоті вироби. Даний факт був зареєстрований та було відкрито кримінальне провадження №0006569 (а.с. 62-64 т.3);

- протоколом про результати аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_8 від 18.10.2013 року, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Одеської області від 11.10.2013 року, в ході проведення аудіо -, відеоконтролю зафіксовано, що 11.10.2013 року в період часу з 13 години 27 хвилин, ОСОБА_8 , знаходячись у приміщені кафе, веде розмову з об`єктом ОСОБА_9 щодо організації розбійного нападу на ОСОБА_7 . В ході розмови ОСОБА_8 обговорює з ОСОБА_9 можливі варіанти вчинення злочину відносно ОСОБА_7 за місцем її роботи та місцем проживання. ОСОБА_8 дає вказівку забрати у потерпілої золоті вироби, які згодом він викупить та спричинити потерпілій тілесні ушкодження, тобто обговорює з ОСОБА_9 місце, спосіб скоєння злочину відносно потерпілої (а.с.65-69 т.3);

- протоколом про результати аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_8 від 18.10.2013 року, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Одеської області від 11.10.2013 року згідно якого, зафіксовано, як 13.10.2013 року ОСОБА_8 сідає в автомобіль ОСОБА_9 , автомобіль починає рухатись. ОСОБА_9 повідомляє ОСОБА_8 , що все нормально, тобто злочин скоєний, після чого передає ОСОБА_8 прозорий целофановий пакет із золотими прикрасами, який ОСОБА_10 розглядає, при цьому ОСОБА_9 повідомляє ОСОБА_10 , що злочин вчинений за місцем проживання потерпілої та золоті прикраси, якими заволоділи важать 69 грам. Після чого автомобіль під керуванням ОСОБА_9 спереду блокується іншим автомобілем та здійснюється затримання ОСОБА_8 в салоні автомобіля (а.с. 70-71 т.3);

- відтвореними в судовому засіданні аудіозаписами результатів аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_8 , зафіксованих на носії інформації DVD-R та аудіо - відеозаписами результатів аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_8 , зафіксованих на носії інформації MSD, підтверджуються обставини зустрічей ОСОБА_8 з ОСОБА_9 , викладені в протоколах про результати аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_8 від 18.10.2013 року повністю підтверджуються аудіо та відеозаписами. (а.с.72, 73 т.3);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 13.10.2013 року, з якого вбачається, що 13.10.2013 року о 18 годині 10 хвилин на пл. 10-го Квітня в м. Одесі, слідчим СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області за участю оперуповноважених СКР Малиновського РВ був затриманий ОСОБА_8 , за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. Після чого, в присутності понятих у ОСОБА_10 в ході особистого обшуку, в зовнішній кишені штанів, одягнених на обвинуваченому справа, був виявлений та вилучений полімерний пакет, в якому знаходились: ланцюжок з металу жовто-білого кольору, якірного плетіння, на якому знаходився хрест з металу жовтого кольору, з камінцем білого кольору всередині хреста; дві сережки у вигляді кілець з металу жовтого кольору, з камінцями білого кольору; кільце круглої форми, з металу жовтого кольору, з камінцем фіолетового кольору; кільце неправильної форми, з металу жовтого кольору, з 16-ю камінцями білого кольору. Вилучене майно було опечатано біркою та скріплено підписами (а.с. 74-77 т.3);

- відтвореним в судовому засіданні відеозаписом затримання ОСОБА_8 , зафіксованим на компакт - диск DVD-R, згідно якого видно, що на пл. 10-го Квітня в м. Одесі, в салоні автомобіля обвинувачений ОСОБА_8 знаходиться по відношенню до водія ОСОБА_9 правою частиною свого тіла. Руль в автомобілі яким керував ОСОБА_9 розташований праворуч. На відеозапису видно, як ОСОБА_9 передає ОСОБА_10 пакет з речами, які ОСОБА_8 бере правою рукою та кладе в карман свого одягу з правої сторони. Відразу ж працівники міліції здійснюють затримання ОСОБА_8 в салоні автомобіля. В момент затримання ОСОБА_8 , не зміг вийти з салону автомобіля, тобто його затримання було здійснено безпосередньо в салоні автомобіля. Також з візуально відеозапису видно, що ОСОБА_8 ніхто з присутніх осіб нічого не передавав, не забирав та не підкидав.

Працівниками міліції у ОСОБА_8 справа в кармані його одягу були виявлені та вилучені золоті вироби які йому безпосередньо в салоні автомобіля передав ОСОБА_9 ..

Крім того, видно і чути, що при затриманні ОСОБА_8 працівники міліції роз`яснили його процесуальні права (а.с.78 т.3).

- протоколом огляду предмету від 14.10.2013 року, з якого вбачається, що слідчим оглянутий полімерний пакет, скріплений біркою та підписами слідчого, понятих, цілісність якого не порушена. При розпакуванні слідчим оглянуті предмети, вилучені у ОСОБА_8 під час затримання, в тому числі ланцюжок з металу жовто-білого кольору, якірного плетіння, на якому знаходився хрест з металу жовтого кольору, з камінцем білого кольору всередині хреста; дві сережки у вигляді кілець з металу жовтого кольору, з камінцями білого кольору; кільце круглої форми, з металу жовтого кольору, з камінцем фіолетового кольору; кільце неправильної форми, з металу жовтого кольору, з 16-ю камінцями білого кольору (а.с. 97-98 т.3);

- постановою про залучення речових доказів до кримінального провадження та письмовою розпискою потерпілої ОСОБА_7 про отримання для зберігання речових доказів ланцюжок з металу жовто-білого кольору, якірного плетіння, на якому знаходився хрест з металу жовтого кольору, з камінцем білого кольору всередині хреста; дві сережки у вигляді кілець з металу жовтого кольору, з камінцями білого кольору; кільце круглої форми, з металу жовтого кольору, з камінцем фіолетового кольору; кільце неправильної форми, з металу жовтого кольору, з 16-ю камінцями білого кольору для зберігання ( а.с. 99-100 т.3);

- протоколом огляду предмету від 14.10.2013 року, згідно якого видно, що слідчим проведено огляд ком пакт диску та грошових коштів в сумі 300 доларів США, добровільно виданих ОСОБА_9 (а.с.101 т.3);

- постановою про здачу грошей на зберігання у фінансовий сектор Малиновського РВ від 05.11.2013 року та квитанцією №0000608, згідно яких грошові кошти у сумі 117 грн. 90 коп. та у сумі 300 доларів США передані на зберігання у фінансовий сектор Малиновського РВ(а.с.102-103; 104 т.3);

- постановою від 14.10.2013 року про залучення речових доказів до кримінального провадження та квитанцією №002119 (а.с.105; 106 т.3);

- ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеса від 16.10.2016 року про накладення арешту на майно, як речові докази по справі, яке було добровільно видане ОСОБА_9 та майно як речові докази , яке вилучено у обвинуваченого ОСОБА_8 (а.с.109-110 т.3);

Суд вислухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що досліджені судом в їх сукупності докази повністю підтверджують вину обвинуваченого в скоєнні організації нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), поєднаного з проникнення у житло.

Доводи обвинуваченого про те, що під час його затримання працівниками міліції вилучені у нього золоті вироби, які належать потерпілій, йому були підкинуті працівниками міліції, судом ретельно перевірені. Тому суд вважає, що такі доводи обвинуваченого повністю спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами по справі.

Оскільки з самого відеозапису затримання ОСОБА_8 , відтвореного у судовому засіданні видно, що затримання ОСОБА_8 працівниками міліції було здійснено безпосередньо відразу після отримання обвинуваченим ОСОБА_8 від ОСОБА_16 в салоні автомашини пакета з золотими виробами потерпілої, який ОСОБА_8 взяв своїми руками від ОСОБА_9 та поклав з правої сторони свого одягу в правий карман свого одягу. І там же, саме з правої сторони одягу обвинуваченого, в кармані його одягу, працівниками міліції було знайдено та вилучено саме у ОСОБА_8 пакет з золотими виробами які належать потерпілій які були вручені працівниками міліції ОСОБА_16 з метою викриття обвинуваченого в організації скоєння злочину.

Крім того, такі доводи обвинуваченого спростовуються також поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , які в свою чергу, повністю збігаються та співпадають з відеозаписом та аудіо записом дослідженими в судовому засіданні про обставини спілкування між ним до скоєння злочину, про обставини приготування до скоєння злочину, та про обставини під час передачі золотих виробів та про затримання ОСОБА_8 , в ході якого з участю понятих було виявлено та вилучено у ОСОБА_8 золоті вироби, які належать потерпілій.
Не визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні тяжкого злочину, суд розцінює як відсутність каяття у скоєнні злочину та спробу обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинення умисного злочину.

Суд вважає, що потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_9 дали суду послідовні об`єктивні та правдиві пояснення з приводу організації обвинуваченим ОСОБА_8 скоєння злочину проти потерпілої, які судом належним чином перевірені, тому суд визнає такі досліджені судом докази достовірними та правдивими доказами, оскільки вони повністю підтверджуються іншими доказами по справі дослідженими судом.

Згідно показань свідка ОСОБА_11 вбачається, що працівники міліції після імітування вчинення злочину, відносно потерпілої, проводили опитування з метою виявлення можливих свідків скоєння злочину, що підтверджує, що працівниками міліції проводились імітаційні дії також безпосередньо після імітування скоєння злочину.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування фактично були проведені конкретні спеціальні імітаційні процесуальні дії за якими був здійснений належний контроль працівниками міліції за імітаційним скоєнням злочину, з метою викриття замовника скоєння злочину відносно потерпілої.

Судом перевірена та встановлена законність проведення аудіо-, відеоконтролю за особою.

З протоколів про результати аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_8 від 18.10.2013 року, судом встановлено, що вказані дії проводились співробітниками СКР Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Одеської області від 11.10.2013 року.

Вказаний факт знайшов своє підтвердження наданою до Київському районного суду м. Одеси інформацією з Апеляційного суду Одеської області, згідно якої, 11.10.2013 року, слідчим суддею Апеляційного суду Одеської області наданий дозвіл, у формі ухвали на проведення аудіо -, відеоконтролю за особою ОСОБА_8 , з метою повного викриття схеми, пов`язаної з організацією розбійного нападу на потерпілу, з затриманням особи.

Суд не може прийняти до уваги та визнати в якості належного, допустимого доказу по справі аудіозапис (компакт-диск CD-R) розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , виданий ОСОБА_9 слідчому СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області (т. 3 а.с.15), оскільки, вказаний запис був здійснений на диктофон мобільного телефону ОСОБА_9 за його власною ініціативою, до звернення ним з заявою про готування злочину до правоохоронних органів, без залучення оперативних співробітників правоохоронних органів. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б підтвердили законність здобуття наданої ОСОБА_9 інформації.
Таким чином, суд приходить до висновку, що по справі є сукупність наведених вище та досліджених судом доказів, які за своїм змістом чіткі, зрозумілі, послідовні, які достатньо повно викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.

При встановлених в суді по справі фактичних обставин суд приходить до висновку, що є причинний зв`язок між діями обвинуваченого і наслідками, які настали від його умисних дій.

Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину при обставинах, викладених у вироку, доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст.ст. 27 ч. 3, 187 ч. 3 КК України за кваліфікуючими ознаками - організація нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, мотиви та обставини вчиненого умисного кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Суд враховує, правові позиції викладені в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» про те, що у випадках притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка раніше була засуджена із звільненням від відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком суду, в випадку скоєння нового злочину, після закінчення іспитового строку, суди повинні долучати до справи копію судового рішення про звільнення такого засудженого від раніше призначеного покарання. Якщо таке рішення не ухвалювалося то суд, при розгляді справи, про новий злочин, не вправі призначати такій особі покарання за сукупністю вироків, тому, при призначенні покарання ОСОБА_8 суд не застосовує норми ст.71 КК України.
Крім того, суд при призначенні покарання враховує, що відповідно до ст.34 КК України рецидив злочинів має місце там, де особа, яка має не зняту або не погашену судимість за раніше вчинений умисний злочин , вчиняє новий умисний злочин.

Згідно ст. 88 КК України погашення судимості це автоматичне її припинення закінченням певних строків за умови не вчинення особою протягом строку судимості нового злочину. А, зняття судимості є припинення її постановою суду.

Тому враховуючи, що відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , на період постанови вироку суду, по даному кримінальному провадженню, не має ухвали іншого складу суду про звільнення обвинуваченого від подальшого відбування покарання за вироком Приморським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.149, ч.3 ст.303, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, із застосуванням ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, що судове рішення про звільнення ОСОБА_8 від призначеного раніше судом покарання в порядку п.9,ч.1 ст.537,ст.539 КПК України , не ухвалювалось, не надано суду його копію.
Враховуючи, що кримінально правовими наслідками судимості є те, що судимість враховується при визначенні рецидиву злочину ст. 34 КК України, суд вважає, що обвинувачений при викладених обставинах, має одну не зняту судимість за скоєння умисного злочину.

Враховуючи те, що законом заборонено призначати покарання особі раніше судимій застосовуючи ст. 69 КК України в випадку коли така особа має не зняту судимість має рецидив злочину, враховуючи норму ст.34 КК України. Тому враховуючи,що ОСОБА_8 скоїв новий умисний злочин, за який засуджується судом як особа яка має не зняту судимість за умисний злочин.

Тому, суд приходить до висновку, що обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_8 , передбаченою ст.67 КК України є рецидив злочину.

Відповідно до ст.66 ч.2 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , суд визнає стан здоров`я ОСОБА_8 , а саме, що згідно медичних довідок ОСОБА_8 хворіє. Інших обставин, передбачених ч.1 ст.66 КК України, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

П.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, тобто із застосування ст.69 КК може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що не встановлено правових підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_8 .
Крім того, ч.1 ст.75 КК України передбачено, можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Тому суд приходить до висновку, що при призначенні покарання ОСОБА_8 немає правових підстав для призначення покарання із застосуванням ст.75 КК України.
При викладених обставинах, суд вважає необхідним з метою виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів, призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна в дохід держави.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_8 необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 13.10.2013 року по 14.08.2015 року, та з 22.02.2016 року до набрання законної сили вироком суду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у скоєні злочину передбаченого ст.ст. 27 ч. 3, 187 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років, з конфіскацією всього його особистого майна в дохід держави, з утриманням в кримінально-виконавчій установі, визначеній органами, які відають виконанням покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, до набрання вироком чинності, залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 22.02.2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_8 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з періоду часу з 13.10.2013 року по 14.08.2015 року та до моменту вступу вироку в законну силу.

Речові докази:

-ланцюжок з металу жовто-білого кольору, дві сережки у вигляді кілець з металу жовтого кольору, кільце круглої форми з металу жовтого кольору, кільце неправильної форми з металу жовтого кольору - повернутими за належністю потерпілій (т. 3 а.с. 99-100);

-грошові кошти у сумі 117гривень 90 коп. та 300 доларів США, мобільний телефон „НОКІА 6700", мобільний телефон „Самсунг", сім-карту абонента „Лайф", сім-карту абонента „МТС", годинник фірми „ХАНОВА", браслет з металу жовтого кольору - конфіскувати в дохід держави (т. 3 а.с. 105-106, 109-110).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

головуючий суддя: ОСОБА_1

суддя: ОСОБА_2

суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_1