Провадження № 1-кп/537/70/2017
Справа № 537/394/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2017 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , при секретарі ОСОБА_8 , розглянувши у відритому підготовчому судовому засіданні в місті Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №0000124 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в порядку статті 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 146, частиною 2 статті 186 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Кременчука, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В проваджденні Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області перебуває кримінальне провадження №0000124 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 146, частиною 2 статті 186 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_2 заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання мотивував тим, що існує ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, оскільки кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_3 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого злочину, за яке згідно чинного законодавства передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років. Окрім того, ОСОБА_3 не має постійного місця роботи, не одружений, не має міцних соціальних та родинних зв`язків на території міста Кременчука, а відтак наявність ризиків в сукупності з обґрунтованою підозрою є підставою для застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заявлене прокурором клопотання підтримав.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи його необґрунтованим.
Відповідно до частини 3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Згідно із частиною 3 статті 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Як вбачається з даних реєстру матеріалів досудового розслідування, відносно ОСОБА_3 07 грудня 2016 року ухвалою слідчого судді було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 05 лютого 2017 року. До суду ж обвинувальний акт надійшов 30 січня 2017 року, тобто до закінчення строку дії запобіжного заходу.
Згідно із частиною 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.
Вирішуючи заявлене прокурором клопотання щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із вимог статті 29 Конституції України, якими передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогами статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
У пункті 1 статті 1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.
Рішенням Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року встановлено, що відсутність чітко сформульованих положень, які б визначали чи можливо належним чином продовжити застосування на стадії досудового слідства запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного на визначений період на стадії досудового слідства, не відповідає критерію «передбачуваності закону» для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції (п.74)
За викладених обставин, оцінюючи суспільну небезпечність та тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 , з метою запобігання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає недостатнім застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, та вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись статтями 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчука, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в порядку статті 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 03 лютого 2017 року з 10 год. 15 хв. і до 03 квітня 2017 року до 24 годин 00 хвилин.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1