Справа № 562/3295/16-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
02 жовтня 2016 року близько 11 години 11 хвилин ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні магазину «Колібріс №7» за адресою: м. Здолбунів, вул. Шкільна, 44, Рівненської області, переконавшись, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно викрав пластмасову скриньку для пожертв вартістю 60 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 133 гривні, чим спричинив для ТзОВ «Торговий дім «Аванта» майнову шкоду на загальну суму 193 гривні.
23.12.2016 року в м. Здолбунів між представником потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.
Згідно даної угоди ОСОБА_4 та представник потерпілого ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинний понести ОСОБА_4 у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, які роз`яснені представнику потерпілого, обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 ст. 185 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ч.1 ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні показала, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.
Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Враховуючи викладене, вислухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди про примирення, думку представника потерпілого, захисника обвинувачено, а також пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.
Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинено злочини середньої тяжкості, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а тому його дії кваліфікує за частиною 2 ст. 185 КК України.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий25.10.2011 року Рівненським міським судом за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді п`яти років трьох місяців позбавлення волі, 31.12.2015 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання; 04.10.2016 року Здолбунівським районним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком тривалістю 1 рік.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.
Обвинувачений раніше судимий, однак даний злочин було вчинено до постановлення попереднього вироку, покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченого, тому, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та представником потерпілого та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 473-476 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням за даним вироком та за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2016 року, призначити остаточне покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.
Речові докази, а саме: оптичний диск «DVD+R, 4,7 GB 120 min» на якому знаходиться відеозапис загальною тривалістю 3,57 хвилин залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: