справа № 198/529/15-к
провадження № 1-кс/0198/72/15
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Матяшівка Великобагачанського району Полтавської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, освіта середня, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз 13.06.2014 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений 22.06.2015 року з Жовтоводської ВК Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання,
25 серпня 2015 року слідчий СВ Юр`ївського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В клопотанні слідчий вказує на те, що 08 серпня 2015 року ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що в приміщенні господарської будівлі, розташованої на території домоволодіння, яке належить ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться металеві вироби, вирішив здійснити крадіжку чужого майна. З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 через незачинені двері протиправно проник всередину вказаного приміщення, звідки таємно з корисливих мотивів викрав майно металеві вироби, що належали ОСОБА_6 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, та в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто є підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, слідчий зазначає, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, маючи не зняту та не погашену судимість.
Також в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання в с. Весела Гірка, так як не має сім`ї, постійного місця роботи, при цьому відсутні будь-які джерела доходів.
З метою запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, при цьому вважаючи, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу неможливо. З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного вважає доцільним покладення на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 підтримали, оскільки наявний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження та останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти застосовування до нього запобіжного заходу.
Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
22 серпня 2015 року ОСОБА_5 відповідно до ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто його дії кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у приміщення (а.с. 12).
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких, за яке встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.
Клопотання про обрання запобіжного заходу вручено підозрюваному 22 серпня 2015 року о 15 годині 30 хвилин, що підтверджується його підписом (а.с. 5).
Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Обґрунтованість пред`явленої підозри підтверджується наданими суду копіями матеріалів кримінального провадження, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 16.08.2015 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 22.08.2015 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 18.08.2015 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.08.2015року; протоколом проведення слідчого експерименту від 22.08.2015 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.
За вимогами статті 178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя повинен оцінити в сукупності всі обставини справи і дані про особу підозрюваного.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді клопотання, слідчий суддя зобов`язаний здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Вивченням даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що власної сім`ї (дружини, неповнолітніх дітей) не має, тяжкими захворюваннями не страждає, інвалідом не являється, при цьому продовжує вчиняти злочини з метою здобуття засобів для існування для себе, раніше судимий за скоєння злочинів, негативно характеризується за місцем свого проживання.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 з червня 2015 року мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено характеристикою з місця проживання, виданою 18 серпня 2015 року Варварівською сільською радою Юр`ївського району Дніпропетровської області, та поясненнями підозрюваного (а.с. 14).
Однак, ні характеристика з місця проживання, ні інші матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу не містять відомостей про власника житлового будинку, де підозрюваний фактично проживає, кількість зареєстрованих осіб. Крім того, невідомі підстави та термін, на яких ОСОБА_5 оселився за вказаною адресою.
Однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст. 22 КПК України), яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту своїх позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Таким чином, обов`язок подання доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні, покладено на особу, яка заявляє таке клопотання.
Пояснення самого підозрюваного ОСОБА_5 , надані в судовому засіданні з приводу обставин тимчасового проживання в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є недостатніми з огляду на відсутність підтвердження їх належними письмовими доказами та поясненнями самого власника житла.
Враховуючи, що відповідно до ст. 181 КПК України для здійснення контролю за підозрюваним та виконанням ним обов`язків, покладених на нього під час досудового розслідування, працівники органів внутрішніх справ мають право з`являтися за місцем проживання цієї особи та безперешкодно входити до житлового приміщення, прийняття рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без з`ясування обставин проживання ОСОБА_5 в житловому приміщенні, де він не зареєстрований, може призвести до суттєвого порушення прав та свобод власника житла.
Крім того, клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не відповідає вимогам ч. 1 ст. 184 КПК України, оскільки слідчим не доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, не зможе запобігти виявленим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку.
Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
На підставі викладеного, вважаю необхідним відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області в 5-денний термін з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1