У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2017 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4

В С Т А Н О В И Л А :
Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим досудове розслідування проведено повно, проведений аналіз всіх доказів в сукупності та зроблений правильний висновок про відсутність в діях голови Національного банку України (далі НБУ) складу злочинів, передбачених ст. ст. 111, 328, 364 КК України.
На думку ОСОБА_5 , досудове розслідування проведено неповно, поверхнево, оскільки слідчим не було вжито всіх, передбачених законом, заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події злочину.
Апелянт звертає увагу на те, що слідчим, в порушення ст. 110 КПК України, в мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження не зазначено жодних посилань на обставини, які стали підставою для закриття провадження. Крім того, ОСОБА_5 зазначає, що слідчим всупереч вимогам КПК України, не забезпечено повне дослідження обставин злочину, які стосуються незаконних дій голови НБУ.
Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши матеріали провадження за скаргою та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З таким висновком суду слідчого судді не погоджується колегія суддів.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 27 березня 2015 року за заявою ОСОБА_5 до ЄРДР були внесені відомості і розпочате досудове розслідування за ознаками злочинів, передбачених ст. 111 КК України за фактом вчинення головою НБУ державної зради, за ст. 328 КК України за фактом передачі головою НБУ іноземній державі інформації, що становить державну таємницю, за ст. 364 КК України, що полягає у вчиненні головою НБУ дій, які спрямовані на ослаблення національної валюти України.
Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях голови НБУ складу злочинів, передбачених ст. ст. 111, 328, 364 КК України, слідчий мотивував його тим, що заява ОСОБА_5 , окрім загальних фраз щодо завданої шкоди охоронюваних правам та інтересам громадян України, не містить конкретних відомостей про подію злочинів та обставин їх вчинення. В постанові слідчого вказано, що проведеними слідчими діями не встановлено жодних даних, які б достовірно вказували на наявність в діях голови НБУ ознак злочинів, передбачених ст. ст. 111, 328, 364 КК України.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 40 КПК України, слідчий є самостійний у своїй професійній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України завданням слідчого судді є здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Повноваження слідчого судді щодо оскаржень рішення, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, визначені главою 26 КПК України, де передбачено право слідчого судді на перевірку законності прийнятого слідчим рішенням про закриття кримінального провадження.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вказав, що досудове розслідування проведено повно.
Проте, з досліджених апеляційним судом матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не проведено жодних слідчих дій. Відтак висновок слідчого судді про повноту досудового розслідування та законність рішення про закриття кримінального провадження є необґрунтованим.
Колегія суддів зазначає, що матеріали кримінального провадження містять запит слідчого до Державної міграційної служби України, датований 04 червня 2015 року, в той час, як постанова про закриття кримінального провадження прийнята 27 травня 2015 року.
Закриваючи кримінальне провадження, слідчий мотивував його тим, що заява ОСОБА_5 про злочини не місять жодних відомостей, які вказували б на наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони злочинів кримінального провадження. Проте, чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено форми заяви, повідомлення про злочини. Тобто особа повідомляє про обставини вчиненого злочину так, як вона їх сприймає.
З`ясування обставин злочину, наявність чи відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину можливе, зокрема, шляхом допиту самої особи, яка заявила про злочин з попередженням її про відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення щодо вчинення злочину. Проте це слідчим зроблено не було.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено не повно, а відтак рішення про його закриття є передчасним.
Перевіряючи законність прийнятого слідчим суддею рішення, апеляційний суд відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України має право скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, тобто розглянути скаргу, з якою звернулась особа до слідчого судді, по суті.
За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 380, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3