Яготинський районний суд Київської області
ун. № 382/470/16-к
пр. № 1-кп/382/7/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2017 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Яготині Київської області кримінальне провадження №0000453, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 вересня 2015 року, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Яготина Київської області, із незакінченою вищою освітою, працюючого на технічній станції у ФОП ОСОБА_10 , не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП: НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:
11 вересня 2015 року близько 23 години ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ 21093, н/з НОМЕР_2 , рухався по вул. Дарницькій в м. Яготині Київської області у напрямку до вул. Шевченка в м. Яготині Київської області.
Керуючи вказаним автомобілем та здійснивши виїзд з вулиці Дарницька на вулицю Шевченка в м. Яготині, ОСОБА_9 проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не переконався у безпечності виконуваного маневру, та не впоравшись із керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху вулиці Шевченка у м. Яготині, де допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 21013, н/з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ 21013, н/з НОМЕР_3 ОСОБА_6 згідно, з висновком судово-медичної експертизи №114/д від 24 листопада 2015 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому 7-го ребра ліворуч, перелому правої променевої кістки і шиловидного відростка правої ліктьової кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою розладу здоров`я понад 21 добу.
За описаних обставин ОСОБА_9 порушив наступні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 січня 2001 року:
- пункт 1.5, згідно з яким дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- пункт 2.3 б), згідно з яким водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом, у дорозі;
- пункт 2.9 а), згідно з яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;
- пункт 10.1, згідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- пункт 10.5, згідно з яким поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрестя проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатись ближче до правого краю проїзної частини;
- пункт 11.3, згідно з яким на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди;
- пункт 12.1, згідно з яким під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- пункт 12.2, згідно з яким у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;
- пункт 12.4, згідно з яким у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.
Порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_9 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому складі злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав і показав, що у вересні 2015 року він зустрівся з друзями близько 19 години вечора з Єфіменком і Ковтебою, біля АТБ вживали спиртне. Ще до них приєднався ОСОБА_11 . Вони вчотирьох поїхали до іншого знайомого в район ПМК. Він піднявся до знайомого, вжив спиртного, більше нічого не пам`ятає. Отямився, коли вже він був на задньому сидінні, а потерпілого вирізали з машини. Коли їхали, ОСОБА_12 сидів ззаду, ОСОБА_11 спереду, ОСОБА_13 сидів позаду нього, ОСОБА_9 . Посвідчення водія він зберігав в автомобілі, однак після ДТП знайти його не може. Розкаявся, просив пробачення у ОСОБА_6

ОСОБА_6 у судовому засіданні надав пояснення лише щодо цивільного позову.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що восени 2015 року він зустрівся з хлопцями в районі АТБ, там вживали спиртні напої. Потім поїхали до друзів в район ПМК на належному ОСОБА_15 автомобілі, автомобілем керував ОСОБА_16 , коли вони приїхали, ОСОБА_16 вийшов та піднявся до друзів. Потім ОСОБА_16 спустився, сів за кермо і вони поїхали додому. Потім сталася ДТП.

Інші свідки не допитувались, оскільки у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, ухвала про привід залишилась частково невиконаною.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 114/д від 10 листопада 2015 року (т. 1 а.с. 65-66) згідно наданої меддокументації та рентгенологічного заключення рентгенолога КОБ СМЕ у ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: перелом 7-го ребра ліворуч, перелом правої променевої кістки і шиловидного відростка правої ліктьової кістки, рана носа, верхньої губи, лоба, лівого коліна, садна обох кистей, які характерні для дії тупого твердого предмету (ів), або при ударі об такий (і), за давністю можуть відповідати терміну вказаному в постанові, а саме: 12 вересня 2015 року. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, на які вказано в постанові, а саме у особи, яка перебувала в салоні легкового автомобіля під час ДТП.

Перелом 7-го ребра ліворуч, перелом правої променевої кістки і шиловидного відростка правої ліктьової кістки відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою розладу здоров`я понад двадцять одну добу.

Рана носа, верхньої губи, лоба, лівого коліна, садна обох кистей оцінюються в сукупності та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В меддокументації даних про алкогольне сп`яніння ОСОБА_6 немає.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 5-01/976 від 03 грудня 2015 року (т. 1 а.с. 71-74) система робочого гальма автомобіля марки ВАЗ 21013, н/з НОМЕР_3 , на момент огляду перебуває в непрацездатному, технічно-несправному стані, із-за блокування педалі гальм. Дана несправність сталась в процесі зіткнення. Несправностей, які могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед ДТП, не виявлено.

Рульове керування автомобіля марки ВАЗ 21013, н/з НОМЕР_3 , на момент огляду знаходиться в технічно-несправному, непрацездатному стані із-за деформації рульового колеса та деформації рульових тяг і їх затисненням між деталями двигуна та кузова, внаслідок чого передні керовані колеса автомобіля не повертаються на відповідний кут в крайнє ліве та крайнє праве положення. Дані несправності виникли в процесі зіткнення. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП не виявлено.

Елементи підвіски автомобіля марки ВАЗ 21013, н/з НОМЕР_3 на момент огляду, знаходяться в технічно-несправному, працездатному стані із-за роз`єднання штанги стабілізатора передньої підвіски від лівої обойми кріплення штанги. Дана несправність виникла в процесі зіткнення. Несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП не виявлено.

Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 5-01/975 від 03 грудня 2015 року (т. 1 а.с. 79-82) система робочого гальма автомобіля марки ВАЗ 21093, н/з НОМЕР_2 , на момент огляду перебуває в технічно-несправному, працездатному стані, із-за відокремлення живильного резервуару головного гальмівного циліндра. Дана несправність сталась в процесі зіткнення. Несправностей, які могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед ДТП, не виявлено.
Рульове керування автомобіля марки ВАЗ 21093, н/з НОМЕР_2 , на момент огляду знаходиться в технічно-несправному, непрацездатному стані із-за деформації рульового колеса та деформації лівої рульової тяги та її затисненням між деталями двигуна та кузова, внаслідок чого передні керовані колеса автомобіля не повертаються на відповідний кут в крайнє ліве та крайнє праве положення. Дані несправності виникли в процесі зіткнення. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед ДТП не виявлено.
Елементи підвіски автомобіля марки ВАЗ 21093, н/з НОМЕР_2 , на момент огляду, знаходяться в технічно-несправному, непрацездатному стані, із-за зміщення та затиснення елементів підвіски переднього лівого колеса та руйнації стійки стабілізатора поперечної стійкості. Дані несправності стались в момент зіткнення. Несправностей підвіски, що могли б викликати, зміну курсової стійкості транспортного засобу перед ДТП, не виявлено.
Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 5-01/977 від 23 грудня 2015 року (т. 1 а.с. 87- 92) механічні пошкодження, характерні для взаємного контакту автомобілів ВАЗ 21013, н/з НОМЕР_3 та ВАЗ 21093, н/з НОМЕР_2 , описані в дослідницькій частині висновку.
Зіткнення автомобілів ВАЗ 21013, н/з НОМЕР_3 та ВАЗ 21093, н/з НОМЕР_2 , сталось на смузі для руху в напрямку до ПАТ "Яготинський маслозавод", в районі пошкодження дорожнього покриття (позначка №4 на ілюстраціях ілюстративної таблиці). Визначити розташування місця зіткнення автомобілів ВАЗ 21013, н/з НОМЕР_3 та ВАЗ 21093, н/з НОМЕР_2 відносно елементів дороги, не представляється можливим, в зв`язку з відсутністю в матеріалах кримінального провадження слідової інформації, яка б дала можливість встановити точне положенн на проїзній частині хоча б одного з цих транспортних засобів в момент їх первинного контакту.
Згідно з висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 8-02/198 від 24 лютого 2016 року (т. 1 а.с. 101- 104) за даних дорожніх обставин, швидкість руху обрана водієм автомобіля ВАЗ-21013 н/з НОМЕР_3 , відповідала видимості дороги в напрямку руху, швидкість руху обрана водієм автомобіля ВАЗ-21093 н/з НОМЕР_2 , не відповідала видимості дороги в напрямку руху.
В даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21093 н/з НОМЕР_2 , повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.5, 11.3, 12.4 та 12.2 Правил дорожнього руху У країни.
В даній дорожньо-транспортній ситуації при виконанні вимог п.п. 10.5, 11.3, 12.4 та 12.2 Правил дорожнього руху України водій автомобіля ВАЗ- 21093 н/з НОМЕР_2 , ОСОБА_9 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-21013 н/з НОМЕР_3 , на що у нього не було перешкод технічного характеру.
В даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-21013 н/з НОМЕР_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
При заданих вихідних даних, водій автомобіля ВАЗ-21013 н/з НОМЕР_3 , ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ-21093 н/з НОМЕР_2 , шляхом застосування термінового гальмування в момент виникнення небезпеки для руху.
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 вересня 2015 року зі схемою та фототаблицею вбачається за яких обставин сталася дорожньо-транспортна пригода (т. 1 а.с. 10-44).

З постанови про уточнення часу вчинення кримінального правопорушення від 10 березня 2016 року (т. 1 а.с. 113) вбачається, що час вчинення кримінального правопорушення встановлено 11 вересня 2015 року о 23 годині 15 хв.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, свідка, дослідивши інші докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому складі злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, органом досудового розслідування, на думку суду, кваліфіковано вірно, суд погоджується із такою кваліфікацією.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він раніше не судимий, неодружений, офіційно працює у ФОП ОСОБА_10 , визнав вину, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.с. 129, 130), частково відшкодував шкоду, просив пробачення у потерпілого, думку потерпілого, який при призначенні покарання поклався на розсуд суду, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням на ОСОБА_9 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а також з позбавленням права керування транспортними засобами. Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення ОСОБА_9 та запобігання вчиненню ним нових злочинів, а також співмірним скоєному.

Доводи захисника ОСОБА_9 про те, що він на роботі власним транспортом забезпечує доставку запчастин до автомобілів, а відтак не може бути позбавлений прав керування транспортними засобами, суд оцінює критично, з огляду на те, що під час вчинення ДТП ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а відтак призначення ОСОБА_9 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами буде відповідати визначеній ч. 2 ст. 50 КК України меті покарання, зокрема, сприятиме виправленню ОСОБА_9 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Вирішуючи заявлені цивільні позови, суд виходить із наступного.

Прокурором заявлено цивільний позов в інтересах Яготинської ЦРЛ про відшкодування витрат на лікування. Оскільки вказані витрати на лікування потерпілого ОСОБА_6 добровільно відшкодовано, прокурор просив залишити вказаний позов без розгляду.

Звертаючись до суду із позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, ОСОБА_6 зазначав, що в результаті ДТП, яка трапилась 11 вересня 2015 року, належний йому на праві власності автомобіль отримав механічні пошкодження, які є тотальними.

Згідно акта огляду автомобіля від 14 вересня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 1985 року випуску із запчастинами становить 55755 грн.

Також в результаті ДТП він отримав тілесні ушкодження та на лікування витратив 5786 грн. 03 коп.

Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути ТДВ «СК «Київ РЕ» на його користь 5786 грн. 03 коп. матеріальної шкоди, завданої здоров`ю, 50 тис. грн. матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, та 5 тис. грн. моральної шкоди; з ОСОБА_9 на його користь 45 тис. грн. моральної шкоди, 5755 грн. матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля (поза межами ліміту відповідальності страховика).

В обґрунтування моральної шкоди ОСОБА_6 посилається на те, що внаслідок ушкодження здоров`я, він переніс моральне потрясіння, фізичний біль та страждання, внаслідок тривалих психологічних переживань, погіршення психофізіологічних показників та стану здоров`я, у нього порушились нормальні життєві та професійні перспективи.

У подальшому ОСОБА_6 просив залишити позовні вимоги до ОСОБА_9 в частині відшкодування майнової шкоди без розгляду, у зв`язку з відшкодуванням шкоди, також зменшив вимоги про відшкодування моральної шкоди з 45 тис. грн. на 42 тис. грн., просив стягнути з ТДВ «СК «Київ РЕ» на його користь 17453 грн. 70 коп. в рахунок ринкової вартості КТЗ до ДТП, пошкоджений КТЗ передати страховику, стягнути з ТДВ «СК «Київ РЕ» на його користь 5 тис. грн. моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, та 5876 грн. 03 коп. матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. Крім того, ОСОБА_6 поставив питання про відшкодування йому 3840 грн. витрат на правову допомогу.

ТДВ «СК «Київ РЕ» позов визнало частково, а саме на суму 13278 грн. 10 коп., що є різницею між вартістю транспортного засобу ОСОБА_6 до та після ДТП.

ОСОБА_9 позов про відшкодування моральної шкоди визнав частково, визнав сам факт заподіяння моральної шкоди, однак при визначенні розміру моральної шкоди поклався на розсуд суду, просив виходити з вимог справедливості.

Як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні з 12 вересня 2015 року по 28 вересня 2015 року, отримав відповідні медичні призначення, у зв`язку з якими придбав медичні препарати, копії чеків на які надав на загальну суму 5876 грн. 03 коп.

Згідно з ч. ч. 5 та 7 ст. 128, ст. ст. 16 та 28 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, зокрема, недоторканості права власності та розумності строків.

Як вбачається з матеріалів справи (т. 1 а.с. 120) ОСОБА_9 мав посвідчення водія та на законній підставі володів транспортним засобом.

Автомобіль ВАЗ 21093, н/з НОМЕР_2 , яким правомірно під час вчинення ДТП володів ОСОБА_9 , застраховано на підставі полісу АЕ/3716166 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ "СК "Київ РЕ" (т. 1 а.с. 122).

Оскільки обвинувачений під час керування транспортним засобом мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, тому саме він повинен нести відповідальність за завдання шкоди (ст. 1166, ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Однак, згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом ст. ст. 9, 22, 23, 26-1 вказаного Закону України у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

За змістом ст. 30 вказаного Закону якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до п. 15 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01 березня 2013 року якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.
У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.
Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Ураховуючи наведене, з ТДВ «СК «Київ РЕ» на користь ОСОБА_6 слід стягнути 17453 грн. 70 коп. в рахунок ринкової вартості КТЗ до ДТП, 5876 грн. 03 коп. матеріальної шкоди, завданої здоров`ю, що підтверджується випискою з історії хвороби з медичними призначеннями та копіями чеків на придбання медикаментів, та 293 грн. 80 коп. моральної шкоди, завданої здоров`ю, яка обрахована виходячи із встановленого ст. 26-1 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розміру 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (тобто 5% від 5876 грн. 03 коп.).

Також як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.
Оскільки ОСОБА_6 просить стягнути зі страховика матеріальну шкоду, завдану пошкодженням майна, автомобіль є фізично знищеним, ОСОБА_6 не заперечує щодо передання автомобіля у власність страховику, суд дійшов висновку про те, що після відшкодування ОСОБА_6 шкоди, завданої пошкодженням майна транспортного засобу, необхідно зобов`язати ОСОБА_6 передати автомобіль ВАЗ 21013, н/з НОМЕР_3 , у власність ТДВ «СК «Київ РЕ».
За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Ураховуючи характер протиправних дій ОСОБА_9 , ступінь його вини, глибину фізичних і моральних страждань ОСОБА_6 , а також ту обставин, що ОСОБА_9 сплатив ОСОБА_6 5800 грн. та 3 тис. грн. на відшкодування шкоди, зважаючи на те, що автомобіль ОСОБА_6 в результаті ДТП є фізично знищеним, внаслідок ДТП ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та вимушений був лікуватись, думку прокурора, який вважав, що розмір моральної шкоди, що завдана ОСОБА_6 в результаті ДТП підлягає визначенню в сумі 20 тис. грн., суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 20 тис. грн. у рахунок моральної шкоди, що на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

ОСОБА_6 ставить питання про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 3840 грн. На підтвердження понесених витрат надав квитанцію до прибуткового касового ордера від 18 січня 2017 року та розрахунок гонорару за надану правову допомогу. У вказаному розрахунку зазначено про те, що розрахунок вартості витрат на правову допомогу проведено згідно ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», виходячи із встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожиткового мінімуму, вказано також характер правової допомоги: поточні консультації щодо характеру спірних правовідносин, вивчення та правовий аналіз наданих документів, вивчення та аналіз чинного законодавства та судової практики по вирішенню подібних спорів, участь у судових засіданнях.

Разом із тим договір про надання правової допомоги ОСОБА_6 було укладено 08 квітня 2016 року, у 2016 році витрати на правову допомогу розраховувались за іншим механізмом, крім того, ні розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, ні квитанція до прибуткового касового ордера не містять посилань на дату договору про надання правової допомоги, а відтак стягнення витрат на правову допомогу у сумі 3840 грн. є необґрунтованим.

Запобіжний захід не обирався.

Питання про речові докази ( т. 1 а.с. 10-13, 55, 133, 134) слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про судові витрати (т. 1 а.с. 70, 78, 86, 100) слід вирішити відповідно до ст. 124 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробування з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язок періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 20 тис. грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» на користь ОСОБА_6 17453 грн. 70 коп. в рахунок ринкової вартості транспортного засобу ВАЗ 21013, н/з НОМЕР_3 ,до ДТП, 5876 грн. 03 коп. матеріальної шкоди, завданої здоров`ю, та 293 грн. 80 коп. моральної шкоди, завданої здоров`ю.

Після відшкодування товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» ОСОБА_6 шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, зобов`язати ОСОБА_6 передати товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» у власність транспортний засіб ВАЗ 21013, н/з НОМЕР_3 .
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ РЕ» в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Позов прокурора в інтересах Яготинської ЦРЛ та позов ОСОБА_6 в частині вимог до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави 613 грн. 80 коп. витрат на проведення інженерно-транспортної експертизи.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави 613 грн. 80 коп. витрат на проведення інженерно-транспортної експертизи.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави 1075 грн. 20 коп. витрат на проведення інженерно-транспортної експертизи.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь держави 613 грн. 80 коп. витрат на проведення інженерно-транспортної експертизи.

Речові докази по справі:

- автомобіль ВАЗ-21013 н/з НОМЕР_3 , якийпереданий власнику ОСОБА_6 , вважати повернутим.

- автомобіль ВАЗ-21093 н/з НОМЕР_2 , який переданий належному володільцю ОСОБА_9 , вважати повернутим.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Яготинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1