справа № 488/2556/16-к
провадження № 1-кп/488/50/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.06.2017 року
Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодружений, не працює, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; раніше судимого 03.05.2017 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.289 КК України до 3-х років позбавлення волі,-
за ч.1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 21.05.2016 року близько 18.00 години, перебуваючи на стоянці супермаркету Еко-маркет, розташованого за адресою: м.Миколаїв, вул.Артема,41, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження замку дверей проник до автомобіля марки ЗАЗ Таврія-Славута д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , який завів шляхом пошкодження дротів запалення двигуна та з місця вчинення кримінального правопорушення на даному транспортному засобі зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 45 000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставин незаконного заволодіння автомобілем ЗАЗ Таврія-Славута д/н НОМЕР_1 зі стоянки супермаркету Еко-маркет, розташованого за адресою: м.Миколаїв, вул.Артема,41, що мало місце 21.05.2016 року близько 18.00 години; суду також пояснив, що автомобіль залишив по вул.Колонтай у м.Миколаєві, бо у нього закінчилося пальне і він пробив колесо.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів за інкримінованим злочином обвинуваченому ОСОБА_4 щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме -допит потерпілого, свідків та дослідження інших доказів. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного злочину з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 за ст. 289 ч. 1 КК України, у незаконному заволодінні транспортним засобом.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, відсутність тяжких наслідків, відсутність матеріальних претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, майно якому повернуто; особу обвинуваченого раніше не судимого, однак відносно якого в провадженні інших судів перебуває декілька справ за ч.2 ст.289, ч.2 ст.185 КК України, та який за даним кримінальним провадженням був оголошений судом у розшук через злісне ухилення від явки до суду.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого, відшкодування шкоди потерпілому шляхом повернення викраденого майна та дані щодо його особи - раніше не судимого.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи, що інкримінований злочин вчинено обвинуваченим 21.05.2016 року - до постанови попереднього вироку, покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю злочинів за ст. 70 ч. 4 КК України.
Суд вважає, що для досягнення цілей покарання, задля запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів, виправлення обвинуваченого можливе тільки при призначенні реальної міри покарання і тільки в місцях позбавлення волі з ізоляцією від суспільства, у межах санкції інкримінованого обвинуваченому злочину, у вигляді позбавлення волі, вважаючи саме таке покарання необхідним і достатнім для досягнення мети покарання.
Приймаючи до уваги, що ухвалою суду від 05.05.2017 року при розгляді даного кримінального провадження ОСОБА_4 залишений у державній установі Снігурівській ВК №5 Миколаївської області Спеціалізованої туберкульозної лікарні на весь час розгляду справи, суд вважає за необхідне період перебування ОСОБА_4 , як особи, яка відбуває покарання в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження, сторок з дати постановлення вказаного рішення суду - з 05.05.2017 року до дати постановлення зазначеного вироку зарахувати до строку відбутого покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України, як один день попереднього ув`язнення за два дні відбутого покарання.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст.289 КК України та призначити покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Жовтневого районного суду м.Миколаєва від 03.05.2016 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно покарання визначити у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Термін відбуття покарання обчислювати зі строку, визначеного вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03.05.2017 року - з 13 березня 2017 року, зарахувавши у строк відбування покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України строк його перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження - з 05 травня 2017 року по день постановлення вироку суду - по 9 червня 2017 року.
Речові докази - автомобіль ЗАЗ Таврія-Славута д/н НОМЕР_1 , переданий під гарантійну розписку потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому, як власнику.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - протягом тридцяти днів з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1