У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_6.,
суддів ОСОБА_7., ОСОБА_8.,

розглянувши у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_9. про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

Чечельницький районний суд Вінницької області вироком від 18 вересня 2013 року засудив ОСОБА_5 за: частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень; частиною першою статті 358 КК в редакції Закону України від 2001 року до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень; частиною третьою статті 358 КК в редакції Закону України від 2001 року до покарання у виді штрафу в розмірі 680 гривень; частиною першою статті 364 КК в редакції Закону України від 2001 року до покарання у виді арешту на шість місяців з позбавленням права обіймати посади судді на строк два роки; частиною четвертою, п'ятою статті 27, частиною першою статті 366 КК в редакції Закону України від 2001 року до покарання у виді штрафу в розмірі 680 гривень; частиною першою статті 366 КК в редакції Закону України від 2001 року до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень та на підставі частини п'ятої статті 74 КК у зв'язку із закінченням строків давності звільнив ОСОБА_5 від призначеного за цими нормами покарання; частиною другою статті 368 КК в редакції Закону України від 2001 року до покарання у виді позбавлення волі на строк п'ять років з позбавленням права обіймати посади судді на строк три роки та з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Апеляційний суд Вінницької області ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах від 13 серпня 2015 року вирок районного суду залишив без змін.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах від 25 серпня 2016 року рішення судів нижчих інстанцій залишив без зміни.

У заяві захисник ОСОБА_9., діючи в інтересах засудженого ОСОБА_5, порушує питання про перегляд вироку Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2013 року, ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області від 13 серпня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 серпня 2016 року на підставі пункту 2 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. На думку захисника має місце неоднакове застосування норми, яка міститься у статтях 84, 86, 370 КПК. Просить скасувати зазначені рішення щодо ОСОБА_5 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом із заявою про перегляд судових рішень Верховним Судом України захисник ОСОБА_9. заявив клопотання про поновлення строку для подання такої заяви.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила доводи заяви та дійшла висновку про таке.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Визначений у статті 445 КПК перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 447 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) встановлені процесуальні строки подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 445 цього Кодексу. Норми цієї статті визначають період у часі - три місяці - і вказівку на подію (момент), із якого починається перебіг цього строку для подачі заяви про перегляд судового рішення, у залежності від конкретної підстави, визначеної частиною першою статті 445 КПК. З підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 445 КПК, - це день ухвалення рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого порушено питання у заяві, або різних за змістом судових рішень, доданих до заяви.

Рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого порушено питання у заяві, постановлено 25 серпня 2016 року, а заяву про перегляд судових рішень захисник надіслав до Верховного Суду України 5 квітня 2017 року, тобто після закінчення тримісячного строку.

На підтвердження неоднакового правозастосування захисник додав до заяви копію ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 квітня 2015 року, що також не відповідає встановленому для подання заяви строку.

Відповідно до вимог частини 6 статті 447 КПК пропущений строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин, і вирішення цього питання покладається на суд.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв'язку з такими обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Своє клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України захисник обґрунтовує тим, що подані засудженим двічі заяви, були неналежної якості. Причинами такої неналежності були неможливість засудженого бути об'єктивним та менш емоційним при їх написанні, оскільки на думку захисника, були порушенні права засудженого і це викликало у нього обурення. Також захисник вважає, що причини пропущення строків пов'язані з відсутністю коштів для оплати адвоката та незнання засудженим процедури безоплатної вторинної правової допомоги.

Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Доказів про відсутність коштів для оплати адвоката до заяви не додано, а щодо незнання засудженим процедури безоплатної вторинної правової допомоги, то наведені захисником причини пропуску, не можуть бути визнані поважними, оскільки з вироку районного суду вбачається, що засуджений ОСОБА_5 працював суддею, тобто має вищу юридичну освіту.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 Верховним Судом України необхідно відмовити, а заяву захисника ОСОБА_9. залишити без розгляду.

Керуючись статтями 445, 447 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити захиснику ОСОБА_9. у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Заяву захисника ОСОБА_9. про перегляд вироку Чечельницького районного суду Вінницької області від 18 вересня 2013 року, ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області від 13 серпня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 серпня 2016 року щодо ОСОБА_5 Верховним Судом України залишити без розгляду.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8