Справа № 466/6799/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2017 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2

у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001756 від 30.04.2016 року, щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, розлученої, із середньою освітою, не працевлаштованої, раніше судимої, останній раз 21.07.2015 р. Шевченківським районним судом м. Львова за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_3

захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9

у с т а н о в и в:

обвинувачена ОСОБА_3 29.04.2016 року приблизно о 13:10 год. знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , нанесла останній кілька ударів руками по тілу та руках, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді двох синців на лівій руці.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у нанесенні легких тілесних ушкоджень, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину не визнала та пояснила, що ОСОБА_6 є її матір`ю, але вона вже давно не називає її мамою і вони постійно між собою конфліктують, що виражається в систематичних сварках та скандалах. Однак 29.04.2016 р. вона не наносила ударів потерпілій. Вона перебувала дома, коли ОСОБА_10 під обід повернулася з базару та зайшовши до ванної кімнати почала сваритися.

Незважаючи на невизнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини, її винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повно та об`єктивно доведена зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 29.04.2016 р. під час того, коли вона перебувала у квартирі, її дочка ОСОБА_3 підійшла до неї раптово та накинула на неї коврик з підлоги, який в подальшому замотала навколо неї та нанесла їй численні удари кулаками, а згодом штовхнула її об стіну приблизно 8 раз та погрожувала її зарізати. Їй, потерпілій, вдалося розмотатися з коврика, після чого вона зачинилася на ключ у власній кімнаті та викликала працівників поліції. Додатково повідомила, що обвинувачена ОСОБА_3 її б`є вже протягом тривалого часу;

При призначенні покарання просила врахувати, що обвинувачена вживає алкогольні напої, неодноразово була засуджена за нанесення тілесних ушкоджень. Призначення покарання просить визначити за межами штрафу, а призначити більш суворе покарання.

Будучи в суді свідок ОСОБА_11 повідомила, що вона є сусідкою обвину- ваченої та потерпілої та проживає поверхом нижче під квартирою ОСОБА_6 . Практично кожного дня вона чує, що в квартирі ОСОБА_6 між потерпілою та її донькою виникають конфлікти. Обвинувачена ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями, поводить себе неадекватно, кричить постійно. 29.04.2016 р. приблизно обіду вона чула крик ОСОБА_3 , яким остання кликала свою доньку, а пізніше чула грюкіт та декілька тупих ударів. Також чула, як ОСОБА_3 погрожувала ОСОБА_6 фізичною розправою та казала, щоб остання віддала ОСОБА_3 12 квадратних метрів, якщо ні, то вона її вб`є. Також чула крик ОСОБА_6 , як вона кликала на допомогу, кричала, що її вбивають. Вона спустилася до її квартири, однак дверей їй не відчинили. Пізніше побачила як до будинку під`їхала карета швидкої допомоги та машина патрульної поліції.

Будучи в суді свідок ОСОБА_12 повідомила про те, що вона є сусідкою ОСОБА_6 та проживає поверхом нижче. 29.04.2016 р. вона перебувала на роботі і їй зателефонувала донька з квартири, повідомивши про черговий скандал у квартирі ОСОБА_13 . Тоді вона зателефонувала до потерпілої та запитала чи потрібна допомога, у відповідь почула, що вже поліція перебуває у квартирі. Обвинувачена ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями, поводить себе неадекватно, кричить постійно.

Показання свідка ОСОБА_14 про те, що ініціатором конфліктів завжди була потерпіла її бабця. В той день бабця і мама майже одночасно прийшли додому, а вона відпочивала. ОСОБА_10 ходила по коридору та грюкала і стукала у двері її кімнати. За рішенням суду квартира розділена і кожен має окремі кімнати в користуванні. Декий час покричавши, потерпіла зайшла до себе у кімнату, а через декий час приїхали працівники поліції. Обвинувачена, її мати - не наносила ударів ОСОБА_6 , вони знаходилися у своїй кімнаті. Суд критично оцінює показання доньки обвинуваченої, оскільки вони не перебувають в логічному зв`язку з іншими доказами, зібраними та дослідженими у ході судового слідства. Зокрема і обвинувачена пояснювала, що конфлікт розпочався з ванної кімнати, де щось залишили і це не сподобалося ОСОБА_6 .

Крім того остання є донькою обвинуваченої і має зацікавленість у вирішенні справи на користь ОСОБА_3 .

Окрім цього винуватість ОСОБА_3 стверджується:

висновком експерта № 834 від 06.05.2016 р., з якого вбачається, що у потерпілої ОСОБА_6 виявлено синці на лівій руці, які утворилися від неодноразової дії тупого предмета, могли виникнути 29 квітня 2016 року та за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження./а.с.71/.

ОСОБА_3 двічі притягалася до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України, останній раз 21.07.2015 р. Шевченківським районним судом м. Львова за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт, покарання відбула.

Суд не приймає до уваги заперечення ОСОБА_3 щодо пред`явленого їй обвинувачення, оскільки такі спростовуються зібраними та дослідженими в ході судового слідства доказами та суперечать дійсним обставинам справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, якою встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Здобуті в ході досудового розслідування, надані та досліджені судом докази спростовують усі розумні сумніви щодо вини ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого їй злочину.

Відтак, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки обвинувачена нанесла ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, його наслідки, особу винуватої, яка раніше притягалася до кримінальної та адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарко- та психдиспансері не перебуває.

Обставин, які пом`якшують міру покарання суд не вбачає.

Обставиною, яка відповідно ст.67 КК України обтяжує покарання - вчинення злочину повторно.

Речові докази по справі - відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченої не обирався .

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що міру покарання обвинуваченій слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді штрафу.

Цивільний позов ОСОБА_6 підлягає до часткового задовлення. Як вбачається з матеріалів справи та показань потерпілої, остання хворіє гіпертонічною хворобою близько 10 років. Як убачається з матеріалів медичної картки хворої така 29.04.16 потрапила до лікарні з основним діагнозом- гіпертонічна хвороба і супутнім легкі тілесні ушкодження.

Надані як доказ фіскальні чеки на оплату ліків (а.с.150) судом не приймаються до уваги, оскільки, по перше, лікування є безкоштовним, по друге придбання таких ліків не прописано лікуючим лікарем.

Однак, суд вважає, що нанесенням тілесних ушкоджень потерпілій також спричинена і моральна шкода, яка полягає у душевних хвилюваннях, перебуванні на лікуванні та нанесенні тілесних ушкоджень. Розмір моральної шкоди у даному випадку є незначним. А тому з урахуванням нанесених ушкоджень здоровю та страждань, потерпілій підлягає 3 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди.

Також підлягає до стягнення з обвинуваченої на користь потерпілої 5800 грн. за надання правової допомоги.

У решті у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 127,128,368, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 510 (пятсот десять гривень 00 копійок) в доход держави.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 3 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди та 5800 грн. за надання правової допомоги, а всього 8800 (вісім тисяч вісімсот гривень 00 коп.)

У решті у задоволенні позовних вимог відмовити.

Міра запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_3 не обиралася.

Речові докази по справі відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1