Справа № 300/216/17
Провадження № 1-кс/300/47/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2017 р. смт. Воловець
Слідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , із секретарем ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , дільничного офіцера поліції Воловецького відділення поліції ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 на неправомірні дії посадових осіб Воловецького ВП Мукачівського відділу поліції ГУНП України в Закарпатській області про визнання незаконним висновку про припинення розгляду матеріалів, -
В С Т А Н О В И В:
20.03.2017 р. до слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_5 на неправомірні дії посадових осіб Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП України в Закарпатській області по невнесенню відомостей, викладених в заяві про кримінальне правопорушення від 11 січня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Як зазначає заявник, вказана заява про кримінальні правопорушення передбачені ст. 364, ст. 365, ст. 383 КК України, які було вчинено старшим державним виконавцем Воловецького відділу ДВС ОСОБА_6 , була надіслана нею на адресу Воловецького відділення поліції.
В судове засідання для розгляду скарги ОСОБА_5 не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду скарги. У поданих до суду 12.04.2017 р. письмових поясненнях просила розглянути скаргу без її участі. Таким чином її неявка, з огляду на засади диспозитивності, відповідно до якої сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, не перешкоджає розгляду скарги.
Дільничний інспектор Воловецького відділення поліції ОСОБА_4 , який з`явився на виклик суду пояснив, що отримав скаргу ОСОБА_5 для вирішення в порядку визначеному Законом України «Про звернення громадян», і внаслідок проведеної перевірки встановив, що скарга не містить підстав для висновку про наявність в діях державного виконавця ОСОБА_6 ознак кримінальних правопорушень, на які вказала заявниця, а тому підготував відповідний висновок, який вона оскаржує.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги вважаючи, що заява ОСОБА_5 не містить будь - яких відомостей, що можуть свідчити про вчинення державним виконавцем кримінальних правопорушень, передбачених Кримінальним кодексом України, а тому висновок дільничного інспектора відповідає вимогам закону.
Вивчивши доводи скарги, заслухавши учасників судового розгляду слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Встановлено, що 20.12.2017 р. заявниця подала до Мукачівського відділу поліції, копії до Воловецького відділення поліції та Прокурору Мукачівської місцевої прокуратури повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, в якій просила розпочати досудове розслідування за статтями 364, 365, 383 КК України проти старшого державного виконавця Воловецького відділу ДВС ОСОБА_6 . Скарга мотивована тим, що державний виконавець під час виконання рішення суду направив до Воловецького відділення поліції подання про вчинення нею кримінального правопорушення передбаченого ст. 382 КК України. При цьому, оскільки державний виконавець подав неправдиві відомості про злочин, він тим самим вчинив вищезазначені кримінальні правопорушення, про які вона зазначила у своєму повідомленні і просила розпочати проти нього досудове розслідування.
Внаслідок розгляду повідомлення ОСОБА_5 дільничний офіцер поліції Воловецького відділення поліції ОСОБА_4 підготував висновок від 13.01.2017 року про припинення подальшого розгляду матеріалів за заявою ОСОБА_5 . Дільничний офіцер поліції дійшов висновку, що проведеною перевіркою не встановлено фактичних обставин про наявність в діях державного виконавця ознак кримінальних правопорушень, на які вказувала в своєму повідомленні ОСОБА_5 .
Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність прокурора чи слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, є невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Для наявності підстав для зобовязання слідчого, прокурора вчинити дії по внесенню відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, підстав для висновків про вчинену слідчим чи прокурором бездіяльність у суду мають бути наявні достатні дані про те, що прокурор чи слідчий дійсно отримав заяву або повідомлення про кримінальне правопорушення, однак не вніс відомостей до ЄРДР.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить сліди злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином, реєстрації в ЄРДР підлягають лише ті заяви чи повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Таким чином, предметом оскарження за п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України є бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Як встановлено судом, до скарги ОСОБА_5 не долучені додатки, які б містили викладення фактичних даних на підтвердження поданої нею заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364, ст. 365, ст. 383 КК України, що слугували б підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
При цьому суд враховує положення ст.26 КПК України щодо диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах і спосіб, передбачених КПК України. Проте ОСОБА_5 для розгляду скарги в суд не з`явилася, не скористалася своїм правом надати докази в підтвердження доводів скарги, доповнити скаргу, доводи, які навів під час розгляду скарги дільничний інспектор, не спростувала.
Отже, в матеріалах скарги відсутні обставини про подання ОСОБА_5 заяви про злочин, яка містить достатньо фактичних даних про вчинення кримінальних правопорушень, не знайшли підтвердження.
Крім того, з матеріалів скарги не вбачається, що слідчий чи прокурор вчинили бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, як цього вимагає п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.
За змістом скарги ОСОБА_5 оспорює правомірність висновку дільничного інспектора про припинення перевірки по її заяві.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником при зверненні з даною скаргою до суду не підтверджено, що уповноваженою особою, зокрема слідчим чи прокурором вчинена бездіяльність, яка можлива лише в разі отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, злочин в розумінні ст.11 КК України, та невнесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань у встановлений термін.
Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів скарги.
Керуючись ст.ст. 220, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, ухвалив:
У задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1