Кримінальне провадження № 1-кп/760/706/16
Справа №760/2446/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2017 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

та обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

в с т а н о в и в :
як встановлено в судовому засіданні у ОСОБА_5 13.07.2015, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи в приміщенні Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціальної політики, виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), що за адресою: м. Київ, пр. Комарова, 7, виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, бюджетними коштами в якості соціальної допомоги. Так, будучи переселенцем з тимчасово окупованої території України ОСОБА_5 , діючи згідно з розробленим планом, звернулась із заявою до Управління праці та соціального захисту населення Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації стосовно щомісячної адресної матеріальної допомоги для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 в заявах для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житло комунальних послуг №6006 від 13.07.2015 та №58 від 11.01.2016, зазначила відомості про відсутність у своєму володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення АТО та відсутність депозитів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Однак, за даними Міністерства фінансів України, ОСОБА_5 29.01.2014 здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень нерухомого майна (з відкриттям розділу). За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 29.01.2014 здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на об`єкт житлової нерухомості житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 ; підстава виникнення права власності свідоцтво про право на спадщину.

Інформація про наявність у ОСОБА_5 на момент призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово комунальних послуг, житлового приміщення, розташованого в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення АТО, в особовій справі №625960 відсутня, чим порушено п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505.

Згідно з актом ревізії №06-03/322 від 29.01.2016 ОСОБА_5 , як працездатній непрацюючій особі, на підставі заяв призначено допомогу на три особи (члени сімї) в розмірі 1768,00 грн. на період з 13.07.2015 по 12.09.2015; в розмірі 1326,00 грн. на період з 13.09.2015 по 12.11.2015 та в розмірі 884,00 грн. на період 13.11.2015 по 12.01.2016; у зв`язку із працевлаштуванням особи рішенням від 19.02.2016 року призначено допомогу на проживання на період з 04.01.2016 по 12.01.2016 в сумі 1326,00 грн.; в розмірі 1326,00 грн. на період з 13.01.2016 по 09.07.2016 (на дві особи); в розмірі 1326, 00 грн. на період з 13.07.2016 по 12.01.2017 (на дві особи).

Таким чином, ОСОБА_5 подавши відомості про відсутність у своєму володінні житлового приміщення, ввівши в оману щодо відсутності житлового приміщення розташованого в регіонах, інших ніж тимчасового окупована територія України та районів проведення антитерористичної операції, заволоділа чужим майном, а саме коштами шляхом обману, по внутрішньо переміщеним особам проживання за період з 13.07.2015 по 12.01.2017 в сумі 24007,73 грн., отримавши зазначені кошти на особистий рахунок № НОМЕР_1 .

В ході ревізії проведено зустрічну звірку в Київському міському центрі по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за результатами якої підтверджено виплату допомоги по особистому рахунку НОМЕР_2 ОСОБА_5 за період з липня 2015 року по січень 2017 року в загальній сумі 24007,73 грн., чим завдано шкоду державному бюджету на зазначену суму.

Допитана в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, підтвердила фактичні обставини кримінального провадження як вони викладені в обвинувальному акті, щиро розкаялась та показала суду, що вона 13.07.2015 звернулась із заявою до Управління праці та соціального захисту населення Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації стосовно щомісячної адресної матеріальної допомоги для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово комунальних послуг, хоча має будинок у Київській області, яким володіє на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Показання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам провадження і ніким із сторін не оспорюються.

У відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу.

З урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, які є належними і допустимими, суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення доведена повністю, і її умисні дії, які виразились у заволодінні державними коштами шахрайським шляхом, суд кваліфікує за ч. 1 ст.190 КК України.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_5 вид та міру покарання суд враховує тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до середнього ступеня, та дані про її особу, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується.

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є її щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає можливим призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде необхідним для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: