Провадження 1-в/485/80/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2017 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
учасники провадження:
засуджений ОСОБА_2 ,
представник установи ОСОБА_3 ,
прокурор Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 у режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
встановив:
Клопотання засудженого ОСОБА_2 надійшло до суду 30 травня 2017 року в порядку ст.81 КК України і прийнято до розгляду за нормами ст.ст.537,539 КПК України.
У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав. Пояснив, що відбув більше двох третин строку покарання. При цьому, має хронічні захворювання, бездоглядну садибу за місцем проживання, яку треба підготувати до опалювального сезону. Допущені порушення режиму відбування покарання пояснив поганим самопочуттям на момент вчинення і необ"єктивним до нього ставленням працівників виправної колонії. Роботи за його спеціальністю столяра в колонії не має, тому від запропонованого працевлаштовання на інші роботи відмовився. Офіційного лікування не приймає, бо застосовує методи народної медицини.
Представник установи виконання покарань проти клопотання заперечив. Пояснив, що засуджений має шість стягнень, які не зняті і непогашені у встановленому законом порядку, заохочень не має, участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймає через байдужість, роботи з благоустрою не проводить, бо не вбачає суспільної та особистої необхідності у їх виконанні, відмовився працевлаштуватися днювальним, а також працівником столової. Виправлення через не прояв сумлінної поведінкою і ставленням до праці засуджений не довів.
Прокурор рахував клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
Дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд прийшов наступного.
ОСОБА_2 засуджений 11 листопада 2014 року Новгород-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі.
Строк покарання за вироком суду рахується з 11 листопада 2014 року, кінець строку 11 жовтня 2017 року із зарахуванням в строк відбування покарання терміну попереднього ув"язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України у редакції Закону №838-УІІІ від 26.11.2015 року за ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 квітня 2016 року.
Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Стосовно ОСОБА_2 відбутий строк покарання, станом на 15 червня 2017 року, складає два роки вісім місяців чотири дні, що є більше його двох третин.
Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином, застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов"язком суду.
При цьому, з матеріалів клопотання та особової справи вбачається, засуджений за час відбування покарання має негативну характеристику. На виробництві установи, у відділенні на громадських засадах не працевлаштований за відмови працевлаштування. Заохочень не має. Участі у виховних заходах не приймає через байдужість. Разових доручень не виконує. Поведінкової активності на доведення виправлення не виявляє, хоча стан його здоров"я цього не виключає, згідно представленої медичної довідки. Від лікування він категорично безпідставно відмовляється.
В силу ст.9 КВК України, засуджені зобов"язанні виконувати встановлені законодавством обов"язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб, виконувати вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, ввічливо ставитися до персоналу, а також до інших засуджених. Свого обов"язку дотримання правил поведінки, які передбачені для засуджених, ОСОБА_2 не виконує. За період відбування покарання він має п"ять непогашених та незнятих у встановленому законом порядку стягнень у виді попереджень та доган. Заперечення засудженого щодо формальності застосування стягнень документально матеріалами справи не підтвердились.
Рішенням комісії Коростенської ВК Житомирської області №71 від 12.10.2016 року ОСОБА_2 відмовлено у направленні матеріалів до суду на умовно-дострокове звільнення, як такому, що не довів свого виправлення.
На підставі викладеного, суд приходить висновку, що засуджений не довів свого виправлення, сумлінної поведінки і ставлення до праці не виявляв, у задоволенні клопотання належить відмовити.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом семи днів після оголошення.
Суддя