Справа № 352/1316/16-к
Провадження № 1-кс/344/75/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ
Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -
В С Т А Н О В И Л А :
Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим. Обґрунтовуючи вимоги скарги, заявник зазначає, що Тисменицьким відділом поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000265 від 17 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України. 13 жовтня 2016 року слідчим була винесена постанова про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим. За таких обставини заявник просить поновити строк на оскарження постанови, постанову від 13 жовтня 2016 року скасувати, залучити ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000265.
У судове засідання заявник не прибув, проте заявник у скарзі просить розглянути скаргу без його участі, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, підстав, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, для зупинення провадження у даній справі заявником не зазначено.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву про розгляд скарги за відсутності прокурора, просила скаргу залишити без задоволення.

Вирішуючи питання про можливість розгляду скарги за відсутності заявника, прокурора, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 306 Кримінального процесуального кодексу України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.
Частина третя статті 306 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Законодавцем не визначений порядок розгляду скарги в тому випадку, коли заявник, не зазначаючи жодних причин, не з`являється на розгляд скарги, тим самим затягуючи її розгляд та розгляд такої скарги стає неможливим протягом сімдесяти двох годин.
Тому, враховуючи положення статті 306 Кримінального процесуального кодексу України та частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, вважаю за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника та прокурора.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає наступне.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною першою статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, і даний перелік є вичерпним.
Зокрема, у відповідності до пункту 5 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
Частина перша статті 304 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
17 жовтня 2016 року заявник отримав постанову про відмову у визнанні потерпілим, про що свідчить відмітка на оспорюваній постанові.

27 жовтня 2016 року заявник надіслав до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення скаргу на постанову про відмову у визнанні потерпілим, що підтверджується відтиском печатки поштового відділення.

За вказаних обставин та за відсутності інших даних в матеріалах перевірки і обґрунтованих заперечень прокурора слідчий суддя вважає, що скаргу подано в межах встановленого законом строку подання скарги, тобто у десятиденний строк після отримання копії постанови.

Частиною першою статті 55 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до частини п`ятої статті 55 Кримінального процесуального кодексу України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
У судовому засіданні встановлено, що старшим слідчим слідчого відділу Тисменицького відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000265, внесеному 17 червня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.
Постановою слідчого від 13 жовтня 2016 року в межах даного кримінального провадження ОСОБА_3 відмовлено у залученні його в якості потерпілого.

Як вбачається з вказаної вище постанови, мотивами прийняття слідчим такого рішення є те, що ОСОБА_3 має повне право на виготовлення документації, що посвідчують право власності на земельну ділянку, якою користується, а також рішенням 14 сесії шостого демократичного скликання Старокривотульської сільської ради Тисменицького району від 29 серпня 2013 року ОСОБА_3 шкоди не завдано.

З такими мотивами слідчого слід погодитись, оскільки заявником не наведено достатніх, визначених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим саме у кримінальному провадженні №0000265 від 17 червня 2016 року.
Також слідчий суддя вказує, що постановою від 31 жовтня 2016 року закрито кримінальне провадження № 0000265 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі пункту 2 частини першої статті 284 Кримінального кодексу України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає постанову про відмову у визнанні потерпілим вмотивованою, прийнятою у відповідності до вимог чинного законодавства України, а тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Щодо вимог скарги про залучення ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000265, то слідчий суддя відмовляє у задоволенні даної вимоги, оскільки підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.
Керуючись статтями 303-307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
У Х В А Л И Л А :
Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови про відмову у визнанні потерпілим.
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим відмовити у повному обсязі.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1