Справа № 591/1147/17
Провадження № 1-кп/591/259/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми матеріали кримінального провадження № 0000123 від 12.01.2017 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українці, громадянці України, уродженці м. Суми, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючій, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимій, -

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2017 в період часу з 13.47 до 16.00 ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні суміщеної ванної та туалетної кімнати квартири АДРЕСА_2 , побачила на поличці дзеркала ланцюжок виготовлений з золота 585 проби, вагою 2 г, з кулоном виготовленим зі срібла 925 проби, вагою 0,5 г, належні потерпілій ОСОБА_6 , та у неї виник умисел на таємне викрадення вказаних ювелірних виробів з метою незаконного особистого збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілому та бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи корисливий мотив, діючи таємно, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, взяла з полички дзеркала ланцюжок, виготовлений з золота 585 проби, вагою 2 г, з кулоном, виготовленим зі срібла 925 проби, вагою 0,5 г, належні потерпілій ОСОБА_6 , вийшла з приміщення суміщеної ванної та туалетної кімнати та поклала їх до лівої нагрудної кишені свого пальто, яке вдягнула на себе, та з місця події пішла, а викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному, з корисливою метою викраденні майна потерпілої ОСОБА_6 у сумі 1196,87 грн., ОСОБА_5 , скоїла злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна.

Такі дії ОСОБА_5 , органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України - тобто крадіжка.

Під час досудового слідства обвинувачена та потерпіла уклали угоду про примирення від 28.02.2017 року. Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_5 , повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні;

б) вибачитися перед потерпілою ОСОБА_6 за завдану матеріальну та моральну шкоду під час підписання зазначеної угоди та відшкодувати потерпілому ОСОБА_7 матеріальний та моральний збиток в сумі 6400 (шість тисяч чотириста) гривень протягом дев`ятнадцяти місяців після затвердження даної угоди судом.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 , за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в сумі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Прокурор вважає, що зміст угоди про примирення відповідає положенням діючого законодавства та підлягає затвердженню, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши подані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а угода затвердженню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 незаконно викрала чуже майно потерпілої ОСОБА_6 , а тому її дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України.

При цьому, обвинувачена розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, які у судовому засіданні йому додатково роз`яснені, визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та надає згоду на призначення покарання, узгодженого сторонами угоди про примирення.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення. Узгоджені сторонами (обвинуваченим, потерпілим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції статті ч. 1 ст. 185 КК України, тобто, умови даної угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченою відповідають вимогам діючого кримінально- процесуального, матеріального законодавства та особі обвинуваченої.

Суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченою та потерпілою.

Згідно з ст..100 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави необхідно стягнути витрати, пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 439,80 грн. .

Керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 28 лютого 2017 року про примирення між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в сумі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 (іпн не відомий) на користь держави необхідно стягнути витрати, пов`язані з проведенням експертиз в розмірі 439,80 грн.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_8 -Когер