Справа № 363/1155/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/397/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 12.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
12 липня 2017 року м.Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар: ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 26 червня 2017 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно з ухвалою слідчого судді, в провадженні слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України відносно ОСОБА_7 .

28.03.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

19.06.2017 року строк досудового слідства у провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 27.08.2017 року..

Оскільки, строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні закінчується 27.06.2017 року, слідчий звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 ..

26 червня 2017 року ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області клопотання слідчого задоволено, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 24.08.2017р. включно.

Слідчий суддя послався на те, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в темну пору доби.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відсутні докази, які б обґрунтовували підозру у вчиненні ОСОБА_7 злочину передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Крім цього зазначає, що ризики передбачені ст.177 КПК України відсутні.
Заслухавши суддю доповідача,

пояснення захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали свою апеляційну скаргу, та просили її задовольнити,

думку прокурора, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить ухвалу суду залишити без змін,

вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

При судовому розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Так, при розгляді клопотання відповідно до ст. 199 КПК України, слідчим суддею також враховано вагомість наявних доказів про вчинення злочину саме ОСОБА_7 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється та характеризуючи дані про особу підозрюваного в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного злочину, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Так, поняття "обґрунтована підозра" не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, а тому слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої "термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України(показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, оскільки об`єктивно зв`язують його з нею, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, зважаючи на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, наслідки даного злочину, наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність продовження строку ОСОБА_7 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстави і обставини, з яких слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що слідчий у клопотанні, прокурори в суді першої інстанції в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, в яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , а саме те, що він має постійне місце проживання, раніше не судимий, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Не заслуговують на увагу і посилання захисника підозрюваного про відсутність ризиків, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.

При цьому слідчим суддею також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177, 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки вказаний злочин, в якому підозрюється ОСОБА_7 , вчинений із застосуванням насильства.

Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі про необхідність застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу замість тримання під вартою домашній арешт у темну пору доби, оскільки даний вид запобіжного заходу не забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, захисник не позбавлений можливості відповідно до положень ст.201КПК України подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі колегія суддів не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 26 червня 2017 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

С У Д Д І:

(підпис)(підпис)(підпис)