Справа № 199/647/15-к
У Х В А Л А
іменем України
16 лютого 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000660, за обвинуваченням ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпрі, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою суду від 26 грудня 2017 року запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою було продовжено до 23 лютого 2017 року.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлене клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою на 60 днів. Клопотання обґрунтовується тим, що обвинувачена може переховуватися від суду.

Обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 заперечили проти задоволення клопотання прокурора. Просять суд про заміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки обвинувачена тривалий час утримується під вартою, хворіє на тяжкі захворювання, потребує госпіталізації до лікарняної установи та переховуватися від суду не буде.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченій на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується, в тому числі, в збуті особливо небезпечного наркотичного засобу. За вчинення даного кримінального правопорушення, у разі доведеності її вини, обвинуваченій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
На думку суду, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, той факт, що обвинувачена раніше судима за вчинення умисних злочинів, переховувалася від суду, і за таких обставин суд погоджується з думкою прокурора, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим ухилення від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.
Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Так, суд враховує наявність у обвинуваченої тяжких захворювань. Разом з цим, з урахуванням того факту, що обвинувачена за такого ж стану здоров`я при застосуванні менш суворого запобіжного заходу вже переховувалася від суду, менш суворі, ніж тримання під вартою, запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та запобігання вищезазначеним ризикам.
Судом призначена судово-медична експертиза для визначення можливості утримання обвинуваченої за станом здоров`я в умовах слідчого ізолятору, однак до цього часу висновок експерта судом не отриманий.
З огляду на викладене, відповідні доводи захисника судом відхиляються як безпідставні та спростовані вищенаведеними фактичними обставинами.
Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 331 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Дніпропетровській установі виконання покарань УДПтС України у Дніпропетровській області (№ 4) на строк до 16 квітня 2017 року.
У задоволені клопотання захисника ОСОБА_4 про заміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий:

16.02.2017