Справа № 161/2782/17 Провадження №11-сс/773/110/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2017 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

володільця майна ОСОБА_6 ,

представника володільця майна ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2017 року про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, а саме: автомобіля марки „Mercedes-Benz w126, знаки маркувального позначення номера кузова НОМЕР_1 у якого нанесені способом, який не використовується заводом-виробником автомобілів даної марки, на металеву платину яка кріпиться до маркувальної панелі за допомогою електродугового зварювання, з поміщенням на арешт майданчик ВФ ДПМВС України «Інформ-Ресурси», що по вул. Ківерцівська, 34 в м. Луцьку та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки „Mercedes-Benz w126», номер кузова НОМЕР_1 , заповнене на ім`я ОСОБА_6 .
Частково задовольняючи клопотання, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що вилучене під час огляду місця події майно визнане речовим доказом, і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Матеріальні об`єкти зберегли на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, представник володільця майна ОСОБА_6 ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді про накладення арешту з позбавленням права відчуження на транспортний засіб та про накладення арешту з позбавленням права користування свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, відмовити. В обґрунтування поданої апеляції зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, винесена з порушенням ст. 173 КПК України, оскільки прокурором не доведено необхідність накладення арешту на майно, а клопотання прокурора подане із пропуском строку, визначеного ч. 5 ст. 171 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення володільця майна ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити, суд апеляційної інстанції дійшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 5 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Аналіз змісту вказаної норми закону свідчить про те, що вона встановлює обов`язок слідчого, прокурора протягом визначеного строку (не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна) подати клопотання про арешт майна. За умови невиконання цього обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок негайно повернути особі вилучене майно.
Як вбачається з матеріалів провадження, 30 березня 2016 року до ЄРДР було внесено відомості та відкрито кримінальне провадження № 001450 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Згідно з протоколом огляду місця події від 30 березня 2016 року гаража по вул. Підгаєцькій в м. Луцьку, слідчим СВ Луцького ВП ГУНП України у Волинській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 на підставі повідомлення в чергову частину було вилучено вищевказаний транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію. (а.с .5).

Згідно висновку експерта № 62 від 13 квітня 2016 року частина маркувальної панелі з нанесенням на ній знаками ідентифікаційного позначення кузова « НОМЕР_1 » прикріплена до маркувального майданчику за допомогою електродугового зварювання (а.с.10).
Згідно висновку експерта № 2930 від 25 жовтня 2016 року бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу заповнене на ім`я ОСОБА_6 відповідає аналогічним, що заходиться в офіційному обігу (а.с.6-8).
Згідно постанови від 31 березня 2016 року автомобіль марки „Mercedes-Benz w126», д.н.з. НОМЕР_3 визнаний речовим доказом, а після проведення необхідних слідчих дій повернутий ОСОБА_6 (а.с. 11).
Постановою від 27 травня 2016 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на вищевказаний автомобіль, заповнене на ім`я ОСОБА_6 визнано речовим доказом та залишено на зберігання при матеріалах кримінального провадження № 0001450 (а.с. 12).
Згідно з протоколом огляду місця події від 13 вересня 2016 року, автомобіль марки „Mercedes-Benz w126», д.н.з. НОМЕР_3 був вилучений слідчим СВ Луцького ВП ГУНП України у Волинській області лейтенантом поліції ОСОБА_10 (а.с. 21).
За таких обставин, враховуючи те, що клопотання прокурором про арешт тимчасово вилученого майна було подано лише 17 лютого 2017 року, а не пізніше наступного робочого дня після вилучення такого, тобто із пропуском встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України строку, правові підстави для задоволення поданого ним клопотання про арешт майна, в зазначеному випадку, відсутні.
Відтак, ухвалу слідчого судді місцевого суду не можна визнати законною, вона підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника володільця майна ОСОБА_6 ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2017 року скасувати та постановити нову.
В клопотанні прокурора ОСОБА_8 про накладення арешту на майно - відмовити.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді