Єдиний унікальний номер 722/570/17
Номер провадження 1-в/722/129/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
представника ДУ «СВК (№67)» ОСОБА_4
та засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокиряни Чернівецької області, в режимі відеоконференції з державною установою «Сокирянська виправна колонія (№67)» справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -
в с т а н о в и в :
16.05.2017 року до Сокирянського районного суду Чернівецької області надійшло вказане вище клопотання, в якому ОСОБА_5 просив про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав. Підтвердив, що відмовився від робіт на виробництві установи за станом свого здоров`я та працювати в подальшому не бажає.
Представник СВК №67 ОСОБА_6 та прокурор Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання (подання) засудженого вважаючи, що останній не досяг ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України.
З досліджених у судовому засіданні наданих адміністрацією СВК №67 документів, а також матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений: вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.04.2015 року за ст. ст. 185 ч. 3, 75,76 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.07.2015 року за ст. ст. 185 ч. 2, 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі; вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.11.2015 року за ст. ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховується з 25.06.2015 року. Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 17.02.2016 року до засудженого застосовано Закон України від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
З 25.09.2015 року ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», кінець строку відбування покарання - 27.02.2018 року.
ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисних тяжких злочинів, на час розгляду справи відбув більше 2/3 строку призначеного покарання.
З характеристики, затвердженої 19.05.2017 року начальником ДУ «СВК № 67», довідок про стягнення та заохочення, про виконання норм виробітку та стан виконання виконавчих листів, а також документів особової справи засудженого судом встановлено наступне:
Засуджений ОСОБА_5 по прибуттю до СВК №67 працевлаштований не був, у листопаді 2015 року вибув до слідчого ізолятору для розгляду кримінальної справи. Після повернення до ДУ «СВК № 67» у лютому 2016 року до оплачуваних робіт не залучався у зв`язку із небажанням працювати. У травні 2016 року був працевлаштований у гірничому цеху №1 в якості вибірника-складальника каменю стінового. Поставлені йому виробничі завдання не виконував. Із жовтня 2015 року до будь-яких оплачуваних робіт не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу установи не звертався. З березня по квітень 2017 року працював у вантажно-розвантажувальній дільниці. Поставлені завдання не виконував. З травня 2017 року по даний час до суспільно-корисної праці не залучається. За час відбування покарання в установі за допущені порушення режиму відбування покарання у одному випадку притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашено у встановленому законом порядку лише в листопаді 2016 року. За час відбування покарання жодного заохочення не має. Роботи по благоустрою місця позбавлення волі виконує неохоче і лише під контролем. Написав заяву на участь в програмі диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», проте будь-якої участі в реалізації даної програми не приймає. За час відбування покарання в установі здобув спеціальність «Столяр будівельний» в навчальному центрі, що функціонує при установі. На даний час навчається у вечірній загальноосвітній школі при установі. Заняття відвідує неохоче і потребує постійного контролю.
Відповідно до наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_5 :
-станом на 10.03.2016 року не став на шлях виправлення (протокол №2 від 10.03.2016 року);
-станом на 12.01.2017 року дотримується вимог режиму (протокол №1 від 12.01.2017 року).
Витягом з протоколу №1/2017 року від 13.01.2017 року засідання комісії СВК підтверджується, що даною комісією відмовлено у клопотанні перед судом про умовно дострокове звільнення ОСОБА_5 , як особи, яка не довела свого виправлення.
Згідно довідки медичної частини ДУ «СВК (№67)» №183 від 18.05.2017 року засуджений після прибуття до колонії 28.09.2015 року комісійно оглянутий лікарями медичної частини колонії. Діагноз: працездатний. В теперішній час стан здоров`я є задовільним.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення
Згідно ч.ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалазації засудженого є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Суд вважає, що доводи засудженого щодо можливості умовно-дострокового його звільнення є необгрунтованими, оскільки його поведінка та ставлення до праці протягом строку відбування покарання не були сумлінними, про що свідчить відсутність бажання працювати на виробництві установи та брати участь у роботах з благоустрою, посереднє реагування на заходи виховного впливу, а також неохоче виконання ним робіт з самообслуговування. При цьому, як вбачається із виданої медичною частиною колонії довідки, стан здоров`я засудженого з часу прибуття до колонії та по даний час є задовільним та не перешкоджав раціональному працевлаштуванню чи сумлінному виконню робіт на виробництві та з благоустрою. Доводи засудженого щодо доведення ним за час відбування покарання свого виправлення не є обставиною, на підставі якої суд може зробити однозначний висновок про виправлення засудженого, який був засуджений за вчинення умиснипх тяжких злочинів. При цьому, процес позитивних змін у його особистості на даний час, на думку суду та з урахуванням оцінки ДУ «СВК (№67)», не відповідають ступеню виправленню, який дає однозначний висновок про доведеність його виправлення та унеможивлять у подальшому вчинення ним умисних злочинів
Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом строку відбування покарання і на даний час не є сумлінною і своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підстав ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
На підставі ст. 81 КК України та керуючись п.2 ч. 1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .