ОСОБА_1 Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 580/130/17
Номер провадження 1-кп/580/57/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2017 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

з участю:секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, - ОСОБА_1 та її законного представника ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
представника служби в справах дітей Лебединської міської радиї ОСОБА_7 ,
представника служби в справах дітей Лебединського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Лебедині клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні відносно особи, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки АДРЕСА_1 , не заміжньої, освіта базова загальна середня, учениці 1 курсу ДПТНЗ «Лебединське вище професійно-технічне училище лісового господарства», що виховувалась обома батьками до 13 років, на даний час батько помер, обмежень за станом здоров`я не маючої, на період навчання проживає в гуртожитку училища по АДРЕСА_2 ,
-за вчинення нею суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вирішила заволодіти грошовими коштами свого знайомого - неповнолітнього ОСОБА_9 , оскільки добре його знала, як односельця, з яким разом навчалась в школі.
Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на незаконне збагачення, 30.11.2016 року близько 17 год. ОСОБА_1 зателефонувала ОСОБА_9 та, зловживаючи довірою останнього, попросила в нього в борг 100 грн. шляхом зняття їх з його карткового рахунку у банкоматі «ПриватБанк» за допомогою функції «Операція без картки», на що останній погодився і в телефонному режимі продиктував їй номер коду для підтвердження даної функції в банкоматі. Отримавши код, ОСОБА_1 відразу зняла грошові кошти в банкоматі біля супермаркету АТБ по вул. Т.Шевченка в сумі 600 грн.
Крім того, 30.11.2016 року близько 19 год., продовжуючи суспільно-небезпечне діяння, об`єднане єдиним злочинним умислом і спільною метою, ОСОБА_1 , перебуваючи біля супермаркету АТБ по вул.. Т.Шевченка в м. Лебедині, знову зателефонувала ОСОБА_9 і, зловживаючи його довірою, повідомила, що грошові кошти в сумі 100 грн. їй зняти не вдалося, тому запропонувала вдруге здійснити функцію «Операція без картки». Останній погодився і в телефонному режимі продиктував їй номер коду. Після цього ОСОБА_1 зняла грошові кошти з його картки в сумі 1000 (одна тисяча) грн.
Продовжуючи суспільно-небезпечне діяння, об`єднане єдиним корисливим умислом і спільною метою, 01.12.2016 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 зателефонувала ОСОБА_9 і повідомила, що 30.11.2016 року їй не вдалося зняти кошти в сумі 100 грн., та запропонувала йому в черговий раз скористатися послугою «Операція без картки», так як вона перебувала в центрі м. Лебедина біля банкомату «ПриватБанк» на вул..Т.Шевченка. ОСОБА_9 погодився на дану пропозицію та повідомив їй номер коду підтвердження операції зняття грошових коштів без картки і ОСОБА_1 зняла з банківського рахунку ОСОБА_10 у «ПриватБанку» гроші в сумі 500 грн.
Продовжуючи суспільно-небезпечне діяння, об`єднане єдиним злочинним умислом і спільною метою, ОСОБА_1 01.12.2016 року близько 16 год., перебуваючи в центрі м. Лебедина біля банківського модуля «Приватбанку» на Соборній Площі, 28, знову зателефонувала до ОСОБА_9 та, зловживаючи його довірою, повідомила, що грошові кошти в сумі 100 грн. зняти їй не вдалося та попросила вчетверте скористатися функцією «Операція без картки» в банкоматі «Приватбанку», щоб зняти грошові кошти в сумі 100 грн. На вказану пропозицію ОСОБА_9 погодився та повідомив їй номер коду підтвердження операції зняття грошових коштів без картки і ОСОБА_1 зняла з його банківського рахунку грошові кошти в сумі 600 грн.
Всього за період часу з 30.11.2016 року до 01.12.2016 року ОСОБА_1 шахрайським способом незаконно заволоділа грошовими коштами, належними неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 2700 (дві тисячі сімсот) грн., чим спричинила останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки ч.1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою ( шахрайство).
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнала повністю та пояснила, що знала про те, що ОСОБА_9 має грошові кошти на банківському рахунку, оскільки добре з ним знайома з дитинства і він їй говорив, що отримує заробітну плату 3000 грн. Щоб скористатись його коштами, 30.11.2016 року вона зателефонувала останньому та попросила в нього в борг грошові кошти в сумі 100 грн., які запропонувала зняти з його карткового рахунку через банкомат, за допомогою функції «Операція без картки», на що останній погодився і в телефонному режимі повідомив їй номер коду для здійснення даної операції. Отримавши номер коду, вона зняла з картки потерпілого 600 грн. Через деякий час того ж дня вона знову зателефонувала ОСОБА_9 та повідомила, що гроші їй не вдалося зняти, тому ще раз попросила його назвати код своєї картки. Він знову повідомив її свій код і вона зняла з його рахунку 1000грн. Наступного дня таким же шляхом вона зняла з картки потерпілого спочатку 500 грн., а потім ще 600 грн. всього таким чином, вона заволоділа його коштами на загальну суму 2700 грн., які на даний час повернула.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки ч. 1 ст. 190 КК України, доведена матеріалами справи. Але, враховуючи, що вона не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до неї примусових заходів виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої, а саме:
-заборонити перебувати поза місцем проживання з 21 год. до 07 год. строком 1 рік;
-зобов`язати продовжити навчання в училищі та дотримуватися розпорядку навчального процесу строком 1 рік.
Учасники процесу підтримали думку прокурора.
Відповідно до ст.. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вимоги ст..501КПК України, суд дійшов висновку про те, що неповнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно вчинила суспільно-небезпечне діяння у віці від 11 років до настання віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність по ч.1 ст. 190 КК України, тому, з урахуванням обставин вчинення суспільно-небезпечного діяння та думки учасників кримінального провадження, до ОСОБА_1 слід застосувати примусові заходи виховного характеру, запропоновані прокурором.
Керуючись ст. ст. 292, 498, 500, 501 КПК України, ст. ст. 97, 105 КК України, суд
У Х В А Л И В :
Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки с. Журавне Охтирського району Сумської області, на період навчання проживаючої в гуртожитку по АДРЕСА_2 , як особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки ч. 1 ст. 190 КК України, заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітньої, а саме:
-заборонити перебувати поза місцем проживання з 21 год. до 07 год. строком 1 рік;
-зобов`язати продовжити навчання в училищі та дотримуватися розпорядку навчального процесу строком 1 рік.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумського області через Лебединський районний суд протягом 30 днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_2