Єдиний унікальний номер:343/188/17
Номер провадження: 1-в/0343/41/17
У Х В А Л А
про відмову у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким
10 лютого 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Долинського ВЦ №118 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області спільне клопотання Долинського виправного центру № 118 та спостережної комісії при Долинській райдержадміністрації про застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 ,-
В С Т А Н О В И В:
Адміністрація Долинського ВЦ № 118 в Івано-Франківській області разом зі спостережною комісією при Долинській райдержадміністрації звернулись в суд з клопотанням про застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5
У судовому засіданні представник адміністрації Долинського ВЦ № 118 Івано-Франківської області підтримав клопотання та пояснив, що засуджений зарекомендував себе з позитивної сторони, порушень режиму тримання не допускав. Дисциплінарні стягнення не накладались. Оголошувалось одне заохочення, працевлаштований з часу прибуття в установу.
Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки, невідбута частина покарання становить більше 6 місців, не надав підтверджуючих доказів про те, що після заміни покарання більш м"яким буде працевлаштований.
У судове засідання представник спостережної комісії при Долинській районній державній адміністрації не прибув, причину неявки суду не повідомив, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що бажає, щоб йому замінили невідбуту частину покарання більш м`яким, оскільки він являється інвалідом ІІІ групи, а тому потребує лікування.
Дослідивши матеріали справи, оцінюючи особу засудженого, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши представника адміністрації виправного центру, пояснення засудженого, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.ч. 3,4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та фактично відбув не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості.
Зміст даної норми вказує на те, що прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м"яким є правом, а не обов"язком суду.
Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.
У відповідності до п. 1 постанови заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Відповідно до вказівок вказаної вище постанови суди, розглядаючи питання про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумління поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.
Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним напротязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Заміна невідбутої частини покарання більш м"яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, і щодо відшкодування ним збитків.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 востаннє засуджений 23.06.2016 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року обмеження волі.
Початок відбуття покарання засудженому рахується з 15.09.2016 року; 1/3 частини терміну15.01.2017 року; кінець терміну 15.09.2017 року.
Фактично невідбута частина терміну покарання станом на 10.02.2017 року становить 7 місяців 05 днів.
З матеріалів особової справи ОСОБА_5 , зокрема, довідки, виданої Долинським ВЦ №118 УДПтС в Івано-Франківській області 26.01.2017 року за №4/1-29с/к, вбачається, що виконавчі листи про сплату позовів та аліментів в бухгалтерію установи на виконання не поступали.
З матеріалів справи та в судовому засіданні не здобуто даних, які б свідчили про те, що у разі заміни засудженому покарання більш м"яким, він буде працевлаштований та отримуватиме заробітну плату, будь-які повідомлення з кримінально-виконавчої інспекції УДПтС Червоногорадського району Львівської області з цього приводу не надходили.
Таким чином, зважаючи на те, що клопотання установи не підготовлене належним чином, відсудні в матеріалах особової справи даних про те, що засуджений працював у січні 2017 року, враховуючи характеристику засудженого, тяжкість та характер вчиненого ним злочину, за який він відбуває покарання, невідбута частина покарання становить більше 6 місців, не може являється свідченням того, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення.
Натомість, викладені обставини вказують про те, що, хоча засуджений і має формально-юридичні підстави для застосування ст.82 КК України, оскільки він відбув 1/3 строку призначеного йому покарання, переконливі підстави вважати, що він став на шлях виправлення, - відсутні, а тому необґрунтована заміна невідбутої частини призначеного йому покарання більш м`яким суперечитиме завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, ст.82 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання адміністрації Долинського ВЦ № 118 УДПтС України в Івано-Франківській області про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.
Суддя