Справа № 201/82/17-к
Провадження № 1-кс/201/516/2017
УХВАЛА
Іменем України
10 лютого 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 26.04.2016 про закриття кримінального провадження № 0000941, внесеного до ЄРДР 02.03.2016 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 26.04.2016 про закриття кримінального провадження № 0000941, внесеного до ЄРДР 02.03.2016 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
В обґрунтування доводів скарги зазначено, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, без з`ясування усіх обставин справи. Мотивуючи постанову слідчий посилається на те, що в ході проведення досудового слідства було встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення та вбачається цивільно-правовий спір. Даний висновок не є обґрунтованим, носить формальний характер. Слідчим не проведено жодної слідчої дій. Копія постанови про закриття кримінального провадження отримана лише 26.12.2016. Тому просить скаргу задовольнити.
В судовому засіданні заявник та її представник скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду скарги був повідомлений належним чином.
Суд, вислухавши заявника, його представника, дослідивши матеріали скарги, приходить до такого висновку.
Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.
Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як встановлено судом, постановою слідчого Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 26.04.2016 закрито кримінальне провадження № 0000941, внесене до ЄРДР 02.03.2016 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

В оскаржуваній постанові йдеться про наступне.

Дане провадження розпочато на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 . Із заяви стало відомо про те, що представники ТОВ «Домобуд» та ТОВ «Аріка Груп» шляхом шахрайських дій (укладання угод та надання гарантійних листів) заволоділи правом власності на майно потерпілої, а саме: приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування встановлено, що в ситуації, що склалася, вбачається цивільно-правовий спір, який повинен вирішуватись у встановленому законом порядку, а не кримінально-правовими методами. Оскільки правоохоронний орган не має правових підстав діяти в інтересах конкретної зацікавленої особи, порушуючи при цьому конституційні права іншої особи.

Зазначаю, що відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону прокурором не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.
Як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчим в ході досудового розслідування не було вчинено жодної слідчої дії, а постанова взагалі не мотивована підставами, з яких слідчий дійшов висновку по відсутність ознак складу кримінального правопорушення.
Разом із тим, як вбачається із заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, яка надійшла 02.12.2015 до Жовтневого (нині - Соборного) ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області і стала підставою внесення відомостей до ЄРДР, заявник вказувала про таке.
На підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.01.2000 ОСОБА_3 , її доньці ОСОБА_6 , матері ОСОБА_7 та племінникам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на праві сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2 .
У 2006 році до їх будинку прибули представники ТОВ проектно- будівельна фірма «Домобуд», ТОВ «Будівельні експортні системи», які повідомили, що планують укласти з ними угоду про продаж належних їм квартир, в обмін на те, що для кожної родини буде придбане інше житло. Їх будинок в подальшому було знесено під будівництво.
Родиною вони домовилися, що продадуть власну квартиру ТОВ «Будівельні експортні системи».
Їй, матері та доньці була запропонована квартира АДРЕСА_3 , яка належала ТОВ «Домобуд». Умовами договору було передбачено, що вони не будуть отримувати гроші за свою квартиру та не будуть сплачувати гроші за придбання нового житла.
22.09.2006 вона отримала рішення Жовтневої районної ради №677 про надання органом опіки і піклування дозволу продати частку квартири неповнолітньої доньки.
У запропонований строк вони з`явились до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського округу ОСОБА_10 , перевірили, що квартира дійсно належить ТОВ «Домобуд» на підставі договору купівлі продажу від 15.10.2005. Але під укладання договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_3 , ТОВ «Домобуд» не повідомив про причини перебування її в арешті.
На підтвердження наміру здійснити передачу вказаної квартири ТОВ «Домобуд» зареєструвало її з донькою у квартирі, надав акт приймання передачі.
10.09.2007 ТОВ «Домобуд» надав зобов`язання №85, яким гарантував їм оформити право власності на квартиру у строк до 22.11.2007. Але з невідомих причин свої зобов`язання щодо укладання договору купівлі продажу ТОВ «Домобуд» не виконував, а постійно відкладав.
У 2010 році вона звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ТОВ проектно-будівельної фірми «Домобуд» та ТОВ «Будівельні експертні системи» про визнання дійсною угоди купівлі-продажу майна, визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3 , зняття з неї арешту».
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-4657/1 від 15.04.2011 позовні вимоги задоволені, визнано за нею право власності за вказаною квартирою, виключено її з під арешту. Проте зареєструвати вказане майно вона не змогла у зв`язку з реформою у БТІ, та наявністю додаткового арешту.
В подальшому 13.08.2015 вона отримала судову повістку від Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (суддя ОСОБА_11 , справа №201/13360/15-ц) у справі за позовом ТОВ «Аріка Груп» до неї та дочки про зняття з реєстраційного обліку та виселення.
Вході судового розгляду їй стало відомо, що позивач за невідомих для неї обставин став власником її квартири на підставі продажу з відкритих торгів (аукціону) майна банкрута ТОВ «Домобуд». Представник позивача надав суду Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України від 19.03.2014, якою скасовано рішення і направлено його на новий розгляд.
При цьому ініціатором скасування рішення, яким за нею визнано право власності став ліквідатор ТОВ «Проектно-будівельної фірми «Домобуд» ОСОБА_12 , який передав фіктивно ТОВ «Аріка Груп» цю квартиру за актом приймання-передачі. Про це вона не була обізнана, оскільки у вказаній квартирі вони живуть з 2007 року, ніяких сторонніх осіб у них не було, будь-яких листів вона не отримувала.
В подальшому їй стало відомо, що саме ліквідатор ОСОБА_12 разом із ТОВ «Аріка Груп» став через рішення судів позбавляти прав власності на квартири у багатьох власників, з яким ТОВ «Домобуд» уклало угоди та надали гарантійні листи, отримавши від потенційних власників кошти або їх квартири.
А саме, ОСОБА_13 , яка мешкає по АДРЕСА_4 тел. НОМЕР_1 , стало відомо про незаконність проведення торгів, надання недостовірної інформації.
ТОВ «Арика Груп» також подала позов до Ленінського районного суду про скасування права власності та зняття з реєстрації ОСОБА_13 .
ОСОБА_14 , тел. НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 , також стала жертвою відповідного шахрайства.
Всі ці квартири не є іпотекою або взятими у кредит, потенційні власники віддали за них або свої квартири під забудову, або виплатили за них вже банкруту гроші.
Таким чином ліквідатор ОСОБА_12 , знаючи напевно, що збанкрутіле підприємство ТОВ «Домобуд» взяло на себе майнові зобов`язання перед власниками квартир, які до кінця не врегульовані законом. Користуючись необізнаністю потенційних власників, не ввів їх до реєстру кредиторів, яким це підприємство заборгувало та повинно було відшкодувати понесенні збитки. Проводив без участі сторін, судові засідання. Зацікавлений у відповідних рішеннях. Шахрайським шляхом позбавляли разом з ТОВ «Аріка Груп» добросовісних власників їх майна. Таким чином вказаними діями заявнику було завдано значної матеріальної шкоди. Заявник вказувала, що вказаних діях вбачається склад злочину, передбачений ст.ст. 190, 365-2 КК України.
Проте, як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчим не надано жодної оцінки тим доводам, які викладені потерпілою ОСОБА_3 в її заяві від 02.12.2015, не допитана ні вона сама, ні особи, на яких вона вказує, не дослідження рішення судів та інші документи, на які вона посилається.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
У зв`язку із викладеним, суддя слідчий вважає за необхідне проведення по вказаному кримінальному провадженню слідчих дій, зокрема (але не виключно), допитів ОСОБА_3 та осіб, на яких вона вказує, дослідження рішень судів та інших документів, а також надання їм відповідної, мотивованої оцінки, що зумовлює скасування постанови про закриття кримінального провадження та направлення матеріалів до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 303 307, 532 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 26.04.2016 про закриття кримінального провадження № 0000941, внесеного до ЄРДР 02.03.2016 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Жовтневого ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 26.04.2016 про закриття кримінального провадження № 0000941, внесеного до ЄРДР 02.03.2016 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Матеріали кримінального провадження направити до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області для організації продовження досудового розслідування з урахуванням зауважень слідчого судді, викладених в даній ухвалі.
Ухвала прийнята у нарадчій кімнаті та її повний текст оголошено у судовому засіданні 10 лютого 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1