У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.12.2016 Справа №607/14268/16-к

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської міської прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тернопіль, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не депутат, раніше судимий:

- 24.01.2001р. за ч. 2 ст. 140 КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 46-1 КК України відтермінувати виконання вироку на 1 рік.

- 27.07.2004р. за ч. 2 ст. 190 КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

- 25.05.2006р. за ч. 2 ст. 186 КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

- 21.04.2010р. за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 353, ст. 70 КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

- 21.05.2013р. за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України приєднано 6 місяців по вироку Тернопільського міськрайонного суду від 21.04.2010 року. Всього 5 років позбавлення волі.

- 30.05.2014р. за ч. 2 ст. 185 КК України Тернопільським міськрайонним судом до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.Звільнений 03.06.2016 року по відбуттю строку покарання.

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУПН в Тернопільській області ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження №0004093 від 12.12.2016р., звернулася із клопотанням, погодженим прокурором Тернопільської міської прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , якому 13.12.2016р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке мотивуються наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 грудня 2016 року близько 14 год. 20 хв. у ОСОБА_5 , який перебував у дворі будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , разом із невстановленою слідством особою, виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, 11 грудня 2016 року близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_5 , який перебував у дворі будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , разом із невстановленою слідством особою, підійшли до неповнолітнього ОСОБА_7 зі спини. Після чого ОСОБА_5 поставив свою руку на плече ОСОБА_7 і, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, обернув останнього до себе обличчям. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_5 лівою рукою зловив неповнолітнього ОСОБА_7 за праве плече, і утримуючи останнього, правою рукою почав обшукувати по кишенях. Виявивши у лівій кишені штанів неповнолітнього ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 29 грн., відкрито викрав їх. В цей час невстановлена слідством особа застосувала насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме долонею лівої руки нанесла один удар у ділянку обличчя неповнолітнього ОСОБА_7 , від отримання якого останній відчув фізичну біль та прикрив обличчя долонями рук. Після чого невстановлена слідством особа із лівої кишені куртки відкрито викрала мобільний телефон марки «Леново А369І» вартістю 1600 грн. Із викраденим майном ОСОБА_5 разом із невстановленою слідством особою з місця вчинення злочину втекли, чим завдали неповнолітньому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1629 грн.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 11 грудня 2016 року близько 21 год. у ОСОБА_5 , який перебував у дворі будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, 11 грудня 2016 року близько 21 год. у ОСОБА_5 , який перебував у дворі будинку, що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Київська, 10, підійшов до ОСОБА_8 інваліда ІІ групи та сказав останньому, щоб він дав йому грошові кошти. Після того, як ОСОБА_8 відмовився надавати грошові кошти, останній підійшов до нього та почав обшукувати по кишенях. Виявивши у лівій зовнішній кишені куртки ОСОБА_8 гаманець, ОСОБА_5 забрав його, відкрив та із вказаного гаманця відкрито викрав грошові кошти у сумі 28 грн. Виявивши у вказаному гаманці банківські картки, ОСОБА_5 , погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я - спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , змусив останнього піти до банкомата з метою зняття грошових коштів із банківських карток. Далі ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 підійшли до банкомата ПАТ «Приват Банк», що знаходиться поблизу критого ринку «Оріон» по вул. 15 Квітня в м. Тернополі та перебуваючи поблизу банкомату ОСОБА_5 самостійно витягнув із гаманця банківську картку ПАТ «Приват Банк» видану на ім`я ОСОБА_8 , вставив її у банкомат та погрожуючи останньому застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я - спричиненням тілесних ушкоджень, змусив ввести пін-код банківської картки. Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 зняв із банківської картки ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 100 грн. Із викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, чим завдав ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 128 грн.

13 грудня 2016 року матеріали досудових розслідувань №0004093 від 12.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та за №0004097 від 12.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України об`єднані в одне кримінальне провадження, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0004093 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

12 грудня 2016 року о 20 год. 20 хв. працівниками Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_5 затримано відповідно до ст. 208 КПК України.

13 грудня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства.

У клопотанні зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_7 , протоколом пред`явлення особи для впізнання, заявою ОСОБА_5 , показаннями потерпілого ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання, заявою ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав.

Беручи до уваги вище викладене, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності, якому притаманний надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, а знову, після звільнення 03.06.2016р. по відбуттю строку покарання, вчинив новий злочин, що свідчить про те, що перебуваючи на волі він буде переховуватися від органів досудового слідства та суду, продовжувати свою злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків та потерпілих, тому це вказує про підвищену його суспільну небезпеку, а відтак, застосування менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Також, прокурор просить при задоволенні клопотання не визначати розміру застави, оскільки в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину із застосуванням насильства щодо неповнолітнього та особи, з обмеженими фізичними можливостями.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, яка підтримала клопотання, з наведених у ньому підстав, захисника, який просить відмовити у задоволенні клопотання, оскільки докази підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину є недопустимі, протокол затримання підозрюваного не відповідає фактичним обставинам справи, слідчим були вчиненні слідчі та розшукові дії, коли ОСОБА_5 не було затримано та не пред`явлене йому підозри, наявністю інших процесуальних порушень, або ж застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту при наявності постійного місця проживання, в разі слідчим суддею буде вирішено про доведеність клопотання, підозрюваного ОСОБА_5 , який просить застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, приходжу до висновку, що клопотання слідчого СВ ТВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно задовольнити, відмовивши при цьому у задоволенні клопотання підозрюваного і захисника, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами. Тому, не приймаються до уваги посилання захисника ОСОБА_6 щодо недопустимості доказів, так як спростовані поясненнями прокурора та оглядом матеріалів клопотання.

Водночас, вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він не працює, не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей або ж осіб пенсійного віку, раніше неодноразово судимий, 03 червня 2016 року був звільнений по відбуттю строку покарання, постійно проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 , на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину проти власності із застосуванням насильства, зокрема, по відношенню до неповнолітньої особи та особи з обмеженими фізичними можливостями, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки підозрюваного, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання, а також вказує про підвищену його суспільну небезпеку.

Вищевказані обставини дають підстави вважати, що з урахуванням особи ОСОБА_5 та його поведінки, у випадку незастосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, як про це клопоче ОСОБА_5 та захисник, існують ризики, що підозрюваний, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а відтак і наявність ризиків, вказаних слідчим у клопотанні та підтриманих в судовому засіданні прокурором. Попри це, згідно долученої до матеріалів справи заяви ОСОБА_9 , яка є матір`ю ОСОБА_5 , вона категорично заперечує про відбуття останнім запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в разі його застосування, за місцем її проживання в АДРЕСА_1 .

При цьому, в порядку п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України вважаю не визначати підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави у кримінальному провадженні при задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки як було встановлено під час розгляду клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства та з погрозою застосування такого насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 183, 184, 193, 194, 196, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської міської прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Датою закінчення строку дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 10 лютого 2017 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебува є під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя
Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1