Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2577/16-к

Номер провадження: 1-кп/511/39/17

"15" лютого 2017 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Роздільна Одеської області обвинувальний акт та двох угод про визнання винуватості за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бородіно Тарутінського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
та
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Новокрасне Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньотехнічною освітою у 1978 році закінчив Одеську школу мореплавства за спеціальністю матрос, розлученого, утриманців не має, працюючого не офіційно по найму, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , зі слів 4 рази засудженого, згідно обвинувального акту раніше не судимого,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ст. 246 КК України по кримінальному провадженню № 0000034, внесеному в ЄРДР 10.10.2016 року,
встановив:
Згідно обвинувального акту 12.01.2016 року приблизно об 12-30год ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконну порубку лісу без мети збуту, прибули до Роздільнянського лісництва ДП «Одеське лісове господарство» у квартал № 9 виділ № 3, розташованому в 800 метрах від с. Новокрасне Роздільнянського району Одеської області де, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, використовуючи ручну пилку, незаконно, без лісорубного квітка (ордера) спиляли 5 дерев породи акація, діаметром стволу 8 см. та 5 дерев породи акація, діаметром стволу 10см., після чого погрузили спиляні дерева на спину та почали переносити до місця проживання. В результаті незаконної порубки ОСОБА_8 і ОСОБА_5 10 акацій без лісорубного квитка (ордера) природним ресурсам спричинено матеріальні збитки на загальну суму 1184,10грн, розрахованим згідно з Постановою КМУ № 665 від 23.07.2008 року, що являється істотною шкодою.
Дії ОСОБА_8 і ОСОБА_5 кваліфіковані за ст. 246 КК України за ознаками незаконної порубки лісу, що заподіяло істотну шкоду.
31.10.2016 року за ініціативою прокурора між прокурором ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого, в присутності захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 468-473 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Окрім того, також 31.10.2016 року між прокурором ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_8 з іншого, в присутності захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 468-473 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 246 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді обмеження волі строком на 1 рік з конфіскацією незаконно добутого, із застосуванням ст. 75, п.п. 2, 3 ст. 76 КК України із звільненням обвинуваченого з випробуванням строком на один рік та покладенням обов`язків.
У відповідності до угоди обвинувачений ОСОБА_8 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 246 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_8 у вигляді обмеження волі строком на 1 рік з конфіскацією незаконно добутого, із застосуванням ст. 75, п.п. 2, 3 ст. 76 КК України із звільненням обвинуваченого з випробуванням строком на один рік та покладенням обов`язків.
У вказаних угодах також передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, підстави оскарження.
Перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши прокурора, обвинуваченого та захисника, які наполягали на затверджені угоди з ОСОБА_5 та на закритті провадження відносно ОСОБА_8 на підставі ст. 284 ч. 1 п. 5 КПК України, суд дійшов висновку, що угоди затвердженню не підлягають з огляду на наступне.
Статтею 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно до ч.3 п.1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.
Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладання угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.
Пунктом 2 частини 4 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судовим розглядом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його смерть та лікарським свідоцтвом про смерть № 119.
Суд наголошує, що діючим законодавством не передбачено затвердження угоди з померлою особою. Суд вважає, що посилання прокурора про необхідність закриття провадження відносно ОСОБА_8 під час вказаного судового розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України є необгрунтованими та такими, що не відповідають вимогам закону, оскільки в підготовчому судовому засіданні розглядається обвинувальний акт, який поданий разом з угодою, а за результатами вказаного розгляду суд має право тільки затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору.
Окрім того, згідно обвинувального акту та угод про визнання винуватості вбачається, що по вказаному кримінальному провадженню є потерпілий ДП «Одеське лісове господарство», представник якого залучений до розгляду справи, тоді як угода укладена між обвинуваченими та прокурором, що протиричіть ст. 469 ч. 4 п. 2 КПК України. Також, всупереч ст. 472 ч. 1 КПК України в угоді взагалі не відображено розмір шкоди, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого та строк їх вчинення або умови часткового звільнення обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення. Замість вказаного до обвинувального акту та угод про визнання винуватості прокурором доданий цивільний позов про солідарне стягнення з обвинувачених шкоди, що не знайшло свого відображення в змісті угод.
Також, судовим розглядом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 (з його слів) був раніше засуджений чотири рази, що також не знайшло свого відображення в змісті угоди та запропонованому покаранню та є порушенням вимог закону.
Окрім того, суд наголошує, що об`єктом ст. 246 КК України є встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу як важливого елемента навколишнього природного середовища.
Згідно з п.19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, суд має враховувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається, зокрема, затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом VIII "Злочини проти довкілля".
Крім того, диспозиція вказаного складу злочину за своїм змістом є бланкетним (має відсильний характер), так як для з`ясування наявності складу конкретного злочину необхідно звернутися до інших нормативно-правових актів України, оскільки «самовільне» або «незаконне» передбачає наявність порушень яких-небудь дозвільних документів, що також органом досудового розслідування не виконано у повній мірі.
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що діючим процесуальним законодавством не допускається укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні в якому бере участь потерпілий; затвердження угод за ст. 246 КК України не передбачено; умови угоди суперечать вимогам КПК України, не відповідають інтересам суспільства, та порушують права, свободи та інтереси потерпілої сторони; будь-які угоди з померлою особою взагалі не можуть розглядатися по суті, тому підстав для затвердження угод про визнання винуватості суд не вбачає.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468- 475 КПК України.
Оскільки угода про визнання винуватості надійшла до суду разом з обвинувальним актом, а не була укладена під час знаходження справи в суді, законних підстав для закриття провадження відносно померлого обвинуваченого ОСОБА_8 , суд також не вбачає.
Цивільний позов підлягає поверненю прокурору, оскільки остаточне рішення по справі не винесено та матеріали кримінального провадження повертаються прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 474 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 31.10.2016 року між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_8 , в присутності захисника ОСОБА_4 про визнання винуватості відмовити.
В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 31.10.2016 року між прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 про визнання винуватості відмовити.
Кримінальне провадження № 0000034, внесеному в ЄРДР 10.10.2016 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 246 КК України, повернути прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Позовну заяву прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі: Державного підприємства "Одеське лісове господарство" до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 про відшкодування збитків, завданих злочином в сумі 1184.10грн, повернути до Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області разом з матеріалами кримінального провадження.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно з ч.8 ст.474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1