н/п 1-кс/640/4138/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, не одружений, не працює, з середньою освітою, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, -
встановив:
Як вбачається з клопотання, приблизно у січні 2017р. ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_7 про те, що мешканець м. Харкова ОСОБА_9 заборгував йому гроші і за грошову винагороду замовив відносно ОСОБА_9 , членів його родини здійснення протиправних дій для заволодіння майном останнього, а ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 погодились на викрадення ОСОБА_9 за розробленим ОСОБА_7 планом. До здійснення злочинного плану ОСОБА_7 з викрадення ОСОБА_9 також залучені жителі м. Харкова ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які встановили місце проживання, роботи та розпорядок дня ОСОБА_9 . Діючи за розробленим планом, погодженим з усіма членами групи, близько, 1800 год. 16.01.2017р. ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та невстановлена під час досудового розслідування особа, на автомобілі, марка та р.н. якого не встановлені, прибули до буд. АДРЕСА_2 , де очікували ОСОБА_9 , а коли о 1820год. останній прийшов, запропонували йому сісти до автомобілю. В автомобілі, ОСОБА_12 , обхватив шию ОСОБА_9 рукою, чим позбавив можливості опору та виклику допомоги, а ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_9 про те, що члени групи є співробітниками СБУ та погрожував застосуванням електрошокеру, після чого вказані особи перевезли ОСОБА_9 в невстановлене місце, де із застосуванням сили та проти його волі утримували в салоні автомобілю, здійснюючи на нього психологічний тиск та телефоном зв`язувались з ОСОБА_7 , який, розмовляючи з потерпілим, висловлював погрози фізичної розправи. Також в цей час потерпілому телефонував ОСОБА_8 , вимагаючи виконати умови викрадачів. Шляхом психологічного тиску та фізичного впливу, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , примусили ОСОБА_9 написати три розписки про заборгованість у сумі по 60 000 доларів США кожна на ім`я ОСОБА_8 та взяти на себе зобов`язання виплатити вказану суму в найкоротший час, після чого ОСОБА_9 звільнили. Усвідомлюючи, що результат, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 , не досягнутий, співучасники злочинної групи розробили злочинний план, спрямований на викрадення потерпілого для примусового вчинення ОСОБА_9 нотаріальних дій з відчуження нерухомості у м. Луганську та транспортних засобів.Так, 07.02.2017р. приблизно о 830год. ОСОБА_10 разом зі ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , з відома та згоди ОСОБА_7 , на автомобілі останнього «ВАЗ» р.н. НОМЕР_1 прибули за місцем роботи ОСОБА_9 до буд. АДРЕСА_3 , де шляхом погроз, проти волі ОСОБА_9 , посадили його до автомобілю. Під час вказаних дій, ОСОБА_10 телефонував ОСОБА_7 , який спілкувався з ОСОБА_9 та висловлював в його адресу погрози фізичної розправи над ним та членами його родини в разі невиконання їх вимог.Після чого, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 примусили ОСОБА_9 забрати з місця мешкання, належні йому паспорт та ідентифікаційний код, для вчинення нотаріальних дій з відчуження майна на користь ОСОБА_8 потім вдягли потерпілому на руки пластикові кайданки та утримували в салоні автомобілю до зупинки правоохоронцями на блок посту «Пісочин» траси Харків-Київ «Е-105» об 1100год. 07.02.2017р., яка припинила ці злочинні дії.
26.05.2017р. ОСОБА_7 повідомлена підозра за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилались на тяжкість кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених п.1, п.2, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити те, у якому підозрюється.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити. Прокурор додатково пояснив, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні спливає 07.06.2017р.
Підозрюваний та його захисники у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на безпідставність підозри, недоведеність ризиків. В порядку ст.206 КПК України, підозрюваний пояснив, що насильство на досудовому слідстві до нього не застосовувалось. Вину в інкримінованому злочині не визнав.
Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України підтверджується: протоколом огляду місця події від 07.02.2017р., протоколами допиту потерпілого ОСОБА_9 від 07.02.2017р., 18.02.2017р., протоколами допиту свідків ОСОБА_15 від 08.02.2017р., ОСОБА_16 від 10.02.2017р., протоколом огляду предметів від 07.02.2017р., протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.04.2017р.
Також слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.1, п.2, п.3 п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливання на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Втім з доданих до клопотання документів не вбачається відомостей, які б доводили можливість перешкоджання підозрюваного кримінальному провадженню іншим чином. До того ж слідчим не конкретизований спосіб такого можливого перешкоджання, а тому слідчий суддя вважає ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, недоведеним.
З урахуванням викладеного, при вирішенні питання обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.1,п.2, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, дані про особу підозрюваного, вважає, що застосування відносно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.1,п.2, п.3, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.
Відповідно до положень п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розміру застави.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27) у межах строку досудового розслідування до 07 червня 2017р.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_7 - в той же строк з моменту вручення ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про тримання особи під вартою її близьких родичів, членів сім`ї або інших осіб за вибором цієї особи в порядку, передбаченому ст.ст. 111, 112 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали отримав «____»_________2017р. ________________/ ОСОБА_7 /