Справа № 522/4903/17-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 від 04.01.2017р. про відмову у визнанні потерпілим, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 від 04.01.2017р. про відмову у визнанні потерпілим, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001069 від 20.12.2016р.

У своїй скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що вищевказане рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим є незаконним, необґрунтованим та таким що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 , який був повідомлений про час та місце розгляду справи не з`явився, подав лист про розгляд скарги за його відсутності, скаргу вважає необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

Розглянувши скаргу, заслухавши думку ОСОБА_3 та дослідивши надані матеріали слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною другою цієї статті встановлено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001069 від 20.12.2016р., розпочате за заявою ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

04.01.2017р. постановою старшого слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 було відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001069 від 20.12.2016р.

Приймаючи вказану постанову слідчий виходив з того, що документів , які підтверджують спричинення ОСОБА_3 матеріальних збитків, останній органу досудового розслідування не надав.

З таким висновком слідчого погодитись не можна, адже він ґрунтується на неправильному розумінні вимог кримінального процесуального закону та, у будь якому разі, є передчасним під час здійснення кримінального провадження за такими фактичними обставинами та попередньою кваліфікацією.

Відповідно до ч.5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подано особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як вбачається з тексту рішення слідчого, очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 завдана майнова шкода не має. Між тим, фактичні обставини кримінального правопорушення свідчать про те, що висновок про наявність чи відсутність шкоди завданої ОСОБА_3 , в тому числі і майнової, безпосередньо залежить від встановлення інших ознак кримінального правопорушення в діянні відповідної особи.

Наявність чи відсутність в діях особи ознак кримінального правопорушення є обставиною яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України, при цьому доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч. 2 ст. 91 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим кодексом.

При цьому, частиною третьою вказаної статті передбачені конкретні шляхи за допомогою яких потерпілий може приймати участь у збиранні доказів.

Отже встановлення обставин про які йдеться є метою розслідування, яка спрямована на здійснення завдань кримінального провадження і потерпілий має право безпосередньо приймати участь в цьому процесі і той факт, що на даний час наявність таких обставин достовірно не встановлена, аж ніяк не може слугувати підставою для відмови у визнанні потерпілим.

Таким чином у слідчого судді наявні усі підстави для задоволення поданої скарги.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.303, 306-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 від 04.01.2017р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001069 від 20.12.2016р., - скасувати.

Зобов`язати старшого слідчого другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №№ 0001069 від 20.12.2016р., та надати останньому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суд дя:

11.04.2017