ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1520/16-к
Провадження № 1-кс/210/246/17

"03" лютого 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного, - адвоката: ОСОБА_5 ,

підозрюваного: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, винесене по кримінальному провадженню №00001014 від 16 грудня 2016 року, заступником начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області старшим радником юстиції ОСОБА_7 , та погоджене прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області радником юстиції ОСОБА_8 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, маючого вищу освіту, раніше не судимого, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2017 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся заступник начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області старший радник юстиції ОСОБА_7 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001014 від 16 грудня 2015 року, за фактом незаконного заволодіння працівниками Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (Довгинцівського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області) квартири, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_9 та розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 жовтня 2015 року працівники Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, а саме заступник начальника СКР ОСОБА_10 , о/у СКР ОСОБА_6 та о/у СКР ОСОБА_11 , безпідставно затримали ОСОБА_9 та його співмешканку ОСОБА_12 , яка перебувала на сьомому місяці вагітності, і в подальшому, за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , насильно, позбавляли волі потерпілих з 19 жовтня 2015 року по 15 листопада 2015 року, при цьому утримуючи їх п`ять діб в приміщенні Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Л.Бородича, буд.№5, та двадцять три доби в квартирах АДРЕСА_3 , та в кв. АДРЕСА_4 .

У вищевказаний час працівники поліції вимагали передачі права на майно, а саме на двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала на праві приватної власності ОСОБА_9 .

22 жовтня 2015 року ОСОБА_9 , сприймаючи погрози працівників поліції, щодо себе та своєї громадянської дружини реально, надав доручення на продаж власної квартири, розташованої за вищевказаною адресою. Після чого, 11 листопада 2015 року внаслідок злочинних дій працівників поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , цивільних осіб ОСОБА_13 та ОСОБА_14 квартира, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_9 , була продана за довіреністю стороннім особам, в наслідок чого потерпілому ОСОБА_9 , згідно з оціночно-будівельною експертизою №17-16 від 04 липня 2016 року, спричинено збитки на суму 195098,00 гривень, що в 320 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і являється великим розміром.

23 листопада 2016 року ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, вичинених за обтяжуючих обставин, а саме ст.ст.146 ч.2, 189 ч.3, 357 ч.3, 365 ч.2 КК України. У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_6

01 листопада 2016 року підозрюваному ОСОБА_6 слідчим суддею Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за клопотанням слідчого обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком до 29 січня 2017 року включно.

В ході проведення досудового розслідування строк досудового слідства продовжено заступником прокурора Дніпропетровської області до 03 місяців, тобто до 23 лютого 2017 року.

27 січня 2017 року до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано клопотання від 26 січня 2017 року про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою. 30 січня 2017 року в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу слідчим суддею відмовлено у зв`язку із закінченням строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на момент розгляду клопотання.

Вина підозрюваного ОСОБА_6 у вичинені злочинів, за якими останньому оголошено про підозру, підтверджується доказами, зібраними в ходу проведення досудового розслідування.

Крім того, 25 січня 2017 року Довгинцівським відділенням поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області зареєстроване кримінальне провадження №000169, за ст.146 ч.2 КК України про те, що 25 січня 2017 року, приблизно о 14 годині 20 хвилин, невстановлені особи, знаходячись в приміщенні ПАТ КБ «ПриватБанк», яке розташоване за адресою: вул. Магістральна, 10 в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, нанесли численні удари кулаками в область голови громадянину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого спричинили останньому тілесні ушкодження, після чого силоміць витягнули останнього з приміщення банку, незаконно проти волі ОСОБА_9 , посадили його до автомобіля марки «Шевроле Авео», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та відвезли в невідомому напрямку, чим здійснили викрадання ОСОБА_9 та незаконно позбавили його волі.

26 січня 2017 року до прокуратури Дніпропетровської області знову звернувся потерпілий ОСОБА_9 із заявою, в якій вказує що на нього продовжує здійснюватися тиск з боку підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 через третіх осіб з висловлюванням погроз фізичної розправи в разі не відмови від давання свідчень по провадженню, що знайшло своє відображення у його викраденні, спричинені тілесних ушкоджень та висловлювань погроз фізичною розправою в разі не відмови від дачі свідчень по провадженню.

25 січня 2017 року з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 було заплановано проведення слідчих дії, однак події які відбулися цього дня вказують на безпосереднє перешкоджання кримінальному провадженню.

Більш м`який запобіжних захід до підозрюваного ОСОБА_6 застосувати неможливо тому, що знаходячись під цілодобовим домашнім арештом ОСОБА_6 , маючи оперативні навики, тісні зв`язки з діючими співробітниками карного розшуку та серед кримінального контингенту, через сторонніх осіб продовжує чинити тиск на потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 продовжує незаконно впливати на потерпілих, може перешкоджати провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості за обтяжуючих обставин, а також враховуючи обставини, існування реальної загрози життю та здоров`ю потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , заступник начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області старший радник юстиції ОСОБА_4 просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо надали пояснення в обґрунтування клопотання, підтримали його у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ньому, просили слідчого суддю його задовольнити. Вказували при цьому на те, що вимоги запобіжного заходу підозрюваний не порушував, прямого безпосереднього тиску на потерпілих не вчиняв.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 , проти клопотання заперечували вважаючи його необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню. Вказували на те, що ніякого тиску на потерпілих підозрюваний ОСОБА_6 не вчиняє, вимог обраного раніше запобіжного заходу не порушував. Також вказували, що будь-які ризики передбачені ст.177 КПК України відсутні. Просили суд застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 23 листопада 2016 року ОСОБА_6 , в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню, відомості про котре було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001014 від 16 грудня 2016 року, було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.146 ч.2, 189 ч.3, 357 ч.3, 365 ч.2 КК України.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципів правової визначеності та презумпції невинуватості, особа вважається невинуватою, поки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку; кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Положеннями ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод №ETS 005 від 04 листопада 1950 року, ратифікована 17 липня 1997 року, набрала чинності 11 вересня 1997 року, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до принципів Конвенції, - пропорційності та забезпечення рівності інтересів, - коли мова йде про обмеження тих чи інших прав і свобод, суд завжди звертає увагу на кілька параметрів, встановлених Конвенцією, яким мають відповідати застосовані державою заходи щодо цих прав, а саме: 1) наявність правових підстав для обмеження прав і свобод; 2) наявність легітимної мети для застосування обмежень; 3) пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, якої держава намагалася досягти.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 даних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними по справі доказами.

У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень та наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя відхиляє доводи прокурора та слідчого про наявність таких ризиків, як перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконно впливати на потерпілих перебуваючи під домашнім арештом, оскільки слідчим та прокурором до суду не надано вагомих доказів, котрі б вказували на те, що перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, підозрюваний ОСОБА_6 вчиняв тиск на потерпілих, в тому числі через третіх осіб, та що вказаний запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя також наголошує, що у разі застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відповідні ризики, передбачені ст.177 КПК України, буде повністю нівельовано, оскільки ухвалою слідчого судді від 01 грудня 2016 року, підозрюваного відсторонено від посади оперуповноваженого Довгинцівського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, крім того до потерпілих застосовано заходи безпеки у кримінальному провадженні, підозрюваний не одружений, має позитивну службову характеристику, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, тобто наявні міцні соціальні зв`язки.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначеним у клопотанні.

Отже, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ст.194 ч.5 КПК України, зокрема, прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ними час, не спілкуватися з потерпілими, свідками.

За таких обставин, суд, з урахуванням ризику незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, приходить до висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу підозрюваному, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту.

Положеннями ст.181 ч.ч.1, 2 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яким обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, та злочинів середньої тяжкості, раніше не судимий, не одружений, відсторонений від посади оперуповноваженого Довгинцівського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, позитивно характеризується за місцем праці, має постійне місце проживання, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, недоведеність прокурором необхідності застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Тому, підозрюваному ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ними час; не залишати місце свого проживання цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду; не спілкуватися з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, носити електронний засіб контролю, з урахуванням строку досудового розслідування, до 22 лютого 2017 року включно.

Слідчий суддя, вважає, що прокурор не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а лише посилання на тяжкість злочину та припущення про вплив на потерпілих, що ґрунтується лише на показах самих потерпілих, що на думку суду не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області старшого радника юстиції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області радником юстиції ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

У застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , строком до 22 лютого 2017 року включно, заборонивши підозрюваному залишати житло цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду на визначений ними час;

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 22 лютого 2017 року включно, заборонивши підозрюваному залишати житло цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не спілкуватися з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ст.181 ч.5 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Довгинцівського відділення поліції Криворізького ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області старшого радника юстиції ОСОБА_4 та прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Дніпропетровської області радника юстиції ОСОБА_8 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали, - до 22 лютого 2017 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1