Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/129/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.03.2017 року м. Кропивницький
Колегія суддів Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
cуддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката підозрюваного ОСОБА_7 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2017 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, безробітного, такого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20.04.2016 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю два роки,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії на 60 днів, - з 18 години 30 хвилин 16 березня 2017 року до 18 години 30 хвилин 14 травня 2017 року, із визначенням застави у розмірі 32 000 гривень.

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Кримінальне правопорушення, на даний час у якому підозрюється ОСОБА_8 , вчинене за таких обставин, як їх наразі встановлено органом досудового розслідування.

ОСОБА_8 05 лютого 2017 року, о 16 годині 30 хвилин, прибув до раніше знайомого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , - де в ході спілкування з останнім у нього виник умисел на вчинення відкритого викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , діючи повторно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, незважаючи на заперечення ОСОБА_9 , відкрито викрав належний потерпілому телевізор. Викраденим майном ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 , майнової шкоди на суму 4 424 гривень 41 копійка.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду с. Кіровограда від 17 березня 2017 року постановлено задовольнити клопотання слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано стосовно останнього вказаний запобіжний захід, визначивши строк його дії 60 днів, із визначенням застави у розмірі 32 000 гривень.

Своє рішення слідчий суддя районного суду мотивував наявністю достатніх доказів про обґрунтовану підозру ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що відноситься до категорії тяжких; враховуючи вказане та інші обставини, зокрема, й передбачені ст. 178 КПК України, суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судове рішення оскаржено в апеляційному порядку адвокатом підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_7 , який в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Свої вимоги умотивовує наступними доводами.

Вважає обраний стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою занадто суворим, висновки суду про те, що, перебуваючи на волі, підозрюваний намагатиметься перешкоджати досудовому розслідуванню та суду, - не підтверджуються відповідними доказами.

Зазначає, що підозрюваний не має на меті уникнути кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, на утриманні двох малолітніх дітей.

Також, підозрюваний стверджує, що сприятиме з`ясуванню обставин кримінального провадження, адже зацікавлений у якнайшвидшому розслідуванню та розгляді даного провадження.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , і просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Дана підозра ґрунтується на наявних зібраних в ході досудового розслідування доказах, які під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою взяті до уваги слідчим суддею.
До того ж колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких, покарання, що може загрожувати ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим за це кримінальне правопорушення, - передбачає позбавлення волі на строк до шести років.

Крім означеного, також відповідно до ст. 178 КПК України, колегією суддів враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_8 є безробітним, має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має двоє малолітніх дітей.

Підозрюваний ОСОБА_8 є раніше судимою особою за вчинення аналогічного злочину проти власності.

Крім того, як встановлено, і про що зазначено та що правильно враховано слідчим суддею, у провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває подання начальника Фортечного районного сектору Кропивницького міського відділу пробації Південного міжрегіонального управління про скасування іспитового строку та направлення ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання.

Вказані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний є схильним до асоціальної поведінки, вчинення кримінальних правопорушень.

Враховуючи зазначене вище у сукупності, а також й тяжкість покарання, що може загрожувати ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється, можливо сказати, що, у разі перебування на свободі, підозрюваний ОСОБА_8 матиме змогу вчинити спробу переховуватись від досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, або ж може вчинити нове кримінальне правопорушення.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування та правильно обрав стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги про те, що у судовому засіданні суду першої інстанції не було доведено наявність ризиків для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими та спростовуються зазначеним.
Таким чином, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 березня 2017 року про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування стосовно останнього вказаного запобіжного заходу строком дії на 60 днів, з 18 години 30 хвилин 16 березня 2017 року до 18 години 30 хвилин 14 травня 2017 року, - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4