Справа № 522/3284/17
Провадження № 1-кс/522/3147/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на дії прокуратури Одеської області, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати скаргу обґрунтованою, дії прокуратури Одеської області при розгляді заяви від 22.09.2016 року про відшкодування шкоди у порядку ст. 1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду» неправомірними та зобов`язати прокуратуру Одеської області задовольнити вимоги викладені у заяві від 22.09.2016 року у відповідності до ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду», ухвалити відповідну постанову (ухвалу), копію направити у його адресу у встановлений законом строк.

В судове засідання заявник з`явився, вимоги скарги підтримав та показав, що 25.12.1999 року слідчим відділом УСБУ в Одеській області, в рамках кримінальної справи № 830, винесено постанову про порушення кримінальної справи щодо його, як директора ВКФ «Модус Ко ЛТД», за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 70, 148-2 ч. 3, 172 ч. 2 КК України.

04.01.2000 року було пред`явлено звинувачення в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 70, 148-2 ч. 3, 172 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року).

Починаючи з 2000 року і по 2011 рік, тобто, протягом більш ніж 11,5 років, кримінальна справа № 830 розглядалась в судах, в тому числі і у Верховному Суді України.

В результаті, Приморський районний суд м. Одеси, розглядаючи кримінальну справу № 830 в четвертий раз в іншому складі суду, постановою від 27.01.2001 року повернув її на додаткове розслідування.

Після додаткового розслідування постановою прокуратури Одеської області від 11.07.2011 року кримінальне переслідування ОСОБА_4 , в рамках кримінальної справи № 830 по звинуваченню в скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 70 (в редакції 17.05.2001), ч. 2 ст. 165, 172 (в редакції 1960) КК України, закрито за недоведеністю в скоєнні злочинів на підставі п. 2 ст. 213 КПК України. Обрана щодо ОСОБА_4 запобіжний захід підписка про невиїзд скасовано і скасовані заходи щодо можливої ??конфіскації майна.

Прокурор в судове засідання з`явилась, заперечувала протии задоволення скарги з таких підстав.

На момент притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності він працював директором виробничо-комерційної фірми «Модус КО ЛТД». У зв`язку з кримінальним переслідуванням за ініціативою органу досудового розслідування він від виконання службових обов`язків не відсторонявся, застосований запобіжний захід давав можливість здійснювати трудову діяльність без значних обмежень; перебування в органі досудового розслідування та суду не були підставами визнати його відсутність на роботі з неповажних причин; хвороби, з якими він звертався за медичною допомогою відповідають віковим змінам; доказів причинного зв`язку між ними і притягненням до кримінальної відповідальності та неможливістю працювати, отриманих у спосіб, передбачений законом, ОСОБА_4 не надав.

Крім того, вимоги щодо структури постанови про визначення розміру шкоди та інформації, яка в обов`язковому порядку має бути, викладено у ст. 12 Положення. Серед інших передбачено: докладний розрахунок втраченого заробітку, розмір штрафу, розмір виплат захиснику тощо. Оскільки ці дані відсутні, винесення постанови неможливо, оскільки це суперечить вимогам Положення і відповідного закону.

Розглянувши скаргу, вислухавши заявника та прокурора, приходжу до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду», розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Пунктами 11, 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», затвердженого наказом Мінюсту України від 4 березня 1996 року № 6/5, Генеральної прокуратури України від 4 березня 1996 року № 3 та Мінфіну України від 4 березня 1996 року № 41, у разі закриття кримінальної справи за відсутністю у діянні складу злочину слідчий зобов`язаний роз`яснити громадянинові порядок поновлення його порушених прав і відшкодування іншої шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 КПК, з урахуванням положень глави 26.

Керуючись ст.ст. 303-307, 318-380 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на дії прокуратури Одеської області задовольнити частково.

Зобов`язати прокуратуру Одеської області задовольнити вимоги викладені у заяві ОСОБА_4 від 22.09.2016 року у відповідності до ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду», ухвалити відповідну постанову (ухвалу), копію направити у його адресу у встановлений законом строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

10.04.2017