Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5719/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2017 року Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду м. Києва клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання доказів недопустимими,
В С Т А Н О В И В :
29 квітня 2016 року до Подільського районного суду міста Києва від прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 м. Києва ОСОБА_6 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України.
В судовому засіданні захисником ОСОБА_4 заявлено клопотання про визнання всіх аудіо-, відеозаписів, всю інформацію, викладену в них, зокрема, в картах пам`яті № 30 та № 31, усі протоколи за результатами проведення НСРД щодо ОСОБА_5 від 22.03.2016 з додатками до них, ОЧЕВИДНО недопустими доказами, оскільки отримано їх з істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, не в порядку встановленому чинним Кримінальним Процесуальним Кодексом, без Ухвала слідчого судді (суду) про надання дозволу на втручання у приватне спілкування ОСОБА_5 та здійснені на підставі неналежної постанови прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 від 16.03.2016 № 139т.
Прокурор просить відмовити у задоволенні клопотання, не вбачаючи очевидної недопустимості зазначених захисником доказів.
Обвинувачений підтримав захисника.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно із ч.2, 3 ст.89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Разом з тим, заявлені в клопотанні докази, що просить визнати недопустимим захисник, можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду надісланого обвинувачення, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження. Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду. Очевидної недопустимості доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх із взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає й вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.
За таких обставин у суду, на даній стадії судового розгляду, відсутні дані щодо очевидності недопустимості доказів, на які вказує захисник, у зв`язку з чим його клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 89, 358, 369-372 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання захисника про визнання доказів недопустимими - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1