БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 1-кп/356/70/16
Справа № 356/2046/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2016 Березанський міський суд Київської області у складі колегії :

головуючий суддя ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене у ЄРДР за №0000772 від 15.09.2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України, - ВСТАНОВИВ

В провадженні Березанського міського суду Київської області знаходиться кримінальне провадження внесене у ЄРДР за №0000772 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту, підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Судом з`ясовано, що особами, які братимуть участь у судовому розгляді є прокурор, обвинувачений, потерпіла захисник, свідки.
Обвинувачений, його захисник, потерпіла не заперечували проти такого призначення.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з доданими до нього документами, суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

При цьому обвинувачення згідно з п. 13 ч. 1ст. 3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.

За змістом положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити у собі анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Зі змісту положень п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Відповідно до вимог ст. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Так, відомості доданого до обвинувального акту реєстру матеріалів досудового розслідування не узгоджуються з викладеною в обвинувальному акті інформацією щодо потерпілих від даного злочину. Так, в розділі І реєстру зазначено, що 16.09.2016 та 19.09.2016 в приміщенні Березанського ВП було проведено слідчі дії, а саме допити потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Проте обвинувальним актом потерпілою у кримінальному провадженні визнано лише ОСОБА_8 . Водночас жодних інших відомостей щодо процесуального статусу допитаного 19.09.2016 в якості потерпілого ОСОБА_10 матеріали кримінального провадження не містять.
Окрім того, згідно ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Проте у реєстрі матеріалів досудового розслідування, долученому до даного обвинувального акту, не містяться відомості про відкриття захиснику обвинуваченого матеріалів досудового розслідування, а також повідомлення потерпілим, обвинуваченому та його захиснику про завершення досудового розслідування.
Окрім того, реєстр матеріалів досудового розслідування, долучений до обвинувального акту, не містить інформації, в порушення вимог ч. 3 ст. 283 КПК України, про внесення прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про закінчення досудового розслідування.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, слідчим повідомлення про підозру включено в перелік процесуальних рішень, хоч являється процесуальною дією у відповідності до ч. 1 ст. 111 КПК України.

Зазначені вище упущення у обвинувальному акті є порушенням п.2 ч.2, п. 1 ч. 4. ст. 291 КПК України, що згідно ч.3 п.3 ст.314 КПК України є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Окрім того, у судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , вказавши, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років. ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, перебуваючи від 08 вересня 2016 року в розшуку, переховуючись від органів досудового розслідування у зв`язку із вчиненим ним кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 393 КК України, вчинив новий тяжкий злочин. Тому, з урахуванням викладених обставин, наявний ризик переховування обвинуваченого від суду, вчинення ним нового злочину. Відтак, просив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до двох місяців.
Потерпіла підтримала клопотання прокурора. Обвинувачений та його захисник покладались на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд до спливу строку зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ОСОБА_6 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та даних про його особу.
Крім того, при вирішенні питання про доцільність продовження тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, характеру протиправних дій, в яких він обвинувачується; мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину; обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі шляхом чиненнятиску на свідків, потерпілу, які допитані не були; ОСОБА_6 , усвідомлюючи суворість покарання у разі доведеності його вини, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а також вчинити інший злочин. Окрім того, суд бере до уваги те, що ОСОБА_6 вчинив інкримінований йому злочин, у той час, коли він знаходився у розшуку у зв`язку із вчиненим ним кримінальним правопорушенням, передбаченого ч. 2 ст. 393 КК України. За таких обставин суд вважає, за необхідне продовжити раніше обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, суд приймає до уваги те, що застосування запобіжного заходу має на меті сприяння швидкому та об`єктивному розгляду справи й не може бути елементом тиску на обвинуваченого. Таким чином, клопотання прокурора підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 91, 92, 109, 177, 183, 194, 291, 314-316, 372 КПК України, суд-

УХВАЛИВ

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000772 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України - повернути прокурору.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянину України, освіта повна загальна середня, обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, утримуючи його у Київському слідчому ізоляторі управління Держаної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області. Строк дії ухвали становить 60 діб.
Початок строку дії ухвали обчислюється з 15 години 00 хвилин 07.12.2016. Закінченням строку дії ухвали є 15 година 00 хвилин 05.02.2017.
Ухвала може бути оскаржена учасниками процесу до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів, з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Березанський міський суд Київської області.

Головуючий суддя ОСОБА_1 > О.>

Судді ОСОБА_11

ОСОБА_3 .