АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «Тріал Вуд Солюшнс» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.05.2017 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на товарно-матеріальні цінності, а саме пиломатеріали у кількості 150 палет, які є власністю ТОВ «Тріал Вуд Солюшнс» (), за адресою: м. Херсон, вул. Карантинний острів, 1.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, директор ТОВ «Тріал Вуд Солюшнс» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.05.2017 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Вказує на те, що слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого посилався на те, що вилучене майно є предметом вчинення злочину, а отже і речовим доказом, однак в оскаржуваній ухвалі, на думку апелянта, не наведено доводів того, що майно одержано внаслідок вчинення злочину, є предметом злочину чи знаряддям та призначалось для схиляння особи до вчинення злочину, а відтак вилучене майно арештовано з порушенням норм процесуального законодавства, зокрема ст.ст. 98, 170, 171 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а вимоги апеляційної скарги такими, що не підлягають задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів судового провадження, Шевченківським УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0014726, від 18.11.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 205-1 КК України.

27.04.2017 року слідчий СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотання про накладення арешту на майно, а саме на товарно-матеріальні цінності, а саме пиломатеріали у кількості 150 палет, які є власністю ТОВ «Тріал Вуд Солюшнс» (), за адресою: м. Херсон, вул. Карантинний острів, 1, посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

05.05.2017 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання слідчого задоволено.

Жодних об`єктивний даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення, колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для задоволення клопотання слідчого, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильно їх дотримуватись.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод,відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати. Що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження за №0014726 про накладення арешту на зазначене в клопотанні слідчого майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого, власника майна і його представника та прийшов до правильного висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить достатньо правових підстав для його задоволення.

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно зазначене в клопотанні.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним ч. 2 ст. 170 КПК України.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на зазначене в клопотанні слідчого майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому доводи апелянта щодо незаконності ухвали слідчого судді та відсутність правових підстав для задоволення внесеного на розгляд слідчого судді клопотання про арешт майна, слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ТОВ «Тріал Вуд Солюшнс» ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 травня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на товарно-матеріальні цінності, а саме пиломатеріали у кількості 150 палет, які є власністю ТОВ «Тріал Вуд Солюшнс» (), за адресою: м. Херсон, вул. Карантинний острів, 1 залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ТОВ «Тріал Вуд Солюшнс» ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2864/2017 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1