солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

27 грудня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, -
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Київській області старший лейтенант податкової міліції ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містяться в юридичній справі ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " та ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", мотивуючи своє клопотання перебуванням в її провадженні кримінального провадження №0000070.
В той же час, незважаючи на надходження зазначеного клопотання до суду 22.12.2016 і 23.12.2016 проведеного автоматичного розподілу даної справи між суддями ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також забезпеченої апаратом суду негайної передачі матеріалів слідчому судді з розгляду даного клопотання, особа, яка виступає ініціатором поданого клопотання в судове засідання з його розгляду з огляду на порушене питання про його розгляд за відсутності володільця інформації (банку), що передбачає невідкладність розгляду в той самий день, в судове засідання не з`явилася.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України)
Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу (ч.3 ст.22 КПК України)
Змістовний аналіз наведених вище положень процесуального закону свідчить про те, що саме слідчий зобов`язаний прибути до слідчого судді та довести підстави обґрунтованості свого клопотання. В протилежному ж випадку, можна дійти висновку про те, що останній втратив цікавість до поданого клопотання, наслідки вирішення останнього його вже більше не цікавлять.
На підставі викладеного, слідчий суддя констатує не доведення обґрунтованості застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів, внаслідок неявки в судове засідання з розгляду такого клопотання .
Керуючись ст.ст. 159, 160, 162, 163, 164, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Окремо слідчий суддя роз`яснює слідчим, які здійснюють досудове розслідування кримінального провадження №0000070, що вони не позбавлені можливості знову звернутися до слідчого судді в разі необхідності із аналогічним клопотанням з урахуванням наведеного в мотивувальній частині даної ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1