Справа № 461/5287/17
Провадження № 1-кс/461/5237/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.08.2017 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю ст. слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_3 розглянувши погоджене з прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_4 клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000143 від 08.08.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.ч.1, 2 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
01.08.2017 року до Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання ст. слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № №0000143 від 08.08.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.ч.1, 2 ст. 364 та ч.1 ст. 366 КК України.
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється органом досудового розслідування у зловживанні своїм службовим становищем, тобто умисному, в інтересах третіх осіб, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки інтересам юридичних осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та у тому, що будучи службовою особою вчинив складання та видачу завідомо неправдивого офіційного документа, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 становить 1806590,75 грн., тому з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої вчиненими кримінальними правопорушеннями слідчий просить слідчого суддю накласти арешт на майно ОСОБА_5 та на майно його дружини, ОСОБА_6 .
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України власник майна про судовий розгляд даного клопотання не повідомлявся судом.
Арештом майна, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Частиною 1 ст. 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
При цьому частина 2 ст. 172 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до матеріалів справи та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта у приватній власності ОСОБА_5 перебувають: земельна ділянка в м.Ходорів, Жидачівського району, загальною площею 513 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15, кадастровий номер :01:006:0183; житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 243,3 кв.м., реєстраційний номер майна 5963004; гараж по АДРЕСА_2 загальною площею 24,7 кв.м., реєстраційний номер майна 7188619;
Відповідно до матеріалів справи та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у дружини ОСОБА_5 ОСОБА_6 перебуває: житловий будинок по АДРЕСА_3 загальною площею 150,6 кв.м., реєстраційний номер майна 29438027; житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 1856,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, реєстраційний номер майна 5695359.
Клопотання слідчого відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.
Слідчий довів необхідність арешту майна.
Існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, необхідність забезпечення можливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, приймаючи до уваги неможливість досягнення мети, на яку посилається слідчий, без застосування цих заходів, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
При цьому суд відмовляє в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно дружини підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , тому що не здійснений виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності відповідно до вимог ст. ст. 371, 377 Цивільного кодексу України.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання ст. слідчого другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № №0000143 задовольнити частково.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- земельну ділянку в м.Ходорів, Жидачівського району, загальною площею 513 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15, кадастровий номер :01:006:0183;
- житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 243,3 кв.м., реєстраційний номер майна 5963004;
- гараж по АДРЕСА_2 загальною площею 24,7 кв.м., реєстраційний номер майна 7188619.
В решті частині клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1