Справа № 761/7338/17
Провадження №1-кп/761/980/2017
В И Р О К
іменем України
14 червня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, не одружений, працює вантажником за договором, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

24 липня 2012 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком,

17 липня 2013 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 4 місяці,

24 грудня 2013 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 12 жовтня 2016 року близько 23 годині 00 хвилин з метою здійснення покупок прийшов до магазину «АТБ-Маркет», що по вулиці Щусєва, 10 в м. Києві, де побачив раніше знайому потерпілу ОСОБА_6 , яка була в компанії незнайомих для ОСОБА_5 людей. ОСОБА_5 підійшов до зазначеної компанії людей в кількості 4 чоловік, які перебували в стані алкогольного сп`яніння. В цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи злочинний умисел, близько 23 години 12 жовтня 2016 року, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 в ході продовження словесного конфлікту, стоячи на бетонному парапеті позаду ОСОБА_6 , яка сиділа на вказаному парапеті, діючи умисно, наніс ОСОБА_6 один удар правою ногою, взутою у кросівок, в область обличчя, а саме: праву нижню частину щелепи, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді перелому тіла нижньої щелепи в області 41, 42 зубів (справа), що згідно висновку експерта №71/Е від 30.01.2017 року, відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Обвинувачений ОСОБА_5 в суді вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, визнав в повному обсязі, розкаявся, не оспорював час, місце, спосіб, мотив, мету, форму вини, характер завданої шкоди за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 122 КК України. В суді пояснив, що 12 жовтня 2016 року у вечірній час в ході словесного конфлікту, який виник у нього з потерпілою ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_3 , він, стоячи на бетонному парапеті, позаду ОСОБА_6 , наніс їй один удар ногою в область обличчя, від чого остання впала, а він пішов з місця події. Коли дізнався про шкоду, завдану ОСОБА_6 , він їй надавав допомогу, пов*язану з лікуванням, відшкодував їй усі понесені нею матеріальні витрати.

Потерпіла ОСОБА_6 в суді підтвердила ті обставини, що на даний час вона не має до ОСОБА_5 жодних претензій, він відшкодував всі понесені нею збитки у зв*язку з лікуванням.

З урахуванням думки обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, характеру завданої шкоди, у зв*язку з відсутністю сумнівів правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Заслухавши думку учасників судового провадження, пояснення потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , який не оспорює обставини щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, характеру завданої шкоди, суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров*я.

Обставинами, які пом*якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України є визнання вини та щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги обставини, що пом*якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного ОСОБА_5 , який вчинив умисний злочин середньої тяжкості проти життя і здоров*я особи, маючи непогашені судимості, в тому числі за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, де додатковим об*єктом є також здоров*я особи, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, працює за договором, є працездатною особою, неповнолітніх, непрацездатних осіб на утриманні не має, а також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, ті обставини, що він відшкодував завдані збитки потерпілій, яка не заявила будь яких претензій матеріального, морального характеру до ОСОБА_5 , у зв*язку з чим необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначити покарання, яке підлягає відбуванню, без ізоляції від суспільства, у виді обмеження волі з обов*язковим залученням особи до праці у межах санкції, передбаченої ч.1 ст.122 КК України.

На підставі ст.100 КПК України речові докази диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту прибуття ОСОБА_5 до кримінально виконавчої установи.

На підставі ст.100 КПК України речові докази диск з відеозаписом залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1