Справа № 461/2346/17
Провадження № 1-кс/461/2262/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.04.2017 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю адвоката ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання,-
Скаржник в судовому засіданні вимоги скарги підтримала, дала пояснення аналогічні мотивам скарги та доповнення до неї. Просить скаргу задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подав, про причини своєї неявки суд повідомив, тому суд на підставі ч.3 ст.306 КПК України, проводить розгляд скарги у його відсутності.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши інші матеріали скарги, приходжу до висновку, що скаргу слід задовольнити частково.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Пунктом 5 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
22.02.2017 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 звернулась до старшого слідчого СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 із клопотанням щодо проведення слідчих дій у кримінальному провадженні.
Постановою старшого слідчого Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 .
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанову про відмову у задоволенні клопотання слід скасувати, оскільки постанова слідчого винесена без повного та об`єктивного дослідження клопотання про проведення слідчого експерименту та обставин кримінального правопорушення. Крім того, постанова слідчого, всупереч вимогам ч.2 ст.220 КПК України є невмотивованою.
Суд відмовляє у задоволенні вимоги скаржника щодо зобов`язання слідчого провести певні слідчі дії, оскільки згідно ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого. Відтак суд не вправі зобов`язати слідчого провести певні слідчі дії, оскільки здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні проводиться слідчим самостійно.
Керуючись ст.ст. 220, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя ,-
скаргу задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1 .