АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/4439/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 06 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що становить 110 240 грн. (сто десять тисяч двісті сорок гривень), щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 13.01.2011 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України; 06.07.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Строк тримання під вартою постановлено рахувати з часу затримання 04.12.2016 року по 01.02.2017 року включно.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахував доведеність обставин, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, та прийшов висновку про відсутність достатніх стимулюючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням електронних засобів контролю, а у разі відмови в задоволенні апеляційної скарги захисту, з урахуванням майнового становища підозрюваного просить зменшити суму застави до мінімального розміру встановленого ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме до 20 мінімальних розмірів заробітної плати.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вказує на те, що оскаржувана ухвала не відповідає меті застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні та підлягає скасуванню, оскільки жодного обґрунтованого ризику, передбаченого ст. 177 КПК ані слідчим, ані прокурором встановлено не було, як і надано доказів, які б підтверджували, що підозрюваний може вчинити один із вказаних ризиків.

Також, захисник зазначає, що при розгляді клопотання слідчий суддя фактично не прийняв до уваги вимоги ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 постійно проживає в м. Києві, свою причетність до скоєння крадіжки визнає, дає логічні, правдиві та послідовні покази, що, на думку захисника, свідчить про відсутність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду; викрадене майно повернуто потерпілому, тяжких наслідків від дій ОСОБА_8 не настало.

Крім того, захисник зазначає, що в діях ОСОБА_8 фактично вбачається незакінчений злочин - замах на крадіжку чужого майна, так як він, не залежно від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними виконати для доведення злочину до кінця, що, як стверджує захисник, істотно знижує суспільну небезпечність даного діяння.

Далі в апеляційній скарзі, захисник зазначає, що ОСОБА_8 не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він визнає факт вчинення кримінального правопорушення та дає правдиві та логічні пояснення.
Як підсумок, захисник стверджує, що при розгляді даного клопотання слідчим суддею не встановлено, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а визначений слідчим суддею розмір застави для підозрюваного є непомірним, з огляду на його важке майнове становище.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін,вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційна скарга захисника задоволенню непідлягає, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2016 року за № 0013717за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

04.12.2016 року о 19 годині 50 хвилин ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
05.12.2016 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
05.12.2016 року підозрюваний отримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками.

Слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодоОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
06 грудня 2016 року ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва дане клопотання задоволено тащодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що становить 110 240 грн. (сто десять тисяч двісті сорок гривень), з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, що не оспорюється захисником в апеляційній скарзі.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, відомості про особу ОСОБА_8 .
Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилаються слідчий і прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти злочини, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину маючи не зняту і непогашену у встановленому законом порядку судимість, що не виключає ризик того, що останній, при застосуванні відносно нього іншого менш суворого запобіжного заходу, може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого щодо наявності ризиків, з огляду на документи долучені до клопотання, а тому вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині, є необґрунтованими.

В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вік підозрюваного, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, та інші дані, в тому числі і ті, на які посилається захисник в апеляційній скарзі.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_8 свою причетність до скоєння крадіжки визнає, дає логічні, правдиві та послідовні покази, не спростовують висновок суду про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Що стосується твердження апелянта про те, що викрадене підозрюваним ОСОБА_8 майно повернуто потерпілому, а тяжких наслідків від дій останнього не настало, то оцінка зазначеному буде дана судом при розгляді справи по суті, а саме при призначенні покарання.

Доводи захисника в частині того, що в діях ОСОБА_8 фактично вбачається незакінчений злочин - замах на крадіжку чужого майна, оскільки він, не залежно від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними виконати для доведення злочину до кінця, колегія суддів не бере до уваги, оскільки кваліфікація дій підозрюваного не є предметом розгляду на даній стадії кримінального провадження.

Крім того, на переконання колегія суддів, слідчий суддя, визначаючи розмір застави, взяв до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_8 слід визначити заставу у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, враховуючи, що застава саме у такому розмірі буде належною гарантією того, що у разі сплати визначеного розміру застави, ОСОБА_8 вирішить не зникати через побоювання втрати заставу.

Саме такий розмір застави, за переконанням колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, а тому підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Як підсумок, слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 06 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що становить 110 240 грн. (сто десять тисяч двісті сорок гривень), щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4