Провадження № 1-кп/200/322/17
Справа № 200/4290/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у

складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0000266, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпро, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 9-го класу СЗШ №65, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
30 січня 2017 року близько о 18 год. 17 хв., ОСОБА_7 зайшов до приміщення банку ПАТ «Кредобанк» по вул.Воскресенській, буд.9 в м.Дніпро, де побачив на столі мобільний телефон та сумку, та в нього виник умисел на їх таємне викрадення.

Після чого, ОСОБА_7 , спостерігаючи у вікно за приміщенням банку ПАТ «Кредобанк», дочекавшись коли з приміщення, де він побачив на столі мобільний телефон та сумку, співробітники банку вийдуть до інших робочих приміщень, близько о 18 год. 23 хв., знову зайшов до вказаного приміщення, підійшов до офісного столу потерпілої ОСОБА_4 й реалізуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу , взяв зі столу мобільний телефон марки «Iphone 6 моделі А1586 білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 9075 грн. 00 коп., в якому знаходилася картка мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 , яка не має матеріальної цінності, у силіконовому чохлі вартістю 128 грн. 00 коп. та жіночу сумку вартістю 306 грн. 67 коп., після чого з викраденим майном направився до виходу з приміщення банку ПАТ «Кредобанк», однак його дії були викриті потерпілою ОСОБА_4 , яка помітила як ОСОБА_7 виходив з приміщення.

ОСОБА_7 усвідомлюючи, що його викрили у скоєнні крадіжки чужого майна, та його дії перестали бути таємними для потерпілої та оточуючих, продовжуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, діючи відкрито, повторно, утримуючи при собі викрадене майно, покинув приміщення банку ПАТ «Кредобанк», тим самим відкрито, повторно викрав чуже майно, а саме:

-мобільний телефон марки «Iphone 6 моделі А1586 білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 9075 грн. 00 коп., в якому знаходилася картка мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 , яка не має матеріальної цінності, у силіконовому чохлі вартістю 128 грн. 00 коп.;

-жіночу сумку вартістю 306 грн. 67 коп., а всього на загальну суму 9 509 грн. 67 коп.

Після чого ОСОБА_7 з викраденим майном зник з місця злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Вищевказані умисні дії неповнолітнього ОСОБА_7 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), скоєному повторно, кваліфікуються за ч.2 ст.186 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
Показами неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , який провину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що раніше потерпілу ОСОБА_4 не знав.
30 січня 2017 року о 18.00 год. він із товаришем гуляли містом, й по вул.Воскресенській, буд.9 в м.Дніпро, він зайшов до відділення банку ПАТ «Кредобанк» та запитав там як йому зістатися до вокзалу. Перебуваючи в банку, він побачив на столі мобільний телефон марки «Iphone 6» в силіконовому чохлі та жіночу сумку, якими вирішив таємно заволодіти, щоб потім продати та заробити грошей. Після чого вийшов з банку, й з метою скоєння крадіжки, став стежити у вікно банку, поки співробітники вийдуть з даного приміщення в інше. Після того, як в приміщенні нікого не було із співробітників, він зайшов до банку, й таємно зі столу викрав мобільний телефон марки «Iphone 6» в силіконовому чохлі та жіночу сумку. В цей час до приміщення зайшла потерпіла ОСОБА_4 , помітила його дії й стала кричати йому, однак він не реагував й став бігти з банку з викраденим майном. По дорозі сумку він викинув, а мобільний телефон продав на вокзалі за 5000 грн.
В скоєнні крадіжки його товариш участі не приймав та про його намір здійснити даний злочин, не знав.
Заходи фізичного та психологічного тиску з боку робітників поліції до нього не застосовувалися.
В скоєному щиросердно покаявся.
Показами законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , яка в суді охарактеризувала свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 з позитивної сторони.
Показами потерпілої ОСОБА_4 , яка в суді пояснила про те, що 30 січня 2017 року десь о 18 год. 15 хв., 18 год. 20 хв., вона побачила як до приміщення банку ПАТ «Кредобанк» по вул.Воскресенській в м.Дніпро зайшов молодий хлопець, як потім дізналася обвинувачений ОСОБА_7 , подивився скільки людей у відділенні банку. В цей час на її робочому столі лежав належний їй мобільний телефон марки «Iphone 6 моделі А1586 білого кольору, який був в силіконовому чохлі та сумка. Через 15 хвилин, ОСОБА_7 знову зайшов до приміщення банку, її не було за робочий столом, вона відійшла в інший кабінет. В цей час вона побачила як ОСОБА_7 взяв зі столу її мобільний телефон «Iphone 6», та сумку, потім подивився на неї та став бігти з банку. Вона стали кричати йому « ОСОБА_9 » , однак ОСОБА_7 не послухав та біг далі та прискорював свій рух. За ним побігло двоє співробітників, але не наздогнали його та викликали робітників поліції.
В процесі досудового розслідування сумку, мобільний телефон їй повернули. Вона добре розгледіла ОСОБА_7 , а тому на слідстві впізнала його.
Просила покарати неповнолітнього обвинуваченого на розсуд суду.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Протоколом огляду від 30 січня 2017 року, відповідно до якого оглянуто приміщення ПАТ «Кредобанк», розташоване по вул.Воскресенській, буд. 9 в м.Дніпро, в ході якого нічого не виявлено та не вилучено ( а.с.6).
Протоколом огляду від 03 лютого 2017 року, під час якого оглянутий добровільно виданий ОСОБА_10 мобільний телефон «Iphone 6» моделі А1586 білого кольору з силіконовим чохлом, ІМЕІ НОМЕР_1 , який на момент огляду знаходиться в справному стані та пошкоджень не має ( а.с.16) й визнаний речовим доказом та повернутий власнику потерпілій ОСОБА_4 (а.с.85-87).
Протоколом огляду від 09 лютого 2017 року з фототаблицею, згідно до якого оглянуто жіночу сумку сірого кольору, добровільно наданою ОСОБА_4 , яка пошкоджень не має ( а.с.25-26), що визнана речовим доказом (а.с.85-86) та повернута потерпілій ОСОБА_4 ( а.с.87).
Даними судово-товарознавчої експертизи №418 від 10 лютого 2017 року, відповідно до висновків якої, ринкова вартість мобільного телефону марки «Iphone 6 моделі А1586 білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , станом на 30.01.2017 року, з урахуванням зносу, складає 9075 грн. 00 коп., вартість силіконового чохла до вказаного телефону станом на 30.01.2017 року, становить 128 грн. 00 коп., вартість жіночої сумки станом на 30.01.2017 року, з урахуванням зносу, складає 306 грн. 67 коп. ( а.с.31-36).
Протоколом пред`явлення для впізнання від 10 лютого 2017 року з фототаблицею, в ході якого потерпіла ОСОБА_4 серед пред`явлених осіб впізнала особу під №1, котрий 30.01.2017 року відкрито викрав з приміщення ПАТ «Кредобанк»» належне їй майно. Відповідно до даного протоколу, впізнаною особо є ОСОБА_7 ( а.с.39-42).
Протоколом огляду від 23 березня 2017 року, яким оглянутий наданий диск із камер відео спостереження ПАТ «Кредобанк» за 30 січня 2017 року ( а.с.72), який визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження ( а.с.86-87, а.с.88).
Протоколом перегляду відеозапису від 13 березня 2017 року, відповідно до якого за участю неповнолітнього ОСОБА_7 , його законного представника ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 переглянуто відеозапис з камер відеоспостереження ПАТ «Кредобанк» за 30.01.2017 року ( а.с.78-79).
Таким чином, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_7 , оскільки досліджені вищезазначені докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України за ознакою повторності, оскільки згідно наданих матеріалів кримінального провадження, в Жовтневому районному суді м.Дніпропетровська на судовому розгляді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України за події, що відбулися 12.01.2017 року, рішення по даній справі не прийнято.

Враховуючи наведене, суд визнає неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна ( крадіжка), скоєному повторно, вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є неповнолітнім, скоїв злочин у віці 16 років, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем навчання, виключно позитивно характеризується за місцем реєстрації та мешкання, його відношення до скоєного, стан здоров`я, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень інтелектуального і вольового розвитку та інші особливості неповнолітнього щодо ставлення до суспільних цінностей і існуючих у суспільстві вимог щодо правил поведінки, готовність до їх сприйняття і коригування своєї поведінки, здатність до самооцінки свого поступку, даних досудової доповіді, згідно з яким вказано про низький ризик вчинення ОСОБА_7 повторного кримінального правопорушення, та можливість виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі.
У відповідності до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 суд визнає його щире каяття, вчинення злочину в неповнолітньому віці, відшкодування шкоди в повному обсязі, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину.
У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, вчинення ним злочину в неповнолітньому віці, вперше, позитивні характеристики з місця реєстрації та мешкання, його вiдношення до вчиненого, щире каяття, стан здоров`я, усвідомлення обвинуваченим ОСОБА_7 вчиненого, зроблення ним вiдповiдних висновкiв, надання ним належної оцінки своїй поведінці, готовність нести передбачену законом відповідальність, обставини скоєного злочину, роль а також те, що згiдно ст.50 КК України покарання має на метi не тiльки кару, а й виправлення засуджених, суд вважає можливим призначення обвинуваченому ОСОБА_7 на підставі ч.1 ст.69 КК України, основного покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.186 КК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 104 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, як таке, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 368, 370- 371, 374, 376, КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати неповнолітнього ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити неповнолітньому ОСОБА_11 покарання за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК Україниперіодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід, обраний неповнолітньому ОСОБА_11 , у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнив його негайно з-під варти в залі суду.

Речові докази мобільний телефон марки «Iphone 6 моделі А1586 білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , силіконовий чохол, жіночу сумку - вважати повернутими власнику - потерпілій ОСОБА_4 ( а.с.85-86, а.с.87).

Речовий доказ диск із відеозаписом ( а.с. 88) зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , а у разі відсутності самостійного заробітку або доходу з законного представника ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати при проведенні експертизи №418 від 10.02.2017 року у сумі 240 грн. 00 коп. ( а.с.30).

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після проголошення вручається неповнолітньому обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1