Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/770/2017 Справа №641/61/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В судовому засіданні особа, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_2 , скаргу підтримала, просила вимоги задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідовим, про дату і час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином. Згідно вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя вислухавши учасників процесу, дослідивши додані до скарги докази, дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Тож, оскільки копію постанови від 27.03.2017 року, ОСОБА_2 отримано 15.04.2017 року, суд вважає, що строк подання скарги потерпілою не пропущено.
У відповідності до ст. 303 ч. 1 п. 3 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
В даному випадку, особа, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_2 оспорює постанову слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження.
Як зазначено в постанові слідчого, ОСОБА_2 надала слідству копію ухвали суду від 12.12.2015 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, де, судом зазначено, що показання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є неправдивими та такими, що не можуть бути взяті судом до уваги. Допитані в якості свідків вищезазначені особи показали про те, що надали правдиві показання як в ході досудового розслідування, так і в суді, та наполягали на своїх показаннях й під час допиту слідчим ОСОБА_4 , оскільки 22.11.2013 року були свідками подій, про що зазначили й своїх показаннях.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 засвідчив, що ОСОБА_2 не бив та надав слідчому та в суді правдиві показання, а справу в суді закрито в грудні 2015 року на підставі закінчення строків притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння правопорушення невеликої тяжкості.
Від проведення спільних допитів з потерпілою ОСОБА_2 , свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовились, посилались на особисті мотиви, а також неадекватну поведінку потерпілої.
Відповідно до вимог ст. 284 ч. 1 п.2 КПК України кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення.
Згідно ст. 9 ч. 2 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі постановлені нею питання, виключаючи провадження в справі й обумовлюють її закриття.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, при вирішенні питання про закриття кримінального провадження, слідчий не навів належних доводів в обґрунтування свого висновку про те, що відсутні підстави для проведення досудового розслідування, оскільки, посилаючись в постанові на відсутність складу злочину, слідчий не надав оцінку показанням свідків з врахуванням ухвали від 24.12.2015 року, згідно якої вони надали неправдиві показання та при цьому, ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Також, слідчим не зазначено які конкретно показання надані свідками під час проведення досудового розслідування та в суді, а також, слідчим не проаналізовано ці показання та не надано їм оцінку. Крім того, слідчий ОСОБА_4 , не виконав зазначені вказівки начальника СУ ГУ НП в Харківській області щодо проведення одночасного допиту між свідками та потерпілою в рамках вказаного кримінального правопорушення й не зазначено, з яких саме підстав, не виконано вказівку начальника СУ ГУ НП в Харківській області щодо встановлення й допиту в якості свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Крім того, слідчий в постанові про закриття провадження зазначив, що від проведення спільних допитів з потерпілою ОСОБА_2 , свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовилися, посилаючись на особисті мотиви, а також неадекватну поведінку потерпілої, однак, в своїй постанові слідчий не послався на норму законодавства, якою передбачено таку підставу відмови свідків від проведення спільного допиту.
При розв`язанні вимоги ОСОБА_2 щодо направлення кримінального провадження до СВ Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області з метою поновлення досудового розслідування та проведення належних процесуальних дій, слідчий суддя виходить з положень пункту 5статті 3 КПК України, а саме, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, зокрема, направленням до суду обвинувального акта, в порядку, визначеному положеннями ст. 291 КПК України, тому вважає дану вимогу необґрунтованою.
Керуючись ст. ст. 107, 110, 303,304 КПК України, слідчий суддя,-
В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в частині відмови в задоволенні вимог скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя- ОСОБА_1