Справа № 152/1019/17
УХВАЛА

17 липня 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Жмеринської
місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
представника органу пробації ОСОБА_6 ,
У провадженні Шаргородського районного суду знаходиться означена кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до обвинувального акта від 23.06.2017 року ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 23.03.2017 року приблизно о 02 годині, перебуваючи в АДРЕСА_1 , вирішив скоїти крадіжку чужого майна із домоволодіння, належного ОСОБА_7 , що знаходиться на АДРЕСА_2 . З цією метою обвинувачений ОСОБА_4 пройшов на територію домоволодіння та, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з корисливих мотивів, пошкодивши віконне скло, через вікно проник у будинок, звідки викрав спортивну штангу (гриф та шість дисків), вартістю, згідно з висновком товарознавчої експертизи №1861/12-21 від 07.04.2017 року, 1358,50 грн., після чого залишив місце крадіжки, розпорядившись викраденим на власний розсуд. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв збитку ОСОБА_7 внаслідок злочину на загальну суму 1358,50 грн.
В судовому засіданні 17.07.2017 року прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про призначення у кримінальній справі стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи психічного стану обвинуваченого, проведення якої просить доручити експертам КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка» та направити ОСОБА_4 для проведення цієї експертизи строком на один місяць з моменту поміщення для її проведення.
Мотивуючи клопотання, прокурор зазначив, що ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку в лікаря-психіатра Шаргородської ЦРЛ з діагнозом: легка розумова відсталість. При проведенні амбулаторної експертизи ОСОБА_4 встановлено необхідність проведення тривалого обстеження ОСОБА_4 і проведення стаціонарної психолого-психіатричної експертизи. З матеріалів справи органу пробації встановлено, що ОСОБА_4 на диспансерному обліку в лікаря-психіатра не перебуває. Тобто наявні різні висновки про психічний стан обвинуваченого.
На вирішення експерта просить поставити наступні запитання: чи страждає обвинувачений ОСОБА_4 якою-небудь психічною хворобою чи затримкою психічного розвитку? Якщо страждає, то якою саме та чи може він усвідомлювати свої дії та/або керувати ними? Чи страждав обвинувачений ОСОБА_4 в момент вчинення злочину якою-небудь психічною хворобою чи затримкою психічного розвитку? Якщо страждав, то чи міг усвідомлювати свої дії та/або керувати ними при вчиненні злочину? Чи є ОСОБА_4 психічнохворим і чи має потребу у застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру? Якщо так, то яких саме?
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора і поміщення його в КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка» для проведення стаціонарної психолого-психіатричної експертизи у цьому кримінальному провадженні, про що надав відповідну заяву суду (а.с.68).
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора.
Розглянувши клопотання прокурора та вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до вимог ч.1 ст.242 КПК України, експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Слідчий або прокурор зобов`язані звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності (ч.2 ст.242 КПК України).
Примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду (ч.3 ст.242 КПК України).
Слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно-небезпечного діяння була у неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо) (ч.1 ст.509 КПК України).
За положенням ч.2 ст.509 КПК України, у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження ухвалою суду.
Під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам (ч.1 ст.332 КПК України).
Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу (п.2 ч.2 ст.332 КПК України).
Судом встановлено, що в означеному кримінальному провадженні наявна довідка Шаргородської ЦРЛ від 07.04.2017 року про те, що ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра з 2007 року з діагнозом: легка розумова відсталість (а.с.61).
Із справи за матеріалами досудової доповіді органу пробації вбачається, що, відповідно до довідки Шаргородської ЦРЛ за №1166 від 13.07.2017 року, ОСОБА_4 не перебуває на диспансерному обліку у лікаря-психіатра (а.с.69).
Судом встановлено, що у кримінальній справі призначалася слідчим та проводилася амбулаторна судова психолого-психіатрична експертиза, відповідно до висновку якої від 24.04.2017 року за №142, ОСОБА_4 , у зв`язку із тим, що лікарями-психіатрами йому встановлений діагноз: легка розумова відсталість, за даними анамнезу про притаманну йому емоційну нестійкість, схильність до істеричних форм реагування в суб`єктивно несприятливих життєвих ситуаціях з аутоагресивними тенденціями, виявленими при теперішньому психіатричному обстеженні, зокрема, емоційною нестійкістю, схильністю мислення до конкретності, легковажністю та поверховістю суджень, обмеженістю запасу загальноосвітніх знань, для об`єктивного визначення його психічного стану, притаманних індивідуально-психологічних особливостей, потребує тривалого обстеження та спостереження в умовах психіатричного стаціонару з подальшим проведенням стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи (а.с.63-65).
Таким чином, на запитання слідчого в постанові про призначення психіатричної експертизи експертами відповіді не надано. Проведення стаціонарної психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_4 під час досудового розслідування не призначалося.
При цьому, в матеріалах кримінальної справи наявні дві різні довідки медичного закладу Шаргородської ЦРЛ, одна з яких свідчить про перебування, а інша про не перебування ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра.
Разом з тим, у матеріалах кримінальної справи наявний висновок амбулаторної психолого-психіатричної експертизи про необхідність тривалого спостереження за ОСОБА_4 в умовах стаціонару з метою визначення його психічного стану на теперішній час та на час вчинення злочину.
Виходячи із наведених вище обставин та аналізу норм кримінального процесуального законодавства, з метою визначення психічного стану обвинуваченого ОСОБА_4 за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності під час вчинення злочину або наявності психічної хвороби, яка позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними під час та після вчинення злочину, у зв`язку із наявністю висновку експертів від 24.04.2017 року про необхідність тривалого спостереження за підозрюваним для встановлення його психічного стану, суд вважає, що наявні підстави для направлення обвинуваченого до медичного закладу Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» для проведення стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи.
Вказаний висновок суду не є порушенням вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і обмеженням прав ОСОБА_4 на свободу та особисту недоторканість в розумінні цієї статті, оскільки направлення його до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи має достатні на те підстави, та відповідає практиці Європейського суду з прав людини, зокрема висновкам, викладеним Європейським судом у п.67 рішення у справі «Акопян проти України», відповідно до якого «для того, аби встановити, чи мало місце «позбавлення свободи», треба врахувати цілу низку чинників, які постають у конкретній справі. Поняття позбавлення свободи поєднує у собі як об`єктивний елемент, а саме тримання особи в обмеженому просторі протягом значного періоду часу, так і суб`єктивний елемент, тобто відсутність достовірної згоди особи на таке тримання (див. рішення від 16 червня 2005 року у справі «Шторк проти Німеччини»)».
Виходячи із вимог ч.2 ст.509 КПК України про те, що питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується за правилами розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, то суд вважає за необхідне визначити строк дії цієї ухвали у межах тридцяти діб з моменту поміщення ОСОБА_4 до відповідного медичного закладу для проведення експертизи.
Відповідно до п.28 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи від 08.10.2001 року за №397, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України 08.10.2001 року №397, зареєстрованого в МЮ України 01.03.2002 року, термін проведення стаціонарної експертизи становить до 30 діб. Залежно від обсягу та складності експертизи термін її проведення може бути продовжений за узгодженням з органом, що призначив експертизу.
Таким чином, строк дії цієї ухвали про направлення ОСОБА_4 для проведення стаціонарної психолого-психіатричної експертизи слід визначити в межах тридцяти діб з моменту поміщення останнього до медичного закладу на підставі вказаної ухвали суду.
Після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта (ч.4 ст.332 КПК України).
Проте, суд вважає, що судовий розгляд у цій кримінальній справі неможливий до отримання висновку експертів, тобто до встановлення психічного стану обвинуваченого ОСОБА_4 .
Не вважаються порушенням безперервності судового розгляду випадки відкладення судового засідання внаслідок, в тому числі, проведення експертизи у випадках та в порядку, передбачених статтею 332 цього Кодексу (п.6 ч.2 ст.322 КПК України.
Таким чином, на підставі п.6 ч.2 ст.322 КПК України, на час проведення експертизи судовий розгляд слід відкласти.
Отже, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
З огляду на викладене, керуючись ст.ст.242, 322, 332, 369-372, 509 КПК України, суд
Клопотання прокурора Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.
Призначити у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка, жителя АДРЕСА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України стаціонарну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам КЗ «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка», яких попередити про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.
На вирішення експертизи поставити запитання:
- 1) чи страждає обвинувачений ОСОБА_4 яким-небудь психічним захворюванням чи затримкою психічного розвитку?
- 2) якщо обвинувачений ОСОБА_4 страждає яким-небудь психічним захворюванням чи затримкою психічного розвитку, то якою саме та чи може він усвідомлювати свої дії та/або керувати ними?
- 3) чи страждав обвинувачений ОСОБА_4 в момент вчинення злочину яким-небудь психічним захворюванням чи затримкою психічного розвитку?
- 4) якщо обвинувачений ОСОБА_4 в момент вчинення злочину страждав яким-небудь психічним захворюванням чи затримкою психічного розвитку, то чи міг він усвідомлювати свої дії та/або керувати ними при вчиненні злочину?
- 5) чи потребує обвинувачений ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру?
- 6) якщо обвинувачений ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, то яких саме?
Направити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка, жителя АДРЕСА_1 , до Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка» для проведення стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи строком на тридцять діб з моменту поміщення останнього для проведення експертизи на підставі означеної ухвали.
У розпряження експерта надіслати вказану ухвалу суду та надати копію висновку №142 від 24.04.2017 року; копію довідки Шаргородської ЦРЛ від 07.04.2017 року за №634 про перебування ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра із діагнозом: легка розумова відсталість; копію довідки Шаргородської ЦРЛ від 13.07.2017 року за №1166 про неперебування ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікаря-психіатра, а у випадку зазначення експертами про необхідність кримінальну справу №152/1019/17 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України у одному томі.
Судове засідання до отримання висновку експертизи відкласти.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий суддя: ОСОБА_1