Ухвала
іменем україни

8 червня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі за участю прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087, за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Гнівань, Вінницької області,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України,

за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 1 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 26 жовтня 2016 року щодо нього,
в с т а н о в и л а:

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 1 липня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 402 КК України до покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні строком на 1 рік.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 26 жовтня 2016 року вирокмісцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 порушує питання про скасування судових рішень щодо нього та закриття кримінального провадження у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неповнотою судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять належних та допустимих доказів на підтвердження пред`явленого йому обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України. Крім того зазначає про невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України, оскільки апеляційний суд не дав вичерпної відповіді на доводи поданої ним апеляційної скарги.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, військової частини - польова пошта НОМЕР_1 в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обовязок та військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 8 вересня 2014 року близько 9 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, відкрито відмовився виконати наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 №351 від 4 вересня 2014 року «Про повернення військовослужбовців військової частини польова пошта НОМЕР_1 до місця виконання завдання» про вибуття до постійного місця дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в зоні проведення Антитерористичної операції, який було віддано уповноваженою особою, в межах повноважень, із дотриманням належної форми і порядку віддання, ґрунтувався на законі, й за змістом не суперечать чинному законодавству, та згідно якого ОСОБА_6 був зобов`язаний 10 вересня 2014 року прибути до місця постійної дислокації військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в зоні проведення Антитерористичної операції. Внаслідок своїх дій ОСОБА_6 підірвав боєготовність та боєздатність вищевказаної військової частини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , який не підтримав касаційну скаргу засудженого та просив залишити її без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду крім іншого має бути зазначено суть апеляції, мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положень закону яким він керувався, та докладні мотиви прийнятого рішення. Ухвала суду апеляційної інстанції поряд з іншим повинна містити зміст вироку суду першої інстанції, короткий виклад вимог апеляційної скарги, мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положень закону, якими він керувався, прийняте рішення по суті вимог апеляційної скарги, які статті порушено та в чому саме полягають ці порушення або необґрунтованість вироку. При залишенні апеляції без задоволення в ухвалі мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Проте, апеляційним судом при розгляді даного кримінального провадження щодо ОСОБА_6 та винесенні ухвали не було дотримано вимог вказаної норми кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 1 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 засудженим була подана апеляційна скарга. В апеляційній скарзі засудженого порушувалось питання про скасування вироку місцевого суду із закриттям кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення та доказів в підтвердження обвинувачення за ч. 1 ст. 402 КК України. При цьому він посилався на те, що судом першої інстанції не було досліджено повноваження військового комісара Вінницького облвійськомісаріату на відання наказів та питання щодо відсутності в наказі чітких вказівок на місце і порядок вибуття, а також питання щодо рекомендаційного характеру припису з нечітким формулюванням та допуском подвійного тлумачення. Вважав, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам справи та зазначав, що в його діях відсутній склад інкримінованого злочину. Вказував, що судом не звернуто уваги на те, що підставою для вибуття ОСОБА_6 в зону проведення АТО є не наказ № 351 від 4 вересня 2014 року, який начебто він відмовився виконувати, а наказ № 145 від 8 вересня 2014 року, який на думку засудженого не лише не доводився йому, а й не доводився самому полковнику ОСОБА_7 , якого на доведення зазначеного наказу ніхто не уповноважував про що було зазначено в апеляційній скарзі.

Апеляційний суд, всупереч вимогам ст. 419 КПК України, не дав вичерпної відповіді на зазначені доводи апеляційної скарги засудженого та не спростував їх в повному обсязі.

Отже, суд апеляційної інстанції, розглянувши кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , не дав належної та обґрунтованої відповіді на всі доводи поданої засудженим апеляційної скарги чим порушив право учасників процесу на об`єктивний та неупереджений розгляд справи в апеляційному порядку.

Виходячи з наведеного, ухвала апеляційного суду є такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, а кримінальне провадження призначенню до нового розгляду в суді апеляційної інстанції, оскільки зазначені порушення перешкодили апеляційному суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Під час нового розгляду кримінального провадження апеляційному суду слід врахувати вищезазначене, якщо виникне необхідність, то відповідно до вимог ст. 404 КПК України, повторно дослідити обставини щодо наявності або відсутності в діях засудженого складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 402 КК України, ретельно дослідити доводи скарги засудженого, дати їм та висновкам суду першої інстанції належну оцінку і з урахуванням усіх обставин прийняти обґрунтоване рішення, належним чином його мотивувавши.

Керуючись статтями 433-436, 438 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 26 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3