АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1178/17 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 646/2175/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0002964 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та накладено арешт на майно, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0002964 було задоволено та накладено арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Приймаючи таке рішення слідчий судді вважала, що майно, на яке слідчий просив накласти арешт необхідно арештувати з метою забезпечення виконання конфіскації майна як виду покарання, та відшкодування завданої шкоди. Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2017 року скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна. Апелянт також просить поновити строк на апеляційне оскарження, який був пропущений у зв`язку із зверненням до суду із клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України та неотриманням копії ухвали від 14.04.2017 року. Про розгляд клопотання слідчого про арешт майна вона не була повідомлена. В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 був придбаний нею на підставі договору купівлі-продажу № 1459 від 22.07.2016 року, посвідченому приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_7 . Апелянт посилається на те, що арешт на майно було накладено з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, проте нікому із осіб про підозру повідомлено не було. Відсутні докази, які свідчили про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно. ОСОБА_6 була фізичною особою-підприємцем, мала депозитний рахунок, з якого у 2014 році отримала 121 732,60 гривень, мала також інші депозитні рахунки. В 2013 році придбала земельну ділянку, будівництвом на якій займався син ОСОБА_8 . Через проблеми з оформленням права власності, земельна ділянка, на якій знаходиться житловий будинок була переоформлена лише в 2016 році. З 2014 року у цьому будинку мешкали син та невістка. Вказує, що відповідно до змісту ухвали слідчим суддею застосовано найменш обтяжливий спосіб арешту, що не позбавляє власника права користуватися, проте, за станом здоров`я ОСОБА_6 звільнилася з роботи та залишилася без коштів, тому хотіла б продати земельну ділянку та будинок. Посилання на те, що будинок придбаний за кошти, отримані від злочину вважає припущенням. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів встановила підстави для часткового задоволення апеляційної скарги. З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 не була повідомлена про час та місце розгляду клопотання про арешт належного їй майна. Даних про отримання нею копії ухвали слідчого судді від 14.04.2017 року матеріали справи не містять. Враховуючи, що ОСОБА_6 зверталася з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна та 04.07.2017 року в задоволені цього клопотання було відмовлено, а відповідно до штрихкодового ідентифікатора: 690 07.07.2017 року подала апеляційну скаргу, колегія суддів вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку. Відповідно до змісту клопотання слідчого, у кримінальному провадженні № 0002964 здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 365 КК України. Слідчий зазначив, що 16.04.2016 до чергової частини Дніпровського відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП в Дніпропетровський області із заявою про скоєння крадіжки грошових коштів в особливо великих розмірах та ювелірних виробів звернулась громадянка ОСОБА_9 . Відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0001001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України. У своєї заяві ОСОБА_9 вказала, що приблизно о 21.00 годині за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , вона виявила відсутність грошових коштів у розмірі 1 420 000 доларів США, 156 000 ЄВРО, золотих виробів з дорогоцінними камінцями на загальну суму приблизно 200 000 доларів США, які знаходились у неї на зберіганні та належали її подрузі ОСОБА_10 . Крім того, 16.04.2016 року 16.04.2016 року до правоохоронних органів звернулась ОСОБА_9 із заявою про зникнення свого чоловіка ОСОБА_11 , 1963 року народження, який 15.04.2016 року приблизно о 21.00 годині зник з місця мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , поїхавши у невідомому напрямку на автомобілі ВАЗ-НІВА. Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0001002 від 17.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_10 про зникнення ОСОБА_11 разом з грошовими коштами та ювелірними виробами, і ОСОБА_10 здійснила міри пор сприянню розшуку останнього, а також вказаних вище грошей та ювелірних виробів почав займатись заступник начальника відділу Дніпровського відділу поліції Дніпропетровської області ОСОБА_12 , який у свою чергу доручив займатися цим питанням співробітникам карного розшуку, а саме - начальнику сектору Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , начальнику сектору Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 , старшому оперуповноваженому Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 та оперуповноваженому Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_16 , які у подальшому зустрілися з ОСОБА_9 з метою з`ясування обставин зникнення чоловіка та майна. ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 приблизно о 15.30 годині 06.05.2016 року прибули з м. Дніпро в м. Павлоград Дніпропетровської області, встановили адресу орендованої ОСОБА_18 квартири ( АДРЕСА_3 ), про що відразу повідомили ОСОБА_13 , (який в цей день пізніше прибув до вказаної квартири), після чого зупинивши ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на першому поверсі будинку, де вони орендували квартиру, із застосуванням фізичного насилля та під загрозою застосування зброї, завели їх назад у квартиру та у подальшому під час обшуку забрали дві сумки з викраденими ОСОБА_18 грошовими коштами та ювелірними виробами, а саме - 1 370 000 доларів США, 156 000 ЄВРО, ювелірні золоті вироби з дорогоцінними камінням на загальну суму приблизно 200 000 доларів США та інші предмети. Після чого видавши ОСОБА_18 та ОСОБА_19 грошові кошти у сумі 50 000 доларів США, наказали їм невідкладно покинути територію Дніпропетровської області, присвоївши собі решту грошових коштів та золоті вироби. Слідчий з посиланням на рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС УВБ в Дніпропетровській області ДВБ НП України ОСОБА_20 (а.с. 12) вказав, що в ході досудового розслідування було встановлено, що родичі вказаних працівників поліції після вчинення ними розбійного нападу, в ході якого вони заволоділи вказаними грошима та ювелірними виробами при викладених вище обставинах, придбали та зареєстрували на своє ім`я коштовні автомобілі, квартири, будинки та земельні ділянки. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 22.07.2016 року на підставі договору купівлі-продажу від 22.07.2016 року № 1459 було зареєстровано за ОСОБА_6 , яка є мамою ОСОБА_16 , право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Слідчий, звертаючись із клопотання про накладення арешту на житловий будинок, зазначив, що він був придбаний за гроші, отримані в ході вказаного розбійного нападу, в якому приймав участь ОСОБА_16 при викладених вище обставинах, тобто це майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Разом з тим, рішення про необхідність накладення арешту слідчий суддя вмотивував необхідністю забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушення. Проте, арешт на майно саме з таких підстав відповідно до вимог ч.ч. 5 та 6 ст. 170 КПК України може бути накладений лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи. Враховуючи, що ОСОБА_6 такого процесуального статусу у кримінальному провадженні не має, тому, враховуючи зміст клопотання слідчого, апеляційний суд приходить до висновку, що посилання слідчого судді на вказані підстави для арешту майна є в даному випадку необгрунтованими у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.
Разом з цим, апеляційний суд приймає до уваги доводи клопотання слідчого та надані прокурором апеляційному суду копії документів, зокрема, постанову від 07.04.2017 року про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , який належать на праві приватної власності ОСОБА_6 . Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи, що органом досудового розслідування доведені достатні підстави вважати, що вказаний житловий будинок міг бути придбаний за кошти, отримані внаслідок розбійного нападу при тих обставинах, які викладені вище, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого у зв`язку з тим, що це майно має ознаки речового доказу. При цьому спосіб арешту майна шляхом заборони ним розпоряджатися є найменш обтяжливим, що не перешкоджає власнику ним користуватися. Посилання апелянта на ту обставину, що будинок був збудований до подій, викладених у клопотанні слідчого, а також доводи щодо наявності намірів у ОСОБА_6 продати будинок за станом здоров`я на час апеляційного розгляду не були підтверджені.
Керуючись ст.ст. 117, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2017 року задовольнити, а вказаний строк поновити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0002964 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та накладено арешт на майно скасувати.
Клопотання слідчого задовольнити, накласти арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу реєстраційний № 1459 від 22.07.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_7 шляхом заборони розпоряджатися ним.
Виконання ухвали доручити слідчому.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді