11-кп/775/70/2017(м)

Номер провадження 11-кп/775/70/2017 (м) Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

та його захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003238, за апеляційною скаргою заступника прокурора Донецької області на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік і покладені обов`язки, передбачені п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися туди для реєстрації.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2674,56 грн.

В с т а н о в и л а:

вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 14 серпня 2015 року о 12.00 год., перебуваючи біля під`їзду № 2 по вул. К. Лібкнехта, 110 в м. Маріуполь, в ході конфлікту, на ґрунті неприязних відносин до ОСОБА_9 , наніс останньому численні удари кулаками рук в область голови, обличчя, тулуба, в результаті чого потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

На цей вирок потерпілий та заступник прокурора Донецької області подали апеляційні скарги.

Апеляційна скарга заступника прокурора Донецької області ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 28 січня 2016 року була повернута апелянту.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 24 лютого 2016 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 залишено без задоволення, вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Прокурор надав касаційні скарги на вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі від 24 лютого 2016 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2016 року ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 28 січня 2016 року про повернення апеляційної скарги прокурора на вирок щодо ОСОБА_7 скасована, призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ своєю ухвалою від 19 жовтня 2016 року направила матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 до Апеляційного суду Донецької області для прийняття рішення по ухвалі ВССУ від 28 вересня 2016 року, а розгляд кримінального провадження у касаційній інстанції відклала до закінчення апеляційного провадження.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Донецької області, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ставить питання про скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляції, прокурор вказав, що незважаючи на фактичне невизнання обвинуваченим обставин справи, суд першої інстанції визнав недоцільним дослідження доказів, що стосується фактичних обставин справи, виключив з обвинувачення ОСОБА_7 обставину обтяжуючу покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише за умови призначення реального покарання у виді позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги заступника прокурора Донецької області, яка просила її задовольнити, вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції; потерпілого, який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинуваченого та його захисника, які заперечували відносно задоволення апеляційної скарги заступника прокурора Донецької області, а вирок суду першої інстанції, як законний і обґрунтований, просили залишити без зміни; перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.

Згідно вимог ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. При цьому, згідно ч.4 ст.349 КПК України, допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку, суд розглянув його саме за процедурою, визначеною ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.

Як вбачається з носія технічного запису фіксування кримінального провадження та вироку суду, ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення зовсім за інших обставин, ніж викладено в обвинувальному акті.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що в ході конфлікту потерпілий першим завдав йому головою декілька ударів в обличчя, після чого він з метою припинення протиправних дій останнього, став завдавати йому удари кулаками у відповідь. У той же час, в формулюванні обвинувачення відсутні обставини, на які посилається обвинувачений, а саме той факт, що потерпілий першим розпочав бійку.

Крім того, згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 інкримінувалося вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, ОСОБА_7 фактично вину у вчиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та перебування у стані алкогольного сп`яніння, за викладених в обвинувальному акті обставин не визнав, а тому суд першої інстанції не мав законних підстав для розгляду даного кримінального провадження за процедурою, визначеною ч.3 ст.349 КПК України.

Дані порушення кримінального процесуального закону відповідно до ч.1 ст.412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Перешкоджають вони й усунути їх та переглянути провадження в апеляційному порядку згідно вимог ст.404 КПК України, оскільки докази під час судового розгляду взагалі не досліджувалися, а розгляд справи по суті є виключною компетенцією суду першої інстанції.

У зв`язку з викладеним, на підставі ст.415 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції необхідно усунути зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону, повно й всебічно, з додержанням вимог кримінального та кримінального процесуального закону проаналізувати докази, надані сторонами, на умовах змагальності та диспозитивності, дати їм юридичну оцінку з огляду на їх належність, допустимість та достатність, перевірити інші доводи, викладені в апеляційних скаргах, та, відповідно до вимог ст.370 КПК України, ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, якщо при новому судовому розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_7 суд прийде до висновку про доведеність обвинувачення в тому ж самому об`ємі та відсутності додаткових обставин, які істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчинених ним дій або його особу, то звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України є безпідставним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати й призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ ______________

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4