Справа №198/282/17
Провадження №1-кп/0198/32/17
У Х В А Л А

27.07.2017 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , здійснюючи судовий розгляд по кримінальному провадженню №0000013 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії запобіжного заходу до 17.08.2017 року включно.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_5 просив суд звільнити його, скасувавши запобіжний захід, або обравши запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, пославшись при цьому, що при обранні запобіжного заходу та при вирішенні питання про його неодноразове продовження суд не прийняв до уваги такі обставини, що він страждає на тяжке захворювання туберкульоз (відкрита форма), а також проживає з матір`ю, яка у зв`язку зі станом здоров`я перебуває у нього на утриманні.
Обвинувачений ОСОБА_5 звинувачується у вчиненні одноепізодного злочину, який (відповідно до обвинувального акта) носив спонтанний характер, тобто не був наслідком жодних приготувань та планування з боку ОСОБА_5 , що до певної міри знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Стадією вчинення інкримінованого злочину є замах, що у відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінально покарання», згідно якого визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо) до певної міри зменшує його тяжкість.

В засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що за час перебування в СІЗО значно погіршився стан його здоров`я, достатньої медичної допомоги йому не надають.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає необхідним задовольнити клопотання обвинуваченого, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
- вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення;
- тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується;
- вік та стан здоров`я обвинуваченого;
- міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
- наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
- репутацію обвинуваченого;
- майновий стан обвинуваченого;
- наявність судимостей у обвинуваченого;
- розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обгрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу, суд враховує те, що останній звинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, пов`язаного з крадіжкою, поєднаної з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому.
Приймаючи до уваги викладені обставини, а також зважаючи на те, що ОСОБА_5 , маючи не зняту і не погашену судимість, звинувачується у вчиненні нового умисного злочину в період іспитового строку, суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, оскільки наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , суд дійшов наступного. Відповідно до положень ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в заборонні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період доби.

При прийнятті рішення, суд враховує, що ОСОБА_5 має фактичне місце проживання та реєстрації, стійкі соціальні зв`язки, мешкає разом з матір`ю, страждає на тяжку хворобу, в зв`язку з чим потребує лікування, що підтверджується дослідженими судом документами.

Крім цього, статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Також, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення по справах «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме, тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі, у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Відповідно до п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, а згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, зокрема, наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, постійного місця реєстрації та проживання, суд вважає необхідним змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.
При вирішенні питання про обов`язки, які необхідно накласти на обвинуваченого, суд, серед іншого, вважає за необхідне заборонити обвинуваченому спілкуватися зі свідками та потерпілою по справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 181, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ: :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити, клопотання прокурора задовольнити частково.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Застосувати до ОСОБА_5 , який проживає в АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 24 до 05 години.
Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- заборонити, без дозволу суду, залишати своє фактичне місце проживання, по АДРЕСА_1 , в період з 24 до 05 години;
- за першим викликом чи вимогою з`являтися до суду;
- утримуватися від будь-якого спілкування зі свідками, потерпілою.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, в якому він перебуває під домашнім арештом, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, а також те, що в разі порушення умов обраного запобіжного заходу, запобіжний захід може бути змінений на більш суворий.
Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_5 до 22 вересня 2017 року включно.
Обвинуваченого ОСОБА_5 звільнити з під варти в залі суду.
Вручити копію ухвали обвинуваченому та прокурору.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Юр`ївському ВП Павлоградського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого.
Юр`ївському ВП Павлоградського ВП ГУНП України у Дніпропетровській області негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.
Ухвала суду постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення остаточного рішення, окремому оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1