АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4576/16-к Номер провадження 11-кп/786/231/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 25 жовтня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовлено.
Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що динаміка поведінки засудженого у період відбуття покарання не дає підстав вважати, що останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів соє виправлення, оскільки він мав 9 стягнень, які є погашеними і лише 5 заохочень.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та звільнити останнього його умовно достроково. При цьому вказує, що всі стягнення які були у ОСОБА_9 є погашеними, вину у вчиненому він визнає, щиро розкаюється, має постійні місце проживання та намір почати нове життя, матір засудженого має похилий вік та поганий стан здоров`я, а тому потребує його допомоги. Після звільнення з місць позбавлення волі буде працевлаштований у ФОП ОСОБА_10 працівником складу.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 а адвоката ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про залишення ухвали суду без зміни, а апеляції без задоволення, дослідивши матеріали особової справи засудженого та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений вироком Мелітопольського районного суду Запорізької області від 5.10.2009 року за ч.1 ст. 115 КК України до 11 років позбавлення волі і на момент звернення до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення відбув більше ніж 3/42 частини призначеного судом покарання.
Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно -дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно- трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як, вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 , останній протягом перебування у ВК № 69 мав 9 стягнень за порушення режиму утримання.
Так, згідно матеріалів особової справи ОСОБА_7 він неодноразово поміщався в дисциплінарний ізолятор, зокрема через відмову виконувати встановлений режим відбування покарання та вилучення у останнього рідини з характерним запахом бродіння, а також двічі через вживання засудженим рідини з характерним запахом бродіння ( а.с. 37, 73, 84, 148 особової справи). При цьому на зауваження з боку представників адміністрації у всіх випадках реагував негативно, вів себе неадекватно, висловлювався брутальною лайкою.
Окрім цього, характеризуючи стягнення, які має ОСОБА_7 , вбачається, що 3 них він отримав за зберігання заборонених предметів.
Згідно характеристики, на засудженого від 10.10.2016 року, ОСОБА_7 по відношенню до представників адміністрації установи ввічливий, виконує законні вимоги, працевлаштований, не конфліктний, мовчазний, на конфлікт іде легко, участі у суспільному житті колективу засуджених відділенні не приймає, на заходи виховного характеру реагує задовільно.
Стягнення має погашені, останнє 17.08.2016 року.
Разом з тим, не зважаючи на те, що на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції, засуджений ОСОБА_7 має 4 подяки правами начальника установи та дострокове зняття раніше накладеного стягнення характеристика його особи, динаміка та характер допущених ним раніше порушень режиму утримання, не дають підстав вважати, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Посилання адвоката в апеляції на те, що після умовно дострокового звільнення ОСОБА_7 буде працевлаштований, не може бути враховано колегією суддів, оскільки, згідно виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та витягу з Реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_10 , проживає в м.Хорол Полтавської області та здійснює свою підприємницьку діяльність на території Полтавської області та м.Луцьк.
Разом з тим, зважаючи, що засуджений має фактичне місце проживання та реєстрації в м.Мелітополь Запорізької області, де проживає його матір, на стан здоров`я якої робить акцент апелянт, не зрозумілим залишається обставина, яким чином буде працевлаштований ОСОБА_7 в Полтавській області.
З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 25 жовтня 2016 року - без зміни.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4