У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5 ,

розглянула в судовому засіданні 08 грудня 2016 року у м. Києві кримінальне провадження №0000152 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 .
Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 31 грудня 2014 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Кам`янець-Подільського, мешканця
смт. Ярмолинці, такого, що не має судимості,
засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України (далі КК) до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.
Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 22 травня 2015 року вирок суду першої інстанції скасовано та винесено новий вирок, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 8 500 грн.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 листопада 2015 року вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 22 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Вироком Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2016 року вирок суду першої інстанції скасовано та винесено новий вирок, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 01 травня 2014 року приблизно о 21.00 год., перебуваючи біля магазину «Щедрий кошик» у смт. Ярмолинці Хмельницької області, де місцеві жителі, зокрема раніше не знайомі йому ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 відпочивали за столиками, що були розташовані у загальнодоступному громадському місці біля магазину та вживали спиртне, у відповідь на відмову ОСОБА_8 вжити спільно з ним спиртні напої, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, що виражалася у прагненні показати свою зверхність перед присутніми, зневагу до загальноприйнятих норм та правил поведінки, достовірно знаючи, що очевидці слідкують за його діями та розуміють їх, діючи з особливою зухвалістю, з метою принизити честь та гідність ОСОБА_8 , безпричинно умисно завдав йому удар кулаком в обличчя, а коли останній впав, ще один удар ногою у ліве плече, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_8 отримав легкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 посилається на те, що у діях ОСОБА_7 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК. Стверджує, що доказів на підтвердження того, що дії засудженого були спрямовані на грубе порушення громадського порядку, судом не здобуто. Зазначає, що вирок апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 420 КПК України (далі КПК). Вважає, що судом не виконано вказівки касаційного суду, що містяться в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 листопада 2015 року. Просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим і просив залишити його без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Перекваліфіковуючи дії ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 296 КК на ч. 1 ст. 125 КК, суд першої інстанції послався на те, що дії останнього не були спрямовані на грубе порушення громадського порядку, оскільки громадський порядок біля магазину «Щедрий кошик» порушено не було, магазин був зачинений, відвідувачі відпочивали біля магазину і ніхто з них не викликав міліцію.

Такі висновки суду першої інстанції суперечать положенням закону України про кримінальну відповідальність та правовій позиції Верховного Суду України, рішення якого згідно зі ст. 458 КПК є обов`язковими для всіх судів України.
Так, відповідно до Постанови Верховного Суду України від 04 жовтня 2012 року (справа № 5-17кс12) об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Крім того, суд належним чином не врахував і роз`яснень Постанови №10 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» про те, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_8 в ході апеляційного розгляду показав, що 01 травня 2014 року відпочивав разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 біля магазину «Щедрий кошик». До них за столик підсів раніше незнайомий йому ОСОБА_7 і запропонував разом вжити алкогольні напої, а у відповідь на відмову розізлився і вдарив його кулаком у праве око. Коли він впав на коліно, ОСОБА_7 двічі вдарив його по спині. Також потерпілий ОСОБА_8 зазначив, що ОСОБА_7 зухвало себе поводив, зневажливо ставився до нього та норм поведінки, оскільки безпричинно заподіяв йому тілесні ушкодження у присутності друзів та чоловіка і жінки, які відпочивали за сусіднім столиком і спостерігали за ними, був порушений його спокій та відпочинок з друзями.
Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 підтвердили, що ОСОБА_7 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_8 безпричинно, після відмови вжити з обвинуваченим спиртні напої, що порушило на певний період їх відпочинок, спокій та громадський порядок. Крім того, свідкам ОСОБА_9 і ОСОБА_10 довелось втрутитись, щоб припинити дії ОСОБА_7 .
Аналізуючи показання потерпілого, свідків та інші докази, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії ОСОБА_7 були спрямовані на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю, розкривши у достатній мірі об`єктивну сторону цього злочину та мотиви вчинення злочину.
Отже, при повторному апеляційному розгляді суд виконав вказівки касаційного суду, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 листопада 2015 року, обґрунтувавши належним чином своє рішення.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК кваліфіковано правильно.
Даних, які б свідчили, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, не виявлено.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули безумовне скасування судових рішень, не встановлено.
Покарання ОСОБА_12 призначено відповідно до вимог закону.
Підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:

Вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 09 лютого 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3