Справа № 403/101/17
провадження № 1-кп/403/58/17
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2017 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого Устинівської селищної ради Кіровоградської області
ОСОБА_4 (довіреність №132 від 20.02.2017 року), обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
уродженця смт.Устинівка Устинівського району Кіровоградської
області, адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому
законом порядку та фактичного проживання:
працюючого, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні
малолітню дитину, громадянина України, в силу п.1 ст.89 КК України
такого, що не має судимості
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
12 лютого 2017 року близько 22 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до пам"ятного знаку - постаменту з танком "ІС-3", що перебуває у комунальній власності Устинівської селищної ради Кіровоградської області та розташований за адресою: вул.О.Мазуренка в смт.Устинівка Кіровоградської області. Реалізуючи в подальшому свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, та впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії ніким не будуть помічені, обвинувачений ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, за допомогою ключа, який заздалегідь приготував для вчинення крадіжки та приніс із собою, з ходової частини танка відкрутив чотири кришки маточини діаметром 30 см. та 40 болтів. Після цього з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому Устинівській селищній раді Кіровоградської області майнову шкоду в загальному розмірі 624 грн. 80 коп..
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, 16 лютого 2017 року близько 19 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов до пам"ятного знаку -постаменту з танком "ІС-3", що перебуває у комунальній власності Устинівської селищної ради Кіровоградської області та розташований за адресою: вул.О.Мазуренка в смт.Устинівка Кіровоградської області. Реалізуючи в подальшому свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, та впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії ніким не будуть помічені, обвинувачений ОСОБА_5 , повторно, шляхом вільного доступу, за допомогою ключа, який заздалегідь приготував для вчинення крадіжки та приніс із собою, з ходової частини танка відкрутив одну кришку маточини діаметром 30 см., три кришки маточини діаметром 22 см. та 28 болтів. Після цього з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому Устинівській селищній раді Кіровоградської області майнову шкоду в загальному розмірі 509 грн. 96 коп..
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
27 лютого 2017 року в даному кримінальному провадженні між представником потерпілого Устинівської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_4 , повноваження якого підтверджені довіреністю №132 від 20.02.2017 року, та обвинуваченим (під час досудового розслідування - підозрюваним) ОСОБА_5 була укладена угода про примирення, яка разом з обвинувальним актом надіслана до суду.
Відповідно до угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого Устинівської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , сторони дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення ОСОБА_5 , яке за змістом повністю відповідає зазначеному вище обвинуваченню; правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , як таємного викрадення чужого майна (крадіжка) та таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України; узгодженого покарання, а саме: за ч.1 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі, ч.2 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі та у відповідності до ч.1 ст.70 КК України у виді трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання із встановленням іспитового строку на два роки і згоди сторін на його призначення.
В угоді про примирення зазначені та роз`яснені сторонам наслідки її укладення і затвердження, передбачені ст.473 КПК України, в тім числі, щодо обмеження права на оскарження вироку, який може бути ухвалено за наслідками розгляду та затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні представник потерпілого Устинівської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_4 підтримав затвердження судом угоди, укладеної між ним як представником юридичної особи Устинівської селищної ради Кіровоградської області, та обвинуваченим, зазначивши, що дана угода не порушує прав представницького органу місцевого самоврядування, оскільки майнова шкода, завдана селищній раді, внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, повністю відшкодована шляхом повернення викраденого майна, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого селищна рада не має. Прохав суд затвердити угоду про примирення, укладену між ним, як представником потерпілого Устинівської селищної ради Кіровоградської області та обвинуваченим ОСОБА_5 ..
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України. Щиро розкаявся у їх вчиненні. Суду пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, вид покарання, наслідки укладення та затвердження даної угоди. Прохав суд затвердити угоду, укладену між ним та представником потерпілого.
У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення та прохав суд її затвердити.
В судовому засіданні прокурор вважав за можливе затвердити угоду про примирення, оскільки злочини, вчинені ОСОБА_5 , є злочинами середньої тяжкості, узгоджене сторонами покарання відповідає санкціям ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та положенням ч.1 ст.70 КК України щодо остаточного призначення покарання за сукупністю злочинів, сторони погодили звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, представник потерпілого та обвинувачений підтвердили добровільність укладення ними даної угоди.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України суд, вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про примирення, встановив наступне.
Угода про примирення, укладена у даному кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, які відповідно до ч.3 ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості, відповідає вимогам ч.3 ст.469 КПК України.
Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.58 КПК України представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути, крім іншого, працівник юридичної особи, повноваження якого на участь у кримінальному провадженні мають бути підтверджені довіреністю. Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про дотримання при укладенні угоди про примирення у даному кримінальному провадженні вимог ст.ст.58, 468, 471 КПК України, оскільки повноваження представника потерпілого - юридичної особи Устинівської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_4 , як працівника юридичної особи (юрисконсульта), підтверджені довіреністю на представництво №132, виданою керівником юридичної особи 20.02.2017 року.
Зміст угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого Устинівської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідає вимогам ст.471 КПК України.
Судом встановлено шляхом опитування обвинуваченого ОСОБА_5 та представника потерпілого Устинівської селищної ради Кіровоградської області, що укладення угоди між ними є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє зміст укладеної угоди про примирення між ним та потерпілим; права обвинуваченого, передбачені ч.5 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення та вид покарання, що буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що представник потерпілого Устинівської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження судом угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, зокрема: 1) умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 та ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),та крадіжка, вчинена повторно; 2) узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді одного року позбавлення волі, ч.2 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі та у відповідності до ч.1 ст.70 КК України щодо остаточного призначення покарання за сукупністю злочинів у виді трьох років позбавлення волі не виходить за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність, оскільки таке покарання визначене в межах, встановлених санкціями ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, та із застосуванням ст.75 КК України і звільненням обвинуваченого від відбування покарання із встановленням іспитового строку на два роки, відповідає вимогам ст.65 КК України щодо врахування: ступеня тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, які являються злочинами середньої тяжкості; особи обвинуваченого, який відповідно до п.1 ст.89 КК України є таким, що раніше не судимий, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; пом`якшуючої покарання обставини щирого каяття та відсутності обтяжуючих покарання обставин; 3) умови угоди відповідають інтересам суспільства; 4) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.
При цьому встановлюючи відсутність підстави для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбаченої п.2 ч.7 ст.474 КПК України, та відповідність її інтересам суспільства, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.12.2015 року №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» суд, приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, має враховувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається. Зокрема затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом I "Злочини проти основ національної безпеки України"; розділом VII "Злочини у сфері господарської діяльності"; розділом VIII "Злочини проти довкілля"; розділом IX "Злочини проти громадської безпеки"; розділом XI "Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту", розділом XII "Злочини проти громадського порядку та моральності"; розділом XIII "Злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення"; розділом XIV "Злочини у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації"; розділом XV "Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування та об`єднань громадян"; розділом XVII "Злочини у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг".
Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 31 березня 2016 року у справі №5-27кс16 судова палата у кримінальних справах ВС України дійшла висновку про те, що під час вирішення кримінально-правових конфліктів Європейський суд з прав людини зобов`язує національні суди дотримуватись балансу між приватними і публічними інтересами. Угода про примирення, на думку Суду, являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів учасників кримінально-правового конфлікту та забезпечення їх балансу. Адже сторони шляхом компромісних і взаємовигідних рішень між собою адаптують норму права про примирення щодо конкретного (їх) випадку, чим задовольняють свої інтереси, а в результаті і суспільні (публічні) інтереси. Тобто існує така група суспільних відносин, охоронюваних кримінальним правом, у яких приватні інтереси учасників можуть переважати над суспільними (публічними) інтересами настільки, що волевиявлення потерпілого може мати вирішальне значення для кримінальної відповідальності винної особи. Без наявності приватних інтересів і вираження волевиявлення до їх реалізації ніякі публічні інтереси не можуть бути досягнуті. Значно більшою мірою диспозитивність властива тим нормам кримінально-процесуального закону, які вимагають узгоджених сторонами і судом рішень. Законодавець зобов"язує суд у таких випадках віддавати перевагу узгодженим сторонами рішень і ухвалити їх своїм рішенням.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що безпосереднім об"єктом посягання обвинуваченого ОСОБА_5 не були публічні (суспільні) інтереси, оскільки ним були вчинені умисні корисливі злочини проти власності, кримінальна відповідальність за які передбачена ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 Розділу VI «Злочини проти власності» КК України, а тому, з урахуванням волевиявлення представника потерпілого, угода про примирення, укладена між сторонами у даному кримінальному провадженні, може бути затверджена судом.
На підставі викладеного, суд вважає, що умови угоди про примирення, укладеної між представником потерпілого Устинівської селищної ради Кіровоградської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України, закону та інтересам суспільства, із врахуванням думки сторін угоди, захисника, прокурора, які зазначили про можливість затвердження даної угоди судом, приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для затвердження угоди про примирення у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення, якщо сторонами угоди узгоджено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Згідно ч.3 ст.75 КК України у випадках, передбачених, зокрема, частиною другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
З огляду на викладене, з урахуванням того, що сторонами угоди узгоджено звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, суд встановлює іспитовий строк тривалістю два роки та у відповідності до положень ч.1 ст.76 КК України визначає наступні обов`язки, які покладаються на обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст.370, 371, 374, 376, 468, 469, 471, 473- 475, 532 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік; - за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; Цивільний позов по кримінальному провадженню не пред`являвся. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Речові докази по справі: п"ять кришок маточини діаметром 30 см., три кришки маточини діаметром 22 см., тридцять два болти кріплення кришок з ходової частини танка «ІС-3», які повернуті представнику потерпілого ОСОБА_4 під час досудового розслідування, повернути Устинівській селищній раді Кіровоградської області (вул.Ювілейна, №4 смт.Устинівка Кіровоградська область, ідентифікаційний код 04364549), як власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1