Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/251/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер 321/284/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2017 року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Токмак Токмацького району Запорізької області, українця, громадянина України, має середню освіту, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 24.01.2014 року Токмакським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 20 лютого 2017 року з 20 години 10 хвилин до 20 квітня 2017 року до 20 години 10 хвилин.

Встановлено розмір застави в розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати в сумі 32000 грн., яка може бути внесена протягом дії ухвали на депозитний рахунок.

Роз`яснено обов`язки, передбачені у разі внесення застави.

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 вважає ухвалою незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, вважає, що зазначена підозра є необґрунтована та на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підтверджена доказами.

Так, орган досудового слідства в повідомленні про підозру зазначає, що автомобіль належить ОСОБА_9 і саме йому спричинена матеріальна шкода в сумі 15 000 гривень.

Проте, до клопотання про обрання запобіжного заходу не надано ні свідоцтва про право власності на транспортний засіб, не інший документ, які б підтверджували той факт, що автомобіль належить ОСОБА_10 , або він керує та розпоряджається ним на відповідній правовій підставі.

Натомість, з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 слідує, що автомобіль ВАЗ 2103 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстрований на ОСОБА_11 .

Таким чином, твердження органу досудового слідства про те, що ОСОБА_9 є потерпілим у справі і саме йому спричинена матеріальна шкода є припущенням.

Крім того, до клопотання не надано доказу тому, що вартість автомобіля ВАЗ 2103 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 15 000 гривень.

Окрім цього, в повідомленні про підозру зазначається про те, що ОСОБА_8 разом з ОСОБА_12 під виглядом справжніх, передали ОСОБА_9 завідомо фальшиві грошові кошти у сумі 600 доларів США, в якості розрахунку за придбання належного ОСОБА_9 автомобіля.

Проте, до клопотання про обрання запобіжного заходу не додано належний доказ тому, що 600 доларів США є фальшиві, а тому і в цій частині підозра базується виключно на припущеннях.

З наданих до клопотання документів є протокол пред`явлення ОСОБА_8 для впізнання, який був проведений в період часу з 12- 35 години по 12-50 годину 21.02.2017 року.

Проте, з 22 години 50 хвили 20 лютого 2017 року ОСОБА_8 вже мав захисника за призначенням і відповідно, вищевказана слідча дія повинна була бути проведена за участю захисника.

Таким чином, при проведенні вказаної слідчої дії, було порушено право ОСОБА_8 на захист, відповідно, вказана слідча дія повинна бути визнана судом як незаконна, а протокол пред`явлення ОСОБА_8 для впізнання від 21.02.2017 року як недопустимий доказ. ( ст. 87 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першої цієї статті.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні в справі № 30671/04 «Клішин проти України», рішення від 23 лютого 2012 року вказує на те, що підстави тримання під вартою мають підтверджені фактами; небажання особи зізнатись чи дати потрібні показання не можуть бути підставами для взяття під варту.

Перелічені докази, які були зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та які слідчий суддя поклав в основу доведеності обґрунтованої підозри, - є недостатніми для висновку про винуватість ОСОБА_8 і носять характер припущень.

Окрім цього, він не можу погодитись з висновком слідчого судді про те, що ОСОБА_8 може продовжити вчиняти злочини, залишити місце проживання та переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

ОСОБА_8 має стійкі соціальні зв`язки так як має постійне місце проживання та сім`ю, характеризується позитивно, являється інвалідом третьої групи за захворювання «Псоріаз».

Таким чином, всі вище перелічені обставини вказують на те, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення базується виключно на припущеннях, а відповідно підозра в скоєнні кримінального правопорушення є необґрунтованою і саме тому відсутні правові підстави утримувати ОСОБА_8 під вартою.

Просить ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2017 року про застосування відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - скасувати і відмовити в задоволенні клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі змістом судового рішення, слідчий Михайлівського відділення поліції Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області звернувся з клопотанням, погодженим із прокурором Михайлівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України.
В обґрунтування клопотання слідчий вказує на те, що в провадженні Михайлівського відділення поліції Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області триває досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000086 від 20 лютого 2017 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 лютого 2017 року приблизно о 17 годині, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 діючи повторно, з умислом спрямованим на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись на узбіччі автодороги М-18 «Харків-Сімферополь» поблизу зупинки громадського транспорту с. Високе Михайлівського району Запорізької області, шляхом обману ОСОБА_9 , під виглядом справжніх, передали останньому завідомо фальшивими грошовими коштами у сумі 600 доларів США, в якості розрахунку за придбання належного ОСОБА_9 автомобіля марки ВАЗ 2103 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 15 000 гривень, після чого зникли з місця події на зазначеному автомобілі, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом, чим завдали майнову шкоду потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 15 000 гривень.

Клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: останній з метою ухилення від покарання за вчинений тяжкий злочин, може без перешкод залишити своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), може незаконно впливати на потерпілого, свідків або іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), а також будучи судимим за вчинення корисливого злочину, судимість за яке не знята і не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив тяжке кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Крім того, 09.02.2017 Токмацьким ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та 16.02.2017 Токмацьким ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно та матеріали досудового розслідування знаходяться у слідчому відділенні Токмацього ВП.

Судом першої інстанції встановлено, що слідчим Михайлівського відділення поліції Василівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000086 від 20 лютого 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

20 лютого 2017 року о 20 годині 10 хвилин ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та поміщений до ІТТ №5 ГУНП в Запорізькій області.

21 лютого 2017 року ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Підозра ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 20.02.2017; протоколом затримання особи від 20.02.2017; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 20.02.2017; протоколом огляду від 20.02.2017; протоколом огляду предмету від 21.02.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 21.02.2017; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_9 від 21.02.2017; протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_15 від 21.02.2017; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 22.02.2017; протоколами допитів свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 від 22.02.2017.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим суддею суду першої інстанції, всебічно повно та обєктивно досліджені всі надані матеріали, належним чином суд оцінив у сукупності всі обставини скоєного правопорушення, врахував данні про особу, у тому числі ті, на які є посилання в апеляційній скарзі, та прийшов до обгрунтованного висновку про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, суд першої інстанцїї обгрунтованно врахував, ті обставини, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої, підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, постійних джерел доходів він не має, вчинив злочин в період звільнення від відбування покарання за попереднім вироком, крім того, 09.02.2017 Токмацьким ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та 16.02.2017 Токмацьким ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, судом досліджені надані захисником документи, а саме: посвідчення про наявність у ОСОБА_8 . ІІІ групи інвалідності, але даних про неможливість перебування ОСОБА_8 під вартою за станом здоров`я матеріали справи не містять, за думкою суду, не можуть бути прийняті в якості доказів перебування на утримання ОСОБА_8 двох малолітніх дітей, надані захисником свідоцтва про народження, оскільки в свідоцтвах про їх народження батьком зазначена інша особа, а тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення можепереховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_8 , знаходячись на волі може зникнути та перешкодити у подальшому слідчим діям, встановив наявність достатніх підстав вважати існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, що підтверджується вищевказаними доказами.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, суд виконав вимоги ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, надавши оцінку вагомості доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкості можливого покарання, та обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Розмір застави обрано відповідно до вимог ст. 182 ч.5 п.1 КПК України.
Клопотання слідчого розглянуто судом з дотриманням норм кримінально-процесуального закону.

З вказаних підстав, апеляційна скарга визнана необґрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 23 лютого 2017 року про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 строком на 60 днів, тобто з 20 лютого 2017 року з 20 години 10 хвилин до 20 квітня 2017 року до 20 години 10 хвилин та якою визначено розмір застави в розмірі 20 розмірів мінімальної заробітної плати в сумі 32000 грн. - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: