Справа № 577/3317/17
Провадження № 1-кс/577/1153/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" липня 2017 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП України в Сумській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Диканька, Полтавської області, українця, громадянина України, без реєстрації, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

1) 15.06.2010 Диканським районним судом Полтавської області за ст. 190 ч. 1 КК України до 240 годин громадських робіт;

2) 10.11.2010 Диканським районним судом Полтавської області за ст.ст. 185 ч.2, 389 ч.2, 70, 71 КК України до 1 року 6 місяців 27 днів позбавлення волі;

3) 06.06.2013 Київським районним судом м. Полтава за ст.ст. 125 ч.2, 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;

4) 16.12.2013 Київським районним судом м. Полтава за ст.ст. 190 ч.2, 71, 72 КК України до 1 року 3 місяців обмеження волі, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 27.02.2014 вирок змінено, засуджено за ст.ст. 190 ч.2, 71, 72 КК України до 2 років обмеження волі,

5) 26.02.2015 Комсомольським міськрайонним судом Полтавської області за ст.ст. 390 ч.2, 71 КК України до 2 років обмеження волі, звільнився 25.01.2017 по відбуттю строку покарання, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку ,-

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч.2, 190 ч.3 КК України. -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, і свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.04.2017 ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів з метою незаконне збагачення, за допомогою ноутбуку виклав в мережі Інтернет на сайті «Авторіа» завідомо неправдиве оголошення з фотознімками про продаж неіснуючого автомобіля марки «Оpel Vectra».

Таким чином, розміщуючи на спеціалізованому сайті інформацію про продаж товару, ОСОБА_6 незаконно використав інформаційний ресурс мережі Інтернет шляхом дистанційного доступу до нього за допомогою електронно-обчислювальної техніки.

Цього ж дня на номер ОСОБА_6 НОМЕР_1 зателефонувала ОСОБА_7 , 1981 року народження, яка ознайомившись через мережу Інтернет з неправдивим оголошення, вирішила придбати запропонований автомобіль.

Після чого ОСОБА_6 , маючи намір заволодіти грошима ОСОБА_7 шляхом обману, під приводом оформлення документів на автомобіль, переконав останню в необхідності перерахування на банківську картку ПАТ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 , 1992 року народження, завдатку в сумі 1250 грн., на що ОСОБА_9 погодилась та, будучи необізнаною із злочинними намірами ОСОБА_6 , 28.04.2017 о 21 год. 55 хв. здійснила банківський переказ грошових коштів на вказаний рахунок. У подальшому цього ж дня о 22 год. ОСОБА_6 зняв 1250 грн. в банкоматі CASU6494, розташованому за адресою м. Конотоп, вул. Лазареського, 12, якими потім розпорядився на власний розсуд.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000843 від 17.06.2017 за ознаками ст. 190 ч.2 КК України, а у подальшому перекваліфіковано на ст. 190 ч.3 КК України.

Крім того, 29.05.2017 близько 00 год. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_10 , 1990 року народження, та ОСОБА_11 , 1993 року народження, знаходились в кафе «Луна», яке розташоване за адресою: м. Конотоп, вул. Шевченка, 86.

В цей же час поряд з кафе на літньому майданчику за столиком також відпочивали ОСОБА_12 , 1989 року народження, ОСОБА_13 , 1986 року народження, ОСОБА_14 , 1993 року народження, та ОСОБА_15 , 1981 року народження.

Побачивши раніше незнайому компанію, ОСОБА_6 підійшов до вказаних осіб та з метою провокації конфлікту, керуючись хуліганськими спонуканнями, попросив прикурити цигарку, після чого став втручатись у розмову між ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , на що ОСОБА_15 зробила йому зауваження. У відповідь ОСОБА_6 почав ображати її нецензурною лайкою, у зв`язку з чим ОСОБА_12 також зробив йому зауваження. Однак, ОСОБА_6 демонструючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, з метою самоствердження за рахунок приниження інших осіб, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи при цьому особливу зухвалість, ігноруючи присутність сторонніх громадян, безпричинно умисно наніс ОСОБА_12 один удар кулаком в область лівого ока.

Реагуючи на неправомірну поведінку ОСОБА_6 з метою припинення подальшого побиття ОСОБА_12 схопив його за руки, після чого між ними виникла штовхана, внаслідок якої ОСОБА_12 і ОСОБА_6 впали на землю.

В цей час ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які спостерігали за бійкою, підбігли до ОСОБА_6 та допомогли йому підвестись, а потім, будучи агресивно налаштованим і, маючи намір на скоєння хуліганських дій, діючи з особливою зухвалістю групою осіб, та не реагуючи на крики ОСОБА_14 , безпричинно стали бити ОСОБА_12 , кожен наніс не менше п`яти ударів ногами по тулубу ОСОБА_12 праворуч, а ОСОБА_10 також наніс не менше п`яти ударів ногами по тулубу ОСОБА_12 ліворуч.

Одночасно ОСОБА_13 , побачивши бійку та бажаючи її припинити, став іти в напрямку ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , однак, ОСОБА_11 , продовжуючи свої хуліганські дії, підбіг до ОСОБА_13 та умисно наніс йому один удар кулаком у праву частину грудної клітини, від чого ОСОБА_13 впав на асфальт, після чого умисно наніс ще не менше одного удару кулаком в область правої щелепи лежачого ОСОБА_13 , від якого останній втратив свідомість.

В цей час ОСОБА_15 почала телефонувати до поліції та станції швидкої медичної допомоги, і ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , не бажаючи бути викритим, припинили свої насильницькі дії відносно ОСОБА_13 і ОСОБА_12 та почали втікати з місця події. При цьому, ОСОБА_6 , пробігаючи поряд з непритомним ОСОБА_13 , діючи з особливою зухвалістю, наніс останньому один удар ногою в область тулубу праворуч.

У подальшому ОСОБА_12 і ОСОБА_14 з метою затримання ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 побігли слідом за ними. Однак, ОСОБА_11 біля буд. №73 по вул. Шевченка в м. Конотоп, побачивши переслідування підбіг до ОСОБА_12 та, продовжуючи свої протиправні дії грубо порушив громадський порядок, демонструючи при цьому явну неповагу до суспільства та існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, із силою штовхнув його, від чого ОСОБА_12 впав на асфальт, а потім наніс йому не менше п`яти ударів ногами по тулубу праворуч. В цей момент до ОСОБА_11 також приєднався ОСОБА_10 , який наніс ОСОБА_12 не менше п`яти ударів ногами в область тулубу ліворуч. У свою чергу ОСОБА_6 , який спостерігав за діями ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , надавав їм поради, заохочуючи останніх до подальшого побиття ОСОБА_12

ОСОБА_14 , намагаючись припинити вказане насильство відносно ОСОБА_12 , почала відтягувати ОСОБА_11 , проте ОСОБА_6 , продовжуючи свої хуліганські дії, умисно наніс їй один удар долонею в область правого вухо, від чого ОСОБА_14 також впала на асфальт. Потім до ОСОБА_14 підбігли ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які, діючи з особливо зухвалість, нанесли по одному удару носаками по тілу ОСОБА_14 , зокрема ОСОБА_10 наніс не менше одного удару в область правого око, а ОСОБА_11 не менше одного удару по спині ОСОБА_14 .

Невдовзі вказані хуліганські дії ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були припинені невстановленими досудовим розслідуванням особами.

Загалом внаслідок побиття ОСОБА_12 було заподіяно не менше 11 ударів., ОСОБА_13 не менше одного удару, ОСОБА_14 близько 3 ударів.

Зазначеними спільними протиправними діями ОСОБА_12 були заподіяні синець навколо лівого ока, синець на крилі клубової кістки справа та зліва, садно за лівим вухом, садно в ділянці куприка, на спині в ділянці попереку справа та зліва, набряк м`яких тканин по середньо-паховій лінії справа в ділянці 4-6 ребер, в тім`яній ділянці справа та зліва, забій м`яких тканин грудної клітини справа, що згідно висновку судово-медичної експертизи №247 від 26.07.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_13 були заподіяні перелом нижньої щелепи справа зі зміщенням відламків, який згідно висновку судово-медичної експертизи № 189 від 26.06.17 по ступеню важкості не є небезпечним для життя, але потягнув за собою тривалий розлад здоров`я, та відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

ОСОБА_14 внаслідок побиття були заподіяні синець на правій повіці, набряк м`яких тканин на спині в ділянці попереку, на лівій сідниці біля зовнішнього верхнього квадранту, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 248 від 26.07.2017 по ступеню важкості відноситься до легких тілесних ушкоджень синця.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000743 від 29.05.2017 за ознаками ст. 122 ч.1 КК України, за №0000744 від 30.05.2017 за ознаками ст. 125 ч.1 КК України, яке у подальшому перекваліфіковано на ст. 296 ч.2 КК України.

28.07.2017 та 07.08.2017 матеріали кримінальних проваджень № 0000743, №0000744 та №0000843 об`єднані в одне провадження.

07.08.2017 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ст.ст. 190 ч.3, 296 ч.2 КК України.

Вина ОСОБА_6 у скоєнні цих злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема показами потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_15 , висновками експертів та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені у п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні ряду злочинів, один з яких, передбачений ст. 190 ч.3 КК України, є тяжким, за який йому загрожує покарання у вигляді 8 років позбавлення волі. ОСОБА_6 неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів, лише 25.01.2017 звільнився з Конотопського ВЦ №130, проте на шлях виправлення не став та в короткий термін, повернувся до злочинної діяльності. ОСОБА_6 ніде не працює та немає стабільного джерела доходів, вчиняє дрібні крадіжки (ЄО № 1965 вiд 21.02.2017), а також неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.2, 120 ч.1 КУпАП. Вказані обставини свідчити про схильність ОСОБА_6 до правопорушень. Крім того, підозрюваний не має соціальних зв`язків у м. Конотопі, ніде не зареєстрований та не має постійного місця мешкання, проживає у житлі, яке винаймає. За місцем відбування ОСОБА_6 характеризується негативно, зокрема він самовільно залишав місця відбування покарання, за що був засуджений. Таким чином, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

За таких обставин жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним у клопотанні ризикам, а тому до підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки один зі злочинів , в якому він підозрюється, вчинено із застосування насильства.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала і просить задовольнити його .

Прокурор клопотання підтримує, зазначила, що ризики, вказані в клопотанні належним чином доводяться, підстави для визначення застави відсутні.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечує проти тримання його під вартою, просить надати можливість спілкування з цивільною дружиною, яка є вагітною.

Захисник підтримує підозрюваного, на її думку, більш мякий запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного.

Вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши , докази, долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку .

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.

Відповідно до вимог ст.ст. 177,178,183,194,200 КПК України та п.е ч.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, або вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Обґрунтована підозра в скоєнні кримінального правопорушення для забезпечення кримінального провадження передбачає наявність фактів та відомостей, достатніх для того, щоб об"єктивний спостерігач міг зробити висновок, що відповідна особа могла скоїти злочин.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 296 ч.2, 190 ч.3 КК України, один з яких, передбачений ст. 190 ч.3 КК України, є тяжким, за який йому загрожує покарання у вигляді 8 років позбавлення волі,що вказує на реальну небезпеку можливості його ухилення від правосуддя. До того ж , як вбачається з клопотання та доданих до нього доказів ОСОБА_6 неодноразово судимий за скоєння умисних злочинів, лише 25.01.2017 звільнився з Конотопського ВЦ №130 і знову підозрюється у вчиненні злочинів, серед яких тяжкий. ОСОБА_6 ніде не працює та немає стабільного джерела доходів, а також неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.2, 120 ч.1 КУпАП.

Вказане свідчить про те, що підозрюваний має підвищену суспільну небезпеку для оточуючих та може вчинити інші злочини, що підтверджує існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню. До того ж, підозрюваний перебуває на території України без відповідних документів, не має постійного місця проживання та реєстрації , що дає можливість ухилення його від слідства та суду.

З урахуванням наведеного,суд приходить до висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, оскільки вони вказують на те, що слідчий та прокурор в суді в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу. З урахуванням вимог ст.ст. 176-178,182,183,193,194,196,197 КПК України суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. На думку і переконання суду такі висновки узгоджуються з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні про тяжке кримінальне правопорушення і встановлення істини, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи.

Суд погоджується із органом досудового слідства, що інша міра запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведіки підозрюваного і не убезпечить від ризиків скоєння іншого злочину .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що саме за існування вказаних вище підстав , та наявності доказів, які досліджені в судовому засіданні, підлягає задоволенню клопотання слідчого .

Відповідно до ст. 183 ч. 4 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства .

Враховуючи, що кримінальне правопорушення , в якому підозрюється ОСОБА_6 , вчинене з застосуванням насильства , суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визначення застави .

Керуючись ст.ст. 176-178, 181 ,183, 193,197 КПК України,

У Х В А Л И В :

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Диканька, Полтавської області, без реєстрації, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні злочинів , передбачених ст.ст. 296 ч.2, 190 ч.3 КК України , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 жовтня 2017 року до 24 години.

Апеляція на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Сумської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1