Справа № 442/4169/17
Провадження № 1-кс/442/752/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2017 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,
в с т а н о в и в :
Слідчий Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з клопотанням, погодженим прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на автомобіль марки „Москвич 412 р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 1975 року випуску, який належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, просить суд місцем зберігання автомобіля марки „Москвич 412 р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 1975 року випуску визначит територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Дрогобицького ВП ГУНП України у Львівській області за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Бориславська, 30.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав. Інші учасники в судове засіданніне з`явилися.

Відповідно до ст. 172 КПК України неявка сторін в судове засдіання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, повинні бути зазначені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Крім того, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт майна в кожному разі повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України.

Всупереч цих вимог, у поданому клопотанні не зазначені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, як цього вимагає ст. 170 КПК України та не додано оригінали або копії документів та інших матеріалів, які підтверджують право власності на майно, на яке слідчий просить накласти арешт.

У відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк протягом сімдесяти двох години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Таким чином, клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України. з огляду на те, що у поданому клопотанні не зазначені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним не додано оригінали або копії документів та інших матеріалів, які підтверджують право власності на майно, на яке слідчий просить накласти арешт.

За таких обставин, клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, а відтак підлягає поверненню слідчому за правилом ч. 3 ст. 172 КПК України для усунення виявлених недоліків, а саме для подачі витягів з Єдиного державного реєстру МВС, оригіналів або копій документів та інших матеріалів, які підтверджують право власності на майно, на яке слідчий просить накласти арешт.

Керуючись ч. 3 ст. 172 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання слідчого Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна повернути в порядку ч. 3 ст. 172 КПК України слідчому Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 для усунення недоліків.

Встановити строк в сорок вісім годин для усунення недоліків.

Слідчий суддя ОСОБА_1