Справа № 502/347/16-к
УХВАЛА

31 липня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувачених: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні

в залі суду обвинувальний акт

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0001433 від 20.09.2013 р. відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В ході підготовчого судового засідання з розгляду відповідного обвинувального акту, який надійшов з Ізмаїльської місцевої прокуратури 20.01.2017 року, судом встановлено, що на підставі розпорядження керівника апарату Кілійського районного суду Одеської області від 21.03.2017 року № 2/17 було призначено повторний автоматизований розподіл вказаної справи /а.с. 114/.

Як вбачається з тексту розпорядження, підставою для його винесення стали:

-ухвала суді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_7 від 03.03.2017 р. у даній справі, згідно якої кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001433 від 20.09.2013 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.3 ст.185 КК України передане судді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_9 , для вирішення питання про його об`єднання та спільний розгляд з кримінальним провадженням відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001161 від 19.12.2016 року, відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15 ст. 186 ч. 3 КК України;

- ухвала судді ОСОБА_9 від 15.03.2017 р., якою обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, - повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

На підставі вищенаведеного розпорядження 21.03.2017 р. було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 502/347/16-к між суддями Кілійського районного суду Одеської області за наслідками якого головуючим у справі визначено суддю відповідного суду ОСОБА_1 /а.с. 115/.

Разом з тим, відповідна ухвала судді ОСОБА_7 від 03.03.2017 р. міститься в матеріалах справи на арк. 113 та приєднана до обліково-статистичної картки на відповідне кримінальне провадження в автоматизований системі документообігу Кілійського районного суду Одеської області.

Ухвала судді ОСОБА_9 від 15.03.2017 р. в матеріалах даного кримінального провадження відсутня, так само, як і у відповідній обліково-статистичній картці.

Аналогічно в матеріалах справи відсутній протокол передачі відповідної судової справи раніше визначеному складу суду згідно з п. 2.3.48. Положення про автоматизовану систему документообігу суду /надалі Положення/, затвердженого рішення Ради суддів України 26.11.2010 р. N 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02 квітня 2015 р. № 25), яким справа на підставі ухвали судді ОСОБА_7 від 03.03.2017 р. мала бути передана до провадження судді ОСОБА_9 .

Згідно даних, отриманих з Єдиного державного реєстру судових рішень, 15.03.2017 р. суддею Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_9 було постановлено ухвалу в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001161 від 19.12.2016 року /справа № 502/218/17/, відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч. 3 ст 186 КК України, якою обвинувальний акт у відповідному кримінальному провадженні повернуто прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

У вказаній ухвалі одночасно зазначено про повернення до канцелярії суду для здійснення автоматичного розподілу між суддями Кілійського районного суду Одеської області кримінального провадження /справа № 502/347/16-к/, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001433 від 20.09.2013 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.3 ст.185 КК України для повторного автоматизованого розподілу.

Наведені обставини, які встановлені в ході підготовчого судового засідання, свідчать про те, що у даному кримінальному провадженні суддею ОСОБА_9 жодного процесуального рішення не приймалось, в т.ч., яке б давало підстави для проведення повторного автоматизованого розподілу відповідного кримінального провадження.

Крім того, Положенням чітко визначено обставини, за яких проводиться повторний автоматизований розподіл судових справ між суддями. Такими обставинами, серед іншого, є визначені законом випадки, зокрема: заміна одного, декількох суддів, всього складу суду, збільшення складу суду в порядку, визначеному підпунктами 2.3.4, 2.3.23 цього Положення; неможливість суддею здійснювати правосуддя тощо.

Наведені в розпорядженні керівника апарату суду від 21.03.2017 р. № 2/17 підстави для проведення повторного автоматизованого розподілу відповідної справи, такими обставинами не є.

П. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України прямо передбачено, що порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи, є обставиною, яка виключає участь судді в кримінальному провадженні
А згідно ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності обставин, визначених у ст. 75 КПК України суддя зобов`язаний заявити собі самовідвід.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п. 1). Як зазначається в п. 11 Рекомендацій СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухвалених 17.11.2010 р., зовнішня незалежність не є не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність судів є необхідними для гарантування рівності сторін перед судом (п. 11).
Консультативна рада європейський суддів у п. 12 Висновку № 1 (2001) наголошує «Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатись вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано».
Враховуючи вищенаведені обставини, а також те, що в ході підготовчого судового засідання по даному кримінальному провадженню обвинувачений ОСОБА_5 вже заявляв відвід головуючому судді ОСОБА_1 , ставлячи в своїй заяві під сумнів його неупередженість з інших підстав, яка хоч і була ухвалою від 07.06.2017 р. залишена без задоволення, але спонукала головуючого до ретельного аналізу обставин, за яких відповідне кримінальне провадження було передане йому на розгляд, заслухавши думки учасників судового провадження які вважали за необхідне дочекатись повернення з суду апеляційної інстанції справи № 502/218/17/, відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.15, ч. 3 ст. 186 КК України, в якій обвинувальний акт за ухвалою судді ОСОБА_9 від 15.03.2017 р. повернуто прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, беручи до уваги п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, згідно яких суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, приходжу до висновку про необхідність заявити самовідвід.
Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 80, ст. ст. 369-372 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Заявити самовідвід судді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , який здійснює одноособово розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001433 від 20.09.2013 р. відносно: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України /справа № 502/347/16-к/.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1