Справа № 738/1967/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/305/2017
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000426, за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.10.2001 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 29.09.2004 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 24.11.2006 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 162, 71, 72 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі;

- 22.12.2009 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

- 30.06.2010 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі;

- 06.10.2010 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі;

-09.09.2016 року Менським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок суду прокурором подано апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність його вини, просить його скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначенням покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим зарахувати невідбуте покрання за вироком Менського районного суду від 09.09.2016 року, та призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

За ч.3 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 09.09.2016 року і призначити остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Також просить дослідити характеризуючи матеріали стосовно ОСОБА_6 , наявні в кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить його скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції та пом`якшити призначене йому покарання.

Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання: за ч.2 ст. 185 КК України, у виді 2 років позбавлення волі; за ч.3 ст. 185 КК України, - 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

У відповідності до ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 09.09.2016 року, та призначено йому остаточно покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Строк відбування покарання визначено рахувати з 14.09.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 14.09.2016 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого на користь держави 5101 грн. 96 коп. процесуальних витрат.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував рекомендацій, визначених абзацом 6 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. щодо призначення покарання за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків. Зазначає, що обвинуваченим вчинено злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, до постановлення вироку від 09.09.2016 року, а злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, вчинено як до, так і після постановлення вказаного вироку. Суд, при призначенні покарання ОСОБА_6 у резолютивній частині вироку зазначає ч.4 ст. 70 КК України, однак фактично вказану норму не застосовує, а застосовує лише ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки відсутні будь-які посилання на вирок Менського районного суду від 09.09.2016 року, у подальшому, застосовує положення ст. 71 КК України. Також, судом не в повній мірі враховано тяжкість скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, інтенсивність злочинної діяльності його, який за два місяці вчинив 13 епізодів злочинів, чим завдав збитків потерпілим на загальну суму 30871,37 грн., те, що він раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, ніде не працює, не має сталих соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується негативно. Крім того, 09.09.2016 року, в день оголошення відносно нього вироку, обвинувачений вчинив два епізоди крадіжок, поєднаних з проникненням до житла, та в подальшому продовжив свою злочинну діяльність. З огляду на викладене, призначене обвинуваченому покарання не є необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тому він заслуговує на призначення більш суворого покарання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 зазначає, що судом першої інстанції при призначенні міри покарання не в повній мірі враховані обставини, що пом`якшують покарання. Зокрема те, що він щиро розкаявся, з`явився із зізнанням, сприяв розкриттю злочинів, потерпілі до нього претензій не мають. На думку апелянта, не врахування вказаних обставин, є порушенням прав на захист. Також вказує, що через погане самопочуття з причин вживання наркотиків, та бажаючи скоріше розглянути справу, він погодився не досліджувати докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, але він не зрозумів змісту цих обставин та за станом здоров`я позиція його була не добровільна. Судом не було допитано свідків та досліджено матеріали провадження, зокрема, явки із зізнанням, матеріали слідчих експериментів, що вплинуло на призначення занадто суворої міри покарання.

При розгляді провадження судом І інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , маючи на меті єдиний умисел спрямований на крадіжку п`ятдесяти мішків цементу, в ніч з 17 липня 2016 року на 18 липня 2016 року, прибув до господарства ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу, через віконний отвір приміщення сараю, проник в його середину, звідки умисно, таємно, повторно, вчинив крадіжку п`яти мішків цементу «Полімін М-500» по 25 кг. кожен, вартість яких відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1318 від 25.10.2016 року складає 267 грн. 80 коп.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, в ніч з 18 липня 2016 року на 19 липня 2016 року, ОСОБА_6 прибув до господарства ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу, через віконний отвір приміщення сараю, проник в його середину, звідки умисно, таємно, повторно, вчинив крадіжку п`яти мішків цементу «Полімін М-500» по 25 кг. кожен, вартість яких відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1318 від 25.10.2016 року складає 267 грн. 80 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в ніч з 21 липня 2016 року на 22 липня 2016 року, ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом злому навісного замка вхідних дверей приміщення сараю, проник в його середину, звідки умисно, таємно, повторно, вчинив крадіжку сорока мішків цементу «Полімін М-500» по 25 кг. кожен, вартість яких відповідно до висновку вищевказаної експертизи складає 2142 грн. 40 коп. Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 2678 грн.

31 липня 2016 року, в ранкову пору доби, ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , де шляхом вільного доступу із подвір`я господарства, умисно, таємно, повторно здійснив крадіжку 2 чавунних батарей на 14 секцій кожна, загальною вагою 205 кг. Вартість брухту чавуну вагою 205 кг. згідно висновку товарознавчої експертизи №2804/2805/16-24 від 23.08.2016 року складає 410 грн. Таким чином, ОСОБА_6 своїми незаконними діями завдав потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 410 грн.

Окрім того, 01 серпня 2016 року, близько 8 год. 00 хв., ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , де шляхом виставлення скла з віконної рами, проник до середини одного з підсобних приміщень на території господарства, звідки умисно, таємно, повторно здійснив крадіжку 5 алюмінієвих чугунів ємністю 5 л. кожний та 4 алюмінієвих каструль ємністю 3 л. кожна, загальною вагою 9 кг. 600 гр. Вартість брухту алюмінію вагою 9,600 кг. згідно висновку товарознавчої експертизи №2804/2805/16-24 від 23.08.2016 року складає 211 грн. 20 коп. Таким чином, ОСОБА_6 своїми незаконними діями завдав потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 211 грн. 20 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 03 серпня 2016 року, близько 9 год. 00 хв., ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , де шляхом пошкодження навісного замка на дверях одного з підсобних приміщень господарства, проник до його середини, звідки умисно, таємно, повторно здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 220 грн. 70 коп., чим завдав потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на вищевказану суму.

10 серпня 2016 року, близько 04 год. 00 хв., ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_12 , де шляхом відкриття запираючого пристрою приміщення сараю, проник в його середину, звідки умисно, таємно, повторно вчинив крадіжку кутової шліфувальної машинки марки "ТОРЕХ" model 68007, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи № 1070 від 30.08.2016 року складає 350 грн., чим потерпілому ОСОБА_12 завдав майнової шкоди на вищевказану суму.

10 серпня 2016 року, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи біля під`їзду п`ятиповерхового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , де шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно, вчинив крадіжку велосипеда моделі «Україна», чорного кольору із закритим типом рами, який належить ОСОБА_13 , вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1259 від 06.10.2016 року складає 733 грн. 33 коп., чим потерпілому завдав майнової шкоди на вищевказану суму.

12 серпня 2016 року, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_12 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , де шляхом виставлення віконного скла одного із вікон будинку, проник в його середину, звідки умисно, таємно, повторно, вчинив крадіжку бензопили «MEGA» моделі «VS 2345», вартість якої відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1345 від 26.10.2016 року складає 1234 грн. 28 коп., електричної дрелі «БИКОР» моделі «БДУ-1052», вартість якої відповідно до вищевказаного висновку складає 615 грн. та мотокоси «Husqvarna SWEDEN Jonsered» моделі «ВС 212596812», вартість якої відповідно до довідки виданої СПД « ОСОБА_14 » складає 800 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 2649 грн. 28 коп.

В ніч з 18 серпня 2016 року на 19 серпня 2016 року, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_15 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , де шляхом розбиття віконного скла будинку, проник в його середину, звідки умисно, таємно, повторно, вчинив крадіжку тарілки супутникового телебачення, вартість якої відповідно до довідки виданої СПД « ОСОБА_14 », складає 300 грн. в комплекті з трьома універсальними супутниковими конверторами «EUROSKY EUKF - 3101 А», вартість яких відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1317 від 26.10.2016 року становить 150 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 450 грн.

19 серпня 2016 року, близько 10-00 години, ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, прибув до господарства за адресою: АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_16 , де шляхом розбиття вікна будинку, проник в його середину, звідки умисно, таємно, повторно вчинив крадіжку мобільного телефону Nokia моделі 1200, який належить ОСОБА_16 , вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1092 від 10.10.2016 року становить 140 грн., також, вчинив крадіжку ноутбука «ASUS» моделі «X55VD-SC164D», який належить ОСОБА_17 , вартість якого відповідно до висновку вищевказаної експертизи становить 4175 грн., модема марки Sprint 3G/4G Sierra Wireless AirCard 250 U вартістю 142 грн. 50 коп. Продовжуючи свої злочинні дії, вчинив крадіжку золотих сережок 585 проби вагою 4,45 г., вартістю 2787 грн. 57 коп. та золотої обручки 585 проби вагою 3,09 г., вартістю 1935 грн. 64 коп., які належать ОСОБА_18 , чим завдав майнової шкоди потерпілим на зазначені суми відповідно.

В ніч з 08 вересня 2016 року на 09 вересня 2016 року, близько 01-00 години, ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_15 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , де шляхом розбиття віконного скла будинку, проник в його середину, звідки умисно, таємно, повторно, вчинив крадіжку п`яти нових металопластикових вікон «REHAU» білого кольору, розміром 130 см. х 100 см., вартість яких відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1319 від 25.10.2016 року складає 11581 грн. 15 коп., та п`яти пластикових підвіконників до вікон, вартість яких відповідно до вищевказаного висновку складає 687 грн. 70 коп., чим завдав потерпілому ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 12268 грн. 85 коп.

09 вересня 2016 року, в проміжок часу з 06 год. 30 хв. до 09 год. 00 хв., ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_19 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_7 , де через відчинене вікно будинку, проник в його середину, звідки умисно таємно повторно вчинив крадіжку медичного електронного вимірювача артеріального тиску «AND Medicab моделі «UA777», вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1316 від 24.10.2016 року складає 937 грн. 50 коп., чим завдав потерпілій ОСОБА_19 майнову шкоду на вищевказану суму.

10 вересня 2016 року, в період часу з 08 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв., ОСОБА_6 , з метою крадіжки чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_20 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_8 , де шляхом вільного доступу, через відчинену кватирку одного із вікон будинку, проник в його середину, звідки умисно, таємно, повторно, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 17 грн. та телевізійного тюнера «Eurosky» моделі ES-4050, чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1315 від 27.10.2016 року складає 350 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_20 майнову шкоду на загальну суму 367 грн.

12 вересня 2016 року, в період часу з 13 год. 00 хв. по 17 год. 30 хв., ОСОБА_6 з метою крадіжки чужого майна, прибув до господарства ОСОБА_21 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_9 , де шляхом виставлення віконної рами будинку, проник в його середину, звідки умисно, таємно, повторно, вчинив крадіжку телевізійного тюнера «Eurosky» моделі ES-4100, чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 1314 від 27.10.2016 року складає 365 грн. та пульта до нього, вартість якого відповідно до довідки виданої СПД « ОСОБА_14 » становить 50 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_21 майнову шкоду на загальну суму 415 грн.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка просила подану апеляційну скаргу задовольнити, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення; обвинуваченого та його захисника, які просили подану обвинуваченим апеляційну скаргу задовольнити, а апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 при обставинах, викладених у вироку є доведеною і ґрунтується на доказах, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніхто у судовому засіданні не оспорював. За цих обставин, за згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, слухання кримінального провадження у суді І інстанції відбувалось у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки такого порядку розгляду учасникам судового провадження було роз`яснено у встановленому законом порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, як умисне, таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та поєднане з проникненням у приміщення та житло.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та показав, що під час розгляду провадження в суді першої інстанції він почувався погано та не в повній мірі розумів порядок та наслідки скороченого розгляду кримінального провадження, передбаченого ч. 3 ст. 349 КПК України, тому і просив повернути кримінальне провадження на новий судовий розгляд в суд 1 інстанції, так як не згоден з мірою покарання, визначеною судом, бо вона занадто сувора.

Відповідно до вимог ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 09 вересня 2016 року ОСОБА_6 засуджений вироком Менського районного суду Чернігівської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України, до 3 років позбавлення волі.

Згідно оскаржуваного вироку суду від 20.12.2016 року, кримінальні правопорушення ОСОБА_6 вчинені протягом періоду з 17 липня 2016 року по 12 вересня 2016 року, тобто, до ухвалення відносно нього попереднього вироку від 09.09.2016 року (всі епізоди за ч. 2 ст. 185 КК та частина епізодів за ч.3 ст.185 КК), та після постановлення зазначеного вироку (частина епізодів за ч. 3 ст. 185 КК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків.

Проте, суд першої інстанції не дотримався наведених рекомендацій зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, при призначенні покарання неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що, відповідно до ст.413 КПК України, є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового вироку.

Щодо міри покарання, призначаючи його обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, у відповідності до вимог ст. ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який вину визнав, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за злочини проти власності, не працював, не має сталих соціальних зв`язків, характеризується задовільно, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування завданої шкоди, обставину, що обтяжує покарання, - рецидив злочинів, кількість та вартість викраденого та обґрунтовано дійшов висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Своє рішення щодо виду та розміру покарання суд належно мотивував, воно відповідає вимогам закону щодо мети покарання. Колегія суддів погоджується з таким рішенням і не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання, аніж визначив суд 1 інстанції, тому, на думку колегії суддів, доводи прокурора про м`якість призначеного обвинуваченому покарання, є непереконливими.

Разом з тим, при всіх обставинах, що відносяться до кримінального правопорушення та особи обвинуваченого і, на які посилається обвинувачений в своїй скарзі, міра покарання, визначена судом 1 інстанції, пом`якшенню не підлягає. Всі пом`якшуючі обставини, які встановлені судом, враховані при призначенні йому покарання, тому твердження обвинуваченого та його захисту про неврахування судом першої інстанції таких обставин не заслуговують на увагу. Щодо явки з повинною, за яку зазначає в скарзі обвинувачений, в матеріалах кримінального провадження відсутня.

Також, відповідно до звукозапису судового засідання, суд першої інстанції у повні мірі виконав положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому її зміст, в тому числі щодо можливості оскарження вироку суду в разі застосування скороченого порядку дослідження доказів лише в частині призначеного покарання, при цьому він підтвердив, що положення змісту вказаної норми закону йому повністю зрозумілі і надав свою згоду на розгляд кримінального провадженнями за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому, обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, добровільно, без будь-якого примусу дав послідовні показання про обставини вчинення злочинів, тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що в силу поганого самопочуття він не в повній мірі розумів зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, не відповідають дійсності та спростовуються його показаннями, зафіксованими на технічному носії інформації.

Під час судового розгляду кримінального провадження права обвинуваченого на захист порушені не було, тому доводи апеляційної скарги останнього в цій частині не заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст. 374, 404, 407, 409, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 20 грудня 2016 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання - скасувати.

ОСОБА_6 призначити покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим зарахувати не відбуте покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 09.09.2016 року, яким він був засуджений до 3 років позбавлення волі, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

За ч. 3 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 09.09.2016 року і остаточно призначити за сукупністю вироків - 4 роки позбавлення волі.

В іншій частині цей вирок - залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4