АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/4356/17 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/633/17 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі підозрюваного та його захисника, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що питання про погіршення становища підозрюваного не ставиться, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали даного провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 31.03.2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою вищевказаного суду клопотання слідчого задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 29 травня 2017 року з визначенням застави у сумі 128 000 грн.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_7 02.08.2016 року приблизно о 16-30, спільно з ОСОБА_8 , підбіг до малолітнього ОСОБА_9 та ривком вихопив в нього з рук мобільний телефон, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, спричинивши матеріальну шкоду на суму 1111,00 грн.

Крім того, 03.08.2016 року приблизно о 18-50 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , діючи повторно, ривком вирвав з рук малолітнього ОСОБА_10 мобільний телефон та зникли з місця вчинення правопорушення, спричинивши матеріальну шкоду на суму 2199,00 грн.

Крім того, 30.12.2016 року приблизно о 21-00 ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачили раніше незнайому ОСОБА_11 . Після цього, ОСОБА_8 несподівано для потерпілої ОСОБА_11 , ривком вирвав з її рук мобільний телефон та разом зі ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, завдавши матеріальну шкоду у розмірі 3918,00 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 , 02.01.2017 року приблизно о 19-00 годині, побачивши раніше незнайому ОСОБА_12 , діючи повторно, ривком вирвав з рук останньої мобільний телефон та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши матеріальну шкоду на суму 1390,00 грн.

Крім того, ОСОБА_7 , 28.01.2017 року приблизно о 12-15 годині, знаходився з ОСОБА_13 , який побачивши на столі в кафе мобільний телефон, який належить потерпілій ОСОБА_14 , не повідомляючи ОСОБА_7 про намір вчинити кримінальне правопорушення, викрав мобільний телефон. Після чого ОСОБА_13 з місця скоєння злочину зник.

Так ОСОБА_7 , завідомо знаючи, що мобільний телефон було здобуто ОСОБА_13 злочинним шляхом, погодився на пропозицію останнього продати вказаний телефон.

Після цього ОСОБА_7 , 28.01.2017 року, приблизно о 12-30 годині, знаходячись в приміщенні магазину Б/У техніки, заклав мобільний телефон під свої документи, який був таємно викрадений у малолітньої ОСОБА_14 , та отримав за нього грошові кошти у розмірі 300,00 грн., які передав ОСОБА_13 .

Крім того, ОСОБА_7 , 25.02.2017 року знаходячись разом з неповнолітнім ОСОБА_15 , шляхом зловживання його довірою, попросив у останнього мольний телефон, сказавши в подальшому, що загубив його, а насправді залишив собі, заподіявши ОСОБА_15 матеріальну шкоду у сумі 2053,00 грн.

Суд першої інстанції ухвалив таке рішення щодо ОСОБА_7 , оскільки погодився із посиланнями у клопотанні слідчого на обґрунтованість підозри у вищезазначених кримінальних правопорушеннях, а також на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та на недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання цим ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_16 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що обрання найбільш суворого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 здійснено без достатніх на те підстав.

Вказує на те, що підозрюваний не має наміру переховуватися та перешкоджати суду чи слідству, має постійне місце мешкання, де мешкає у багатодітній родині разом з матір`ю.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За матеріалами розслідування 23.03.2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та ч.2 ст.190 КК України.

Крім того, 29.03.2017 року ОСОБА_17 повідомлено про підозру за стю198 КК України.

Вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, підтверджується допитом свідка ОСОБА_18 ; оглядом місця події за адресою: АДРЕСА_1 ; допитом свідка ОСОБА_19 ; допитом потерпілої ОСОБА_20 ; допитами свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_11 ; допитом малолітнього свідка ОСОБА_14 ; допитом малолітнього потерпілого ОСОБА_9 та іншими матеріалами справи.

За наявності таких даних, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, відомості про які були внесені до ЄРДР, не викликає сумнівів.

З наданих слідчому судді відомостей вбачається, що ОСОБА_7 не працює, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у скоєнні ряду злочинів і у цей же час притягується до кримінальної відповідальності Комінтернівським районним судом м. Харкова.

Із урахуванням всіх цих відомостей, у сукупності з покаранням, яке може загрожувати ОСОБА_7 , в разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень у скоєнні яких він підозрюється, слідчий суддя дійшов правильного висновку не тільки про наявність зазначених в судовій ухвалі ризиків, але й про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання цим ризикам.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо виду запобіжного заходу, а доводи захисника підозрюваного, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильності застосованого запобіжного заходу.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу - тримання під вартою, застава у розмірі 128000 грн. визначена слідчим суддею виважено, відповідно до положень п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з урахуванням тяжкості злочинів, обставин кримінальних правопорушень, ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Колегія суддів також вважає, що саме такий розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а підстав для її скасування, за доводами апеляційної скарги, на даний час не вбачає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст. 392, 404, 405, ч.3 ст.407, 418, 419, 422, 423, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 31.03.2017 року про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строків досудового розслідування, із визначенням застави, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.2 ст.186 та ч.2 ст.190 КК України, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника, залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, в порядку ч.4 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий: Судді: