Ухвала
іменем україни

21 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі ОСОБА_5 через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги заявник мотивує тим, що вона не була повідомлена належним чином про судове засідання 19 січня 2016 року, ухвалу суду від вказаної дати вона отримала лише 05 лютого 2016 року, з якої дізналась про прийняте рішення. Скаргу подала 11 лютого 2016 року, тобто в строк, передбачений законодавством, тому повернення їй скарги вважає безпідставним.

21 грудня 2015 року ОСОБА_5 звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про повернення коштів, вилучених під час обшуку в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо неї.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про повернення вилучених під час обшуку коштів відмовлено.

11 лютого 2016 року ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу місцевого суду.

Ухвалою судді судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 повернуто з підстав пропущення строку на апеляційне оскарження вказаної вище ухвали суду першої інстанції та відсутності клопотання про його поновлення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора із запереченнями проти скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 395 КПК України визначено, що апеляційна скарга може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії судового рішення лише у випадках, коли ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України повертається апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як убачається з матеріалів провадження, суд апеляційної інстанції, повертаючи ОСОБА_5 апеляційну скаргу, обґрунтовано виходив із того, що вона подана поза межами строку на апеляційне оскарження, а питання про поновлення процесуального строку скаржник не порушувала. Апеляційна скарга на ухвалу місцевого суду від 19 січня 2016 року подана через суд першої інстанції 11 лютого 2016 року.

У судове засідання на 19 січня 2016 року ОСОБА_5 викликалась шляхом передачі їй телефонограми (а.с. 10). Тому доводи ОСОБА_5 про недотримання апеляційним судом положень ч. 3 ст. 395 КПК України не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах провадження, а отже колегія суддів не знаходить підстав для задоволення її касаційної скарги.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу судді судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року у провадженні № 1-в/760/277/15 (№ 2609/12279/12) - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3