Справа № 639/1942/16-к
Провадження № 1-кп/639/68/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2017 р. м.Харків

Жовтневий райсуд м.Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника- ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 02.02.2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000261 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Люботина Харківської області, українки, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, вдови, пенсіонерки, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2016 року приблизно о 19 год.40 хв. ОСОБА_5 знаходилась за місцем свого мешкання у приватному будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де також знаходилась ОСОБА_6 .

Саме в цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт на грунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, нанесла рукою декілька ударів в область обличчя, шиї та рук ОСОБА_6 .

Протиправні дії ОСОБА_5 були припинені ОСОБА_7 , яка втрутилася в конфлікт та заступилася за свою матір.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 спричинила потерпілій ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: садна на обличчі, шиї та руках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №837-ая/15 від 10.02.2016р.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою провину не визнала та показала суду, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її син ОСОБА_8 , якого поховали наступного дня. 25.01.2016р. зранку у неї виник словесний конфлікт із ОСОБА_6 , яка співмешкала раніше із сином, з приводу розподілу речей покійного. Після поминок, 25 січня 2016 р. ввечері, коли вона повернулася додому та пішла до своєї кімнати, то з другої кімнати почула розмову ОСОБА_6 з подругами про те, що вони будуть забирати речі покійного з кімнати. Тоді вона направилася до тієї кімнати, побачила, що там ОСОБА_6 із подругами п`ють та гуляють, забрала ключі з дверей та пішла. ОСОБА_6 побігла за нею слідом у кімнату, повалила її у крісло та почала душити , віднімати ключі. Одну руку з ключами вона сховала під сідницею, а другою- почала захищатися. Слідом за ОСОБА_6 у кімнату до неї прибігла донька останньої ОСОБА_9 та її подруга ОСОБА_10 ,стали її ображати, бити. В цей час прокинувся її квартирант ОСОБА_11 та припинив конфлікт. Вона вибігла з донькою на вулицю та вдвох чекали працівників поліції. Ніяких тілесних ушкоджень потерпілій вона не наносила. Потерпіла її оговорює, вона могла сама вдаритися та подряпатися або наступного дня її хтось побив. В цей день вона алкоголь не вживала, з приводу її побиття до медичної установи не зверталася.

Крім невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_5 , її винуватість у вчиненні злочину, за встановлених судом обставин, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів:

-показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її цивільний чоловік ОСОБА_8 . 25.01.2016р. вранці ОСОБА_5 розпочала першою конфлікт через ключі від кімнати. Цього ж дня, після похорон та поминок, після 19 год. вона з донькою ОСОБА_9 та подругами прийшли додому поприбиратися в кімнаті після покійного. ОСОБА_5 знаходилася у другій половині будинку, у своїй кімнаті. Через деякий час ОСОБА_5 постукала у двері, вона відчинила, після чого ОСОБА_5 почала кричати та висловлюватися нецензурно на її адресу, потім забрала її ключі з дверей та пішла до своєї кімнати. Вона пішла слідом за нею. ОСОБА_5 швидко сіла у крісло і тоді вона, схилившись над нею, почала забирати ключі. ОСОБА_5 почала бити її по обличчю, хапати за шию, руки. Її донька ОСОБА_9 забігла слідом у кімнату та почала їх рознімати. В подальшому донька викликала швидку та працівників поліції. В цей же день вона зібрала свої речі у кімнаті та пішла звідти. 26.01.2016р. вона звернулася за медичною допомогою та зняла побої. Заявила цивільний позов до обвинуваченої про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 500 грн. Просила призначити обвинуваченій покарання на розсуд суду.

-показаннями свідка ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що 25 січня 2016р. після 19 год. вона разом із мамою та її подругами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 після похорон та поминок прийшли за місцем проживання матері та її покійного чоловіка у кімнату, щоб поприбиратися. В цей час до кімнати зайшла ОСОБА_5 та почала висловлюватися нецензурно на адресу її матері, потім схопила ключі та пішла до себе. Вони з матір`ю пішли за нею. ОСОБА_5 сіла у крісло, її матір стала у неї забирати ключі. ОСОБА_5 схопила лівою рукою з ключами за руку її матір, потім стала штовхати її ногами, а правою рукою стала шкрябати обличчя. Матір не наносила ОСОБА_5 у відповідь ударів та не душила її. При конфлікті була присутня донька обвинуваченої ОСОБА_14 , також ОСОБА_10 , яка зайшла слідом за ними. Конфлікт тривав 5-7 хвилин, згодом вона викликала поліцію та швидку для матері.

-показаннями свідка ОСОБА_15 , яка суду пояснила, що 25 січня 2016 р. ввечері вона разом із ОСОБА_6 , її донькою та подругою ОСОБА_16 пішли після поминок прибиратися у кімнату, де мешкала ОСОБА_6 з її покійним чоловіком ОСОБА_17 . ОСОБА_5 пішла до себе у кімнату, але згодом повернулася до них, розпочала сварку через якісь речі, забрала ключі з кімнати та пішла до себе. ОСОБА_6 пішла за нею. Потім вона почула крики з тієї кімнати, вийшла подивитися, що там відбувається, потім покликала подруг на допомогу. Самого побиття ОСОБА_6 вона не бачила. Але коли через декілька хвилин вона побачила ОСОБА_6 , на обличчі якої була кров, вона відразу зрозуміла, що нетвереза ОСОБА_5 спричинила їй тілесні ушкодження.

-аналогічними показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_18 .

Також винуватість ОСОБА_5 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення, а саме:

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.02.2016 року, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_6 у присутності двох понятих, в ході якого потерпіла показала механізм та спосіб нанесення їй тілесних ушкоджень (а.с. 33-37 к/п);

-висновком судово-медичної експертизи №837ая/16 від 10.02.2016р., відповідно до якого у ОСОБА_6 були встановлені тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, шиї та руках , які утворилися від дії тупого твердого предмету та могли бути спричинені у строк, при тому способі та механізмі, на які вказує потерпіла ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту 09.02.2016р. За ступенем тяжкості це легке тілесне ушкодження (а.с.38 к/п)

Разом з тим, версія обвинуваченої та сторони захисту щодо незавдання тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , показання якої викладені вище, категорично вказувала на умисність дій ОСОБА_5 , детально та послідовно розповіла про механізм нанесення їй тілесних ушкоджень останньою. Показання потерпілої підтверджуються даними висновку судово-медичної експертизи №837ая/16 від 10.02.2016р., досліджених судом, щодо способу та механізму завдання тілесних ушкоджень. Крім того, показання потерпілої узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , які вказали на факт заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілій , письмовими доказами, наведеними вище.

Крім того, у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_20 , який є квартирантом дотепер у обвинуваченої та підтвердив факт дружніх стосунків з останньою, не бачив конфлікту між жінками, бо в цей час спав та ОСОБА_21 ,яка є донькою обвинуваченої. Суд не приймає до уваги покази вказаних свідків, вважає їх заінтересованими особами та до їх показань відноситься критично, оскільки їх покази є суперечливими та спростовуються показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , потерпілої ОСОБА_6 , письмовими доказами, наведеними вище.

Крім того, доводи обвинуваченої та свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 щодо агресивної поведінки потерпілої та нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілою не підтверджуються будь-якими доказами, оскільки до поліції з відповідною заявою остання не зверталася, жодних медичних даних, які б свідчили про факт наявності у останньої тілесних ушкоджень, отриманих 25.01.2016 р., суду не надано.

Таким чином, вивчивши та дослідивши надані в судовому засіданні докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 в умисних діях, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, та кваліфікує її дії за ч.1 ст.125 КК України.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває , є пенсіонеркою, має захворювання на гіпертонію.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд виходить з положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченої, наведених вище, ставлення обвинуваченої до вчиненого, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити їй покарання в межах санкції за частиною 1 статті 125 КК України у вигляді штрафу у дохід держави.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, спричиненої злочином у розмірі 10 000 грн. та витрат на правову допомогу - 500 грн.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з положень статей 23, 1168 ч. 1 ЦК України, які вказують, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оцінюючи у сукупності пояснення потерпілої, свідків, висновки судово-медичної експертизи, суд дійшов висновку, що в результаті спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 зазнала фізичного болю, приниження її честі та гідності, що привело до позбавлення звичайного циклу її життя, пристосування до негативних умов існування. З огляду на характер та глибину моральних страждань, керуючись принципом розумності та справедливості, компенсація моральної шкоди в розмірі 2000 гривень є ,на думку суду, достатньою для відшкодування.

Приймаючи до уваги, що положенням частини 1 ст. 124 КПК України передбачено стягнення саме з обвинуваченої процесуальних витрат понесених потерпілою, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь потерпілої понесені нею витрати на правову допомогу адвоката в сумі 500 грн. ( а.с.36).

Речових доказів та процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню немає. Запобіжні заходи не обиралися.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.369-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 у рахунок відшкодування моральної шкоди - 2000 грн., витрати на правову допомогу - 500 грн., а всього 2500 (дві тисячі п`ять сот) грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1