АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/645/17 Справа № 209/4720/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Нововолинськ Волинської області, громадянку України, не працюючу, розлучену, зареєстровану: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судиму:

-31.10.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 1 до штрафу 850 грн. Штраф не сплачений;

засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до покарання за даним вироком, покарання призначене вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 31.10.2014 року у виді штрафу в розмірі 850 грн. та остаточно призначено до відбування ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та штрафу в розмірі 850 грн. який визначено виконувати самостійно.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за те, що вона,повторно приблизно о 10:00 годині, 03.09.2015 року ОСОБА_7 , знаходячись по вул. Криворізький біля середньої школи №28 у м. Дніпродзержинську, у невстановленої слідством особи, незаконно придбала наркотичний засіб «марихуана» у подарунок. Після чого, вищевказаний наркотичний засіб ОСОБА_7 поклала у внутрішній карман своєї жіночої сумки та незаконно зберігаючи його при собі, направилась до себе додому на лівобережну частину м. Дніпродзержинська.

03.09.2015 року приблизно о 15.00 год., біля будинку АДРЕСА_3 , співробітниками міліції була затримана ОСОБА_7 , у якої в ході особистого догляду, було виявлено та вилучено: речовину рослинного походження, масою 12.6571 г., яка згідно висновку судово-хімічної експертизи є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабіса в перерахунку на висушену речовину становить 12,1888г.

Вказаними діями ОСОБА_7 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме, незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначенню щодо неї покарання та просить призначити їй покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України та з застосуванням ст.ст. 75 76 КК України.

В обґрунтування своїх вимог, ОСОБА_7 посилається на те, що судове засідання було проведено не в повному обсязі, судом залишено поза увагою її звернення з клопотанням про надання їй адвоката. Вважає, що при призначенні їй покарання судом не в повній мірі було враховано ряд пом`якшуючих обставин, а саме наявність неповнолітньої дитини, щодо якої вона не позбавлена батьківських прав та який знаходиться на її утриманні, те що має хворого батька, який потребує постійного догляду. Також не взято до уваги її стан здоров`я, що вона хвора на гепатит В і С в тяжкій формі. Посилається на позитивні характеристики з місця проживання та роботи, щиросердне каяття у скоєному, визнання своєї вини та сприяння у розкритті злочину органам досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченої на підтримку доводів своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, їх виступи в судових дебатах та з останнім словом обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги і зіставивши із наявними матеріалами кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку суду, та кваліфікація її дій, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б потягли безумовне скасування вироку, перевіркою колегії суддів не виявлено.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого, колегія суддів виходить із наступного.

Зі змісту закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 50 КК України, випливає, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

При призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Колегія суддів приходить до висновку, що покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог кримінального закону, адже судом встановлено, що обвинувачена, будучи раніше судима, за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. призначений штраф не сплатила та повторно вчинила аналогічний злочин. Вказане свідчить, що вона не зробила правильних висновків після попереднього засудження.

Районним судом вірно встановлено, що обвинувачена вчинила умисний злочин середньої тяжкості, свою вину у вчиненні злочину, який їй інкриміновано хоча і визнала у повному обсязі та щиро розкаялася та позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, але вже була раніше судима за аналогічний злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, та не відбула призначене покарання за попереднім вироком, яке їй було призначено у вигляді штрафу.

За наведених вище обставин колегія суддів вважає, звільнення обвинуваченої від покарання за даний злочин, який є більш тяжким ніж попередній, не буде відповідати принципам індивідуалізації, не буде достатнім для досягнення як загальної так і індивідуальної превенції як мети покарання, а також для виправлення обвинуваченої.

Доводи в апеляції обвинуваченої ОСОБА_7 щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даних про її особу не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду провадження, а тому задоволенню не підлягають.

Доводи ОСОБА_7 , про порушення вимог КПК України про порушення її права на захист при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, не знайшли свого підтвердження при перевірці матеріалів в апеляційному порядку, остільки з журналу судового засідання та технічного запису видно, норми КПК України при судовому розгляді виконані належним чином.

Підстав для застосування положення ст. 69 КК України чи призначення їй покарання без ізоляції від суспільства, про що просить в своїй апеляції обвинувачена ОСОБА_7 , також колегія суддів не вбачає. При цьому колегія суддів зауважує, що хоча пом`якшуючі обставини наведені в її апеляційній скарзі і мають місце, але вони самі по собі не можуть бути підставою для пом`якшення призначеного покарання, остільки, як зазначено у вироку, ОСОБА_7 вже раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України але належних висновків не зробила та знову скоїла аналогічний злочин.

Вирок суду є законним, обґрунтованим і належно вмотивованим, який зміні чи скасуванню не підлягає.

Отже підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 не вбачається.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року, відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК країни зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання знаходження її під вартою у зв`язку з даною справою з 05.04.2016 року по 17.03.2017 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а для осіб які знаходяться під вартою з моменту отримання копії рішення.

Судді апеляційного суду: