Справа № 709/2303/16-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 грудня 2016 року смт. Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000457, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 вересня 2016 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя
АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, тимчасово непрацюючого, раніше несудимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185,
ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого СТОВ «Красенівське» ()
ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 24 вересня 2016 року у першій половині дня, працюючи водієм у СТОВ «Красенівське», яке знаходиться за адресою: с. Красенівка, Чорнобаївський район, Черкаська обл., переслідуючи за мету таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, умисно, таємно, протиправно, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись автомобілем «CA3-3508»
(д.н.з. НОМЕР_1 ), який знаходився у його користуванні, після перевезення зерна фуражної кукурудзи з провіювального комплексу до складу № 1 СТОВ «Красенівське», залишив у кузові автомобіля частину зерна вагою 1040 (одна тисяча сорок) кг, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4/1645 від 20 жовтня 2016 року становить
3939,45 (три тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять гривень 45 коп.) гривень, після чого перевіз її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де розвантажив за своїм одноповерховим будинком та зберігав до його виявлення та вилучення працівниками поліції, в результаті чого завдав СТОВ «Красенівське» збитків на вказану вище суму.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 повторно 27 вересня 2016 року у післяобідній час, працюючи водієм у СТОВ «Красенівське» переслідуючи за мету таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, умисно, таємно, протиправно, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, знаходячись на території складу № 1 СТОВ «Красенівське», скориставшись автомобілем марки «САЗ-3508», (д.н.з. НОМЕР_1 ), який знаходився у його користуванні, вчинив крадіжку зерна фуражної кукурудзи вагою 4270 (чотири тисячі двісті сімдесят) кг, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4/1645 від 20 жовтня 2016 року становить
16174,50 (шістнадцять тисяч сто сімдесят чотири гривні 50 коп.) гривень, яке завантажив у кузов автомобіля 24 вересня 2016 року та того ж дня перевезти із провіювального комплексу до складу № 1 СТОВ «Красенівське» із технічних причин не зміг, перевіз його до місця свого проживання, де розвантажив за своїм одноповерховим будинком та зберігав до його виявлення та вилучення працівниками поліції, в результаті чого завдав СТОВ «Красенівське» збитків на вказану вище суму.
Внаслідок вказаних злочинних дій потерпілому СТОВ «Красенівське» завдано шкоду у загальному розмірі 20113,95 (двадцять тисяч сто тринадцять гривень 95 коп.) гривень.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, а дії, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.
Згідно з абз. 3 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада
2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» у разі вчинення декількох посягань на власність перший злочин за відсутності інших кваліфікуючих ознак належить кваліфікувати за частиною першою відповідної статті, а інші як вчинені повторно за іншими частинами відповідних статей КК України.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 червня 2010 року
№ 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» передбачене у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК України вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину. Тому, якщо за вчинення попереднього злочину (кількох попередніх злочинів) особу не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність, має бути предметом самостійної кримінально-правової оцінки. При цьому, якщо вчинені злочини, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до
ч. 2 ст. 33 КК України повинні отримувати окрему кваліфікацію (наприклад, крадіжка без кваліфікуючих ознак і крадіжка, вчинена повторно, або крадіжка, поєднана з проникненням у житло).
На підставі викладеного вище суд визнає доведеним формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, та погоджується з кваліфікацією органом досудового слідства дій обвинуваченого ОСОБА_3 . Зокрема, дії обвинуваченого ОСОБА_3 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, а дії, що виразилися у таємною викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, за ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся, не заперечував жодної з обставин, викладених в обвинувальному акті, та просив суд суворо його не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 у потерпілого СТОВ «Красенівське» немає, та просив призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень за обставин, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З огляду на викладене суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. За вчинені кримінальні правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з
п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачених
ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого ОСОБА_3 , а також прийняття судового рішення про міру покарання, на виконання вимог
ст. 314-1 КПК України ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22 грудня 2016 року зобов`язано Чорнобаївський відділ КВІ УДПтС України в Черкаській області скласти та подати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .
Однак, листом Чорнобаївського відділу КВІ УДПтС України в Черкаській області від
23 грудня 2016 року (вих. № 1824) вказану ухвалу суду повернуто без виконання у зв`язку з тим, що на теперішній час форма, зміст та порядок складання досудової доповіді нормативно-правовими актами не встановлено, а Чорнобаївський відділ КВІ УДПтС України в Черкаській області не є уповноваженим органом пробації.
За таких обставин суд при прийнятті рішення про міру покарання враховує наявні в матеріалах кримінального провадження матеріали, що характеризують обвинуваченого
ОСОБА_3 .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України класифікуються як злочини середньої тяжкості, відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до скоєного, особу обвинуваченого
ОСОБА_3 , який раніше несудимий, за місцем проживання та минулої роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, суд вважає, що необхідним і достатнім кримінальним покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень є кримінальне покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 351,84 (триста п`ятдесят одна гривня 84 коп.) гривень.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,
засудив:
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно з п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи і не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази, а саме зерно фуражної кукурудзи загальною вагою 5310 (п`ять тисяч триста десять) кг, що передане на відповідальне зберігання представнику потерпілого
ОСОБА_5 , повернутими потерпілому СТОВ «Красенівське» ().
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 351,84 (триста п`ятдесят одна гривня 84 коп.) гривень.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1