АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Вишгородського районного суду Київської області від 25.04.2008 року за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 289, ст. 70 КК України на 12 років позбавлення волі; 10.03.2016 року звільнений умовно-дострокво з місць позбавлення волі згідно ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.02.2016 року на підставі ст. 81 КК України на не відбутий строк покарання 1 рік 20 днів,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Вишгородського районного суду Київської області від 25 квітня 2008 року остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
До набрання вироком законної сили запобіжним заходом ОСОБА_6 залишено тримання під вартою.
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 13 вересня 2016 року близько16:30 год. прибув до квартири АДРЕСА_2 , де проживає його двоюрідний брат ОСОБА_7 , з метою з`ясування особистих родинних стосунків. ОСОБА_6 подзвонив у дверний дзвінок, але ніхто не відчиняв. І в цей момент, знаходячись біля вказаної квартири, виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, шляхом вибиття вхідних дверей. ОСОБА_6 вибив правою ногою вхідні двері та проник до вище вказаної квартири, звідки викрав майно, яке належить ОСОБА_7 на загальну суму 4 450грн., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність винності та правильність кваліфікації його дій, порушує питання про скасування вироку Оболонського районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року як незаконного, необґрунтованого, постановленого з порушенням вимог КПК України та ухвалення нового вироку, яким йому призначити покарання із застосуванням положень ст.ст. 69, 75 КК України. Вважає, що вирок суду в частині призначеного покарання є явно несправедливим внаслідок його суворості; суд не врахував у повній мірі особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, має на утриманні неповнолітніх дітей, а також щире каяття та думку потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної, колегія суддів вважає, що вона задоволенню підлягає частково, з наступних підстав.
Згідност. 370 КПК України судове рішення повиннобути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є правильним, ґрунтується на зібраних та належним чином перевірених у суді доказах.
З огляду на доведеність винуватості вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 183 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжа), поєднана з проникненням у житло.
Порушень кримінально-процесуального закону, які могли б істотно вплинути на висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, колегія суддів не вбачає.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті.

Однак колегія суддів відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретних обставин справи, думки потерпілого ОСОБА_7 , який просив суворо не карати ОСОБА_6 , оскільки викрадене майно йому повернуте, збитків фактично не завдано; особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітніх дітей, щиро розкаявся у вчиненому, - дійшла висновку про можливість пом`якшити покарання ОСОБА_6 та призначити йому мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 25.04.2008 року остаточно визначити ОСОБА_6 покарання, яке і буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вище викладене, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 на підставі ст. 408 КПК України зміні в частині призначеного йому покарання.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 408 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 01 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України змінити в частині призначеного покарання.
Призначити ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Вишгородського районного суду Київської області від 25.04.2008 року остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.
В решті вирок суду залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/2132/2016 Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1