Справа №: 398/1491/16-к
ВИРОК
Іменем України
"10" лютого 2017 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Чуст, Наманганської області, Республіки Узбекистан, корейця, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, який проживає та зареєстрований у буд. АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2016 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу та знаходячись біля колектора промислової каналізації ВНС «Олександрія» СВП ОВКГ, між оглядовими колодязями №14 та №15, розташованої в селі Березівка, Олександрійського району, Кіровоградської області викрав 76 кг брухту чавунної труби Д 1000 мм*22 мм, індивідуальний №0191. Своїми діями ОСОБА_5 завдав обласному комунальному виробничому підприємству «Дніпро-Кіровоград», згідно довідки №13 від 25.04.2016 року, матеріальних збитків на загальну суму 209 грн. 00 коп.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, погодився з кваліфікацією щодо вчиненого ним діяння, щиро розкаявся та пояснив, що та дійсно вчинив крадіжку.

Обвинувачений зазначив, що не оспорює ті фактичні обставини справи, визнає їх за правдиві і достовірні. З врахуванням думки прокурора суд визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, тому було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які вказують на його особу.

У зв`язку з цим, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, і визнав можливим обмежити обсяг доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особистості обвинуваченого.

Також обвинуваченому судом було роз`яснено, що в разі розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

Суд, вислухавши обвинуваченого, який свою провину визнав в повному обсязі, прокурора, в виду того, що обвинувачений дав згоду на розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає що - вина обвинуваченого, в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185 КК України - доведена належними та допустимими доказами, які були підтвердженні самим обвинуваченим, у зв`язку із чим суд вважає, що вина ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині доведена повністю і його дії слід кваліфікувати: за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує, суспільну небезпеку вчиненого ним, його особу: раніше не судимий, характеризується добре.

Також обставини, передбачені ст. ст. 66, 67 КК України, які обтяжують та пом`якшують покарання, вчиненого ним.

Обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, визнання провини, скрутний матеріальний стан.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, даних про особу ОСОБА_5 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе при застосуванні такого виду покарання як штраф.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366- 371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Речові докази: 10 металевих частин, різного розміру та форми, які передано ОСОБА_6 (представнику обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград») залишити останньому в користування.

Матеріали кримінального провадження залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_7 НЕРОДА