Справа 288/612/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року. смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5 ,

адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 25 травня 2017 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Раставиця Ружинського району Житомирської області, жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, на утриманні неповнолітніх осіб не маючої, українки, громадянці України, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 115 КК України,

Перевіривши надані матеріали, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , адвоката - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2017 року до Попільнянського районного суду Житомирської області надійшло клопотання слідчого Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 115 КК України.

Відповідно до клопотання, досудовим слідством встановлено, що 09 травня 2017 року ОСОБА_5 народила сина ОСОБА_7 . 23 травня 2017 року близько 18 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання, в одній із кімнат будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 здійснювала годування груддю малолітнього сина ОСОБА_7 , в ході чого дитина почала плакати. В цей момент у ОСОБА_5 виник умисел на вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті малолітньому сину ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення смерті сину, ОСОБА_5 в одній із кімнат будинку, тримаючи ОСОБА_7 під лівою рукою, притиснутою до тулуба, нанесла умисно удар кулаком правої руки по голові дитині, після чого поклала малолітнього ОСОБА_7 на ліжко та нанесла ще один удар кулаком правої руки по голові дитині, внаслідок чого спричинила малолітньому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів в м`які тканини голови, переломів кісток склепіння черепа, крововилив під оболонки головного мозку та мозочка, крововиливу в правий бічний шлуночок головного мозку, яка ускладнилася розвитком набряку, набубнявіння речовини головного мозку. ІНФОРМАЦІЯ_2 малолітній ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень помер за місцем свого проживання.

Своїми умисними діями, які виразились у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті малолітньому ОСОБА_7 , ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене пунктом 2 частини другої статті 115 КК України.

25 травня 2017 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000170, вказане кримінальне правопорушення кваліфіковано за пунктом 2 частини другої статті 115 КК України та в ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було повідомлено про підозру ОСОБА_5 .

Вина підозрюваної підтверджується: - протоколом огляду місця події від 24 травня 2017 року, у ході якого оглянуто будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено труп малолітньої дитини, який доставлено в морг КП «Попільнянської ЦРЛ»; - довідкою, яка видана судово-медичним експертом ОСОБА_8 про те, що в результаті розтину трупа малолітньої дитини чоловічої статі, яку народила ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 попередньою причиною смерті є: набряк, набубнявіння речовини головного мозку, перелом кісток склепіння черепа з ушкодженням головного мозку, закрита черепно-мозкова травма; - протоколом огляду місця події від 25 травня 2017 року, в ході якого оглянуто в приміщенні моргу КП «Попільнянської ЦРЛ» труп малолітньої дитини чоловічої статі. В результаті огляду на трупі виявлено зовнішні тілесні ушкодження к вигляді синця та садна правої щоки, та синця на лівій скроневій ділянці, при внутрішньому дослідженні трупа виявлено переломи кісток склепіння черепа з ушкодженням головного мозку; - протоколом огляду місця події від 25 травня 2017 року, в ході якого оглянуто будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . В ході огляду виявлено та вилучено три пелюшки, дитячі повзунки з носками, сорочечку, дитячу шапочку, покривало; - показами свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що його дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в Ружинській районній лікарні народила дитину, так як у дитини був поганий стан здоров`я, її було госпіталізовано до Житомирської обласної дитячої лікарні, у якій проходила курс лікування. 22 травня 2017 року, він забрав свою доньку ОСОБА_5 та новонароджену дитину в АДРЕСА_1 , де вони і проживали. Дочка дитину з будинку не виносила і до будинку ніхто не заходив окрім них. 24 травня 2017 року їхня донька ОСОБА_5 перебувала у пригніченому стані нібито її щось турбувало. У вечірній час, коли відбувалося купання дитини, йому дружина повідомила, щоб він викликав швидку медичну допомогу, так як дитині стало погано. До приїзду лікарів дитина померла. До смерті дитини він бачив, що на обличчі дитини була подряпина, яка утворилася внаслідок власного пошкодження. Інших тілесних ушкоджень на дитині він не бачив; - показами свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 її дочка ОСОБА_5 народила дитину, 22 травня 2017 року її дочка з дитиною приїхали після проходження курсу лікування до АДРЕСА_1 для подальшого проживання. Після приїзду додому, дочка дитину з будинку не виносила і до них ніхто додому не заходив. Дочка постійно перебувала із своєю новонародженою дитиною, яку годувала грудним молоком та доглядала. У її присутності дочка не застосовувала фізичну силу до своєї дитини, але періодично голосно кричала, коли дитина плакала та відмовлялася від годування. 24 травня 2017 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, вона разом із дочкою почали купати дитину і вона побачила, що у дитини змінилося забарвлення шкіри, тіло стало мляве. Після того вона попросила викликати лікарів, але до їхнього приїзду дитина не подавала ознак життя. Вона бачила на обличчі у дитини садно, яке утворилося внаслідок власного пошкодження, інших тілесних ушкоджень на дитині вона не бачила; - протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 , яка вказала, що з пред`явленим повідомлення про підозру, у вчиненні вказаного злочину від 25 травня 2017 року, вона повністю згодна та повідомила, що 23 травня 2017 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, вона перебувала у кімнаті будинку АДРЕСА_1 разом із своєю дитиною. Дитина почала плакати, вона тримала її лівою рукою, а кулаком правої руки нанесла удар по голові з лівої сторони. Після того, вона дитину поклала на диван та нанесла ще один удар кулаком правої руки по голові дитині. Після того вона з дитиною надалі перебувала за місцем свого проживання, годувала її та доглядала. ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 22 годині 00 хвилин дитина померла; - протоколом слідчого експерименту від 25 травня 2017 року за участю підозрюваної ОСОБА_5 , в ході якого підозрювана показала, яким чином та способом заподіяла два удари кулаком правої руки своїй новонародженій дитині; - згідно довідки-характеристики ОСОБА_5 проживає у будинку своїх батьків, тимчасово не працює, допомагає батькам по домогосподарству, товариська, добра, ввічлива. В громадських місцях та серед жителів села поводить себе добре; - висновком судово-медичної експертизи № 67 у якому вказано, що смерть ОСОБА_7 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми у вигляді крововиливів в м`які тканини голови, переломів кісток склепіння черепа, крововилив під оболонки головного мозку та мозочка, крововиливу в правий бічний шлуночок головного мозку, яка ускладнилася розвитком набряку, набубнявіння речовини головного мозку; - висновком судово-психіатричної експертизи № 206-217 у якому вказано, що ОСОБА_5 в період часу, до якого відноситься інкримінований їй протиправний вчинок, будь-яким психічним захворюванням не страждала. Вчинок, який їй інкримінують потребував від неї послідовних, цілеспрямованих дій, з достатньою орієнтацією в просторі та ситуації, при цьому зв`язок з оточенням не втрачала, цілеспрямовано рухалася та розподіляла власну увагу, добре їх пам`ятає відтворює згідно своєї версії.

26 травня 2017 року, відповідно до ухвали Попільнянського районного суду Житомирської області підозрюваній ОСОБА_5 , було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 26 липня 2017 року.

24 липня 2017 року виконувачем обов`язків керівника Коростишівської місцевої прокуратури строк досудового розслідування було продовжено до 3-х місяців - до 25 серпня 2017 року.

Слідчий вказує, що відповідно до частини першої статті 177 КПК України існують ризики того, що ОСОБА_5 , зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена на строк від 10 до 15 років позбавлення волі, вчинила злочин щодо малолітньої дитини, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 вчинила особливо тяжкий злочин, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнає, вчинила особливо тяжкий злочин відносно малолітньої дитини, слідство приходить до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та виконання покладених на підозрювану ОСОБА_5 обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, існування ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваної покладених на неї обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органу досудового розслідування та суду, слідчий просить обрати щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки: заборонити в період часу з 21.00 години до 06.00 години залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відвідувати місця масового скупчення людей.

Заслухавши в судовому засіданні підозрювану ОСОБА_5 , яка щодо задоволення клопотання заперечувала, адвоката, доводи прокурора, який підтримав клопотання, слідчого, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до пункту 4 частини першої, частини другої статті 176 КПК України, запобіжним заходам є домашній арешт. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий в клопотанні, як на мету застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у виді домашнього арешту, вказує на наявність ризиків, визначених у статті 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, підставою для застосування запобіжного заходу, згідно клопотання є наявність ризиків, що підозрювана може вчинити зазначені дії.

Як визначено пунктами 2, 3 частини 9 Листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі - Лист), підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 5 частини першої статті 177 КПК України, та не підлягає розширеному тлумаченню. Слідчому судді, суду необхідно мати на увазі, що обґрунтування у клопотанні про застосування запобіжного заходу наявності одного чи кількох ризиків/підстав, що визначає можливість застосувати той чи інший із встановлених КПК запобіжних заходів, передбачає обов`язок прокурора довести неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.

Слідчим в клопотанні та доданих до нього матеріалах, не міститься жодного підтвердження про наявність ризиків, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Прокурором в судовому засіданні можливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів не доведено.

Слідчий суддя, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, відповідно до статті 178 КПК України, оцінює в сукупності всі обставини, та враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється.
Разом з тим, суд звертає увагу на вік підозрюваної, міцність соціальних зв`язків, оскільки вона проживає в родині, разом з батьками, позитивні характеристики з її місця проживання, відсутність у підозрюваної судимостей та дотримання нею умов застосованих раніше запобіжних заходів.
Вищевикладене вказує на те, що слідчим та прокурором не доведено, з огляду на встановлені під час розгляду клопотання обставини, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам, як і ставить під сумнів наявність самого ризику, вказаного слідчим.

Відповідно до частини третьої статті 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно частини першої, другої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до матеріалів справи, ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 26 травня 2017 року, підозрюваній ОСОБА_5 , було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 26 липня 2017 року.

Як було встановлено в судовому засіданні, підозрювана ОСОБА_5 за вказаний період дії ухвали спроб переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду не вчиняла, порушення покладених ухвалою суду обов`язків не допускала, таким чином вказані в клопотанні ризики, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Таким чином, під час розгляду клопотання, надані сторонами кримінального провадження докази не довели обставини, відповідно до пункту другого, третього частини першої статті 194 КПК України.
Згідно частини другої статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Також, слід зазначити, що нормами частини шостої статті 181 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
На час подачі клопотання, ухвала припинила свою дію та запобіжних захід вважається скасованим, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 25 серпня 2017 року, таким чином доцільність обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу є суперечливою з огляду на незначний час на який його продовжено та те, що за продовженням строку дії ухвали прокурор в порядку частини шостої статі 181 КПК України, з клопотанням про продовження строку тримання особи під домашнім арештом до суду не звертався.
Таким чином, з огляду на вищенаведені обставини, в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу доцільно відмовити, оскільки матеріали справи та встановлені в судовому засіданні обставини підстав для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу не містять.
На підставі вищевикладеного та керуючись 176, 177, 178, 181, 193, 194, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 25 травня 2017 року, відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 115 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області.

Слідчий суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1