Провадження № 1-кп/643/304/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.02.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

законного представника малолітнього потерпілого Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політки Харківської міської ради ОСОБА_4

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007429 від 25.09.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, яка має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, судимої 21.09.2015року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців, без місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2016року, близько о 23год.37хв., ОСОБА_8 перебуваючи біля кафе «Чернігівське», розташованому за адресою: м.Харків, вул.Валентинівська,21, тримаючи в руках коляску, в якій знаходився її малолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почала жебракувати. Бармен кафе ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправні дії ОСОБА_6 , попрохав останню покинути прилеглу до закладу територію, повідомивши при цьому, що в іншому випадку викличе працівників поліції, на що ОСОБА_6 почала поводитися агресивно та провокувати бійку, при цьому не реагуючи на законні вимоги ОСОБА_9 припинити неправомірні дії. Після чого ОСОБА_6 дістала з коляски свого сина ОСОБА_7 , який почав плакати, і розуміючи, що він ( ОСОБА_7 ) є беззахисною малолітньою дитиною, яка внаслідок її фізичної та розумової незрілості не здатна самостійно захистити свої права та потребує спеціальної охорони і піклування, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у вигляді спричинення малолітньому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та байдуже відносячись до здоров`я останнього, не бажаючи, але свідомо допускаючи настання наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, діючи з непрямим умислом, утримуючи ОСОБА_7 за тулуб, навмисно із силою кинула його ( ОСОБА_7 ) в сторону ОСОБА_9 , в результаті чого ОСОБА_7 впав на землю, при цьому вдарившись головою об бордюр, внаслідок чого отримав травму голови у вигляді підапоневротичного крововиливу правої тім`яної кістки, лінійного перелому тім`яної кістки справа, забоєм головного мозку та епідуральним крововиливом над правою скроневою долею, яка відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя. Після чого ОСОБА_7 був доставлений до Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги проф. О.І.Мещанінова, де йому було надано своєчасну медичну допомогу.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні свою провину в інкримінованому їй злочині, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнала частково, зазначивши, що факт отримання дитиною тілесних ушкоджень визнає повністю, але тілесні ушкодження дитина отримала внаслідок того, що випала у неї з рук, навмисно вона дитину не кидала. Показала, що 24 вересня 2016року, близько о 22год.00хв. 22год.30хв, вона знаходилась біля кафе «Чернігівське», розташоване за адресою: м.Харків, вул.Валентинівська,21, разом із матір`ю ОСОБА_10 та з сином ОСОБА_11 , який був в колясці. Дитина почала плакати, оскільки хотіла їсти. У зв`язку з чим її мати ОСОБА_10 за її проханням, зайшла до кафе «Чернігівське» з дитячою пляшкою в якій була суміш для годування дитини, щоб попросити кип`ятку для приготування каші. Через п`ять хвилин ОСОБА_10 вийшла з кафе на вулицю, слідом за нею вийшов бармен ОСОБА_9 , які між собою конфліктували та висловлювалися в адресу один одного нецензурною лайкою. Вона стала заступатися за матір, на що ОСОБА_9 почав ображати і її. ОСОБА_12 казав, щоб вони покинули прилеглу до закладу територію, на що вона обурилась, і між ними розпочався конфлікт. На літній площадці біля кафе за столиком сиділи ОСОБА_13 та ще двоє чоловіків які випивали. Через деякий час до ОСОБА_12 підійшов його знайомий, який наніс їй удар в область носу, що визвало кровотечу. ОСОБА_10 намагалася захистити її. В цей час дитина знаходилась у колясці, зібралося багато людей, які знімали, все те, що відбувається на телефони, їх з матір`ю це обурило та викликало у неї агресію. Так як дитина плакала вона взяла його на руки, та сказала матері, що треба іти, однак ОСОБА_12 схопився за коляску та не пускав їх, сказав, що зараз приїде на його виклик поліція. Вони знов почали конфліктувати. Вона віддала сина матері, але він продовжував плакати, та щоб його заспокоїти, мати ОСОБА_10 віддала дитину їй. Вона тримала сина однією лівою рукою, спиною до себе, коли ОСОБА_12 замахнувся на неї рукою, а вона щоб уникнути удару відхилилася назад, у зв`язку з чим не втримала дитину та випустила її з руки. Після падіння сина на асфальт поруч з бордюром, мати одразу підняла його. Після чого приїхала поліція та карета швидкої допомоги.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї провини, її вина в інкримінованому кримінальному правопорушенні підтверджується показами свідків.
Так, допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_12 показав, що восени 2016року, точної дати не пам`ятає, він знаходився на роботі у кафе «Чернігівське», що знаходиться за адресою: м.Харків, вул. Валентинівська, 21. Приблизно о 23годині в приміщення кафе зайшла мати обвинуваченої ОСОБА_10 з дитячою пляшкою, в якій знаходилась суміш для годування дитини та попросила налити кип`ятку. Він поставив гріти воду, в цей час до кафе зайшли хтось із відвідувачів, які відпочивали на літній площадці та повідомили про те, що обвинувачена ОСОБА_6 просить у них гроші та заважає їм відпочивати. Тоді він сказав ОСОБА_10 , щоб вона забирала свою дочку та покинула територію закладу, при цьому він разом з нею вийшли з приміщення, де біля кафе стояла з коляскою ОСОБА_6 якій він також сказав покинути територію закладу. На що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на його адресу почали висловлюватися нецензурною лайкою та відмовлялися уходити, він сказав, що викличе поліцію. Після чого ОСОБА_6 почала вести себе агресивно та провокувати бійку. Він почав дзвонити у поліцію, в цей момент ОСОБА_6 ногою у нього із руки вибила телефон який впав на землю та розсипався. Після того, як він зібрав телефон, йому подзвонили працівники поліції, для того щоб уточнити як проїхати до місця події. Годвін почувши, що під`їжджає поліція, кинула в нього дитину, двома руками, як м`ячем. Дитина вдарившись об нього впала на бордюр. При цьому вони стояли біля бордюру, обличчями один до одного, на відстані приблизно біля 2-х метрів. Після цього підійшли працівники поліції, які на його прохання викликали швидку допомогу.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_13 показала, що наприкінці вересня 2016року, точної дати не пам`ятає, приблизно о 23год.30хв. вона знаходилася на літній площадці в кафе «Чернігівське» розташоване біля метро «Студентська», сиділа за столиком зі знайомим на ім`я ОСОБА_14 , відпочивали, коли до літньої площадки зайшла дівчина, як потім стало відомо ОСОБА_6 з коляскою та з жінкою. Жінка, яка була з ОСОБА_6 заходила в приміщення кафе, знаходилась там приблизно 10-15 хвилин. В цей час ОСОБА_6 , знаходилася на літній площадці кафе та просила гроші, у хлопців які проходили повз кафе. Потім вона побачила, як бармен просить ОСОБА_6 та жінку покинути територію кафе. Бармен, ОСОБА_6 з коляскою та жінка відішли від кафе приблизно метрів на три. Про що вони розмовляли вона не чула. Потім бармен, ОСОБА_6 та жінка почали між собою конфліктувати, дитина почала плакати. ОСОБА_6 взяла на руки дитину, вертикально, спиною до себе, та з силою кинула дитиною в бармена, від чого дитина впала та вдарилася об бордюр головою. Бармен та ОСОБА_6 стояли один від одного на відстані приблизно одного метру. Дитину підняла жінка, яка була з ОСОБА_6 . Люди, які знаходилися біля кафе, почали знімати на телефони все що відбувається. Потім приїхала поліція та швидка. Крім того зазначила, що ОСОБА_6 вела себе неадекватно, кричала, кидалася у бійку.
Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_15 показала, що вона працює інспектором патрульної поліції. Так, 24.09.2016 року вона знаходилася на чергуванні, приблизно о 23-00год. надійшов виклик від 102 про те, що на перехресті вул. Блюхера /Валентинівська/ та Гвардійців Широнінців, жінка кинула на асфальт малолітню дитину. Вона з напарником ОСОБА_16 приїхала на місце, де біля закладу кафе «Чернігівське» знаходилося багато людей, серед яких стояв бармен, ОСОБА_6 , та її мати, яка держала дитину що плакала. Вони не віддавали дитину, а передавали її одна одній. Люди, які знаходилися на місці попросили викликати їх швидку. Приїхала бригада швидкої допомоги, оглянула дитину та повідомила, що дитину необхідно госпіталізувати, так як у неї мається гематома. ОСОБА_6 була викликана психіатрична бригада. Дитина була госпіталізована у 4 лікарню, а ОСОБА_6 до психіатричного відділення. Потім вона з напарником поїхали до 4 лікарні, при них лікар оглянув дитину та повідомив, що у дитини мається перелом черепа біля основи, гематома та ЧМТ. Після цього їм подзвонили з психіатричного відділення та повідомили, що ОСОБА_6 не потребує госпіталізації, у зв`язку з чим вони її забрали з прийомного відділення ХОКПЛ №3 та відвезли до райвідділу. Крім того повідомила, що ОСОБА_6 та її мати вели себе агресивно по відношенню до оточуючих та до них, як поліцейських.
Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_16 показав, що 24.09.2016 року він працював інспектором патрульної поліції. Так, в той день він знаходився на чергуванні, приблизно о 23-30 надійшов виклик про те, що на вул. Блюхера /Валентинівська/ молода жінка кинула на бордюр малолітню дитину. Він з напарником ОСОБА_15 приїхали на місце, де біля закладу кафе «Чернігівське» знаходилося багато людей, серед яких були ОСОБА_6 та її мати, яка тримала дитину. Між натовпом людей та ОСОБА_6 з матір`ю відбувався конфлікт, ОСОБА_6 з матір`ю поводили себе агресивно та висловлювалися нецензурною лайкою. Він з напарником намагалися відтіснити ОСОБА_6 та її матір від натовпу, однак вони не реагували на їх вимоги, продовжували поводити себе агресивно та провокували бійку. Вони викликали дитині швидку допомогу. Через деякий час приїхала бригада швидкої допомоги, оглянула дитину та повідомила, що її необхідно госпіталізувати, так як у неї мається ЧМТ. ОСОБА_6 була викликана психіатрична бригада та остання була госпіталізована до психіатричного відділення.
Від виклику в судове засідання та допиту свідка ОСОБА_17 прокурор відмовився, проти чого не заперечували інші учасники судового розгляду.

Вина обвинуваченої ОСОБА_6 також підтверджується й іншими об`єктивними даними, що міститься у протоколах слідчих дій, висновках експерта, а саме:

Рапортом інспектора патрульної поліції УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_15 , про те, що 24.09.2016року о 23год.37 хв. було отримано виклик на адресу АДРЕСА_2 , про те що жінка кинула на землю дитину.

Протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 та спеціаліста судово-медичного експерта ХОБСМЕ ОСОБА_18 від 02.10.2016року, в ході якого свідок ОСОБА_9 вказав місце вчинення злочину, розповів та показав про обставини та механізм вчинення злочину ОСОБА_6 . Дані протоколу повністю узгоджуються з показами ОСОБА_9 даними в ході судового розгляду.

Висновком експерта №1150-А/16 від 11.10.2016року, в якому вказано, що у зв`язку з подією, у дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мали місце ушкодження: травма голови у вигляді підапоневротичного крововиливу правої тім`яної кістки, лінійного перелому тім`яної кістки справа, забієм головного мозку та епідуральним крововиливом над правою скроневою долею належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя. Травма голови утворилась від дії тупого твердого предмета, індивідуальні особливості травматичної поверхні якого, у вказаних ушкодженнях не відобразилися, не виключно що при обставинах і в строк відомих з постанови.

Висновком експерта №1199-А/16 від 13.10.2016року, в якому вказано, що у зв`язку з подією, у дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мали місце ушкодження: травма голови у вигляді підапоневротичного крововиливу правої тім`яної кістки, лінійного перелому тім`яної кістки справа, забієм головного мозку та епідуральним крововиливом над правою скроневою долею належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя. Травма голови утворилась від дії тупого твердого предмета, індивідуальні особливості травматичної поверхні якого, у вказаних ушкодженнях не відобразилися, не виключно що в строк відомих з постанови. Механізм утворення ушкоджень, які мали місце у дитини ОСОБА_7 , не суперечить засобу їх спричинення, на які вказують свідок ОСОБА_9 і підозрювана ОСОБА_6 в ході проведення слідчих експериментів від 02.10.2016року, а саме падінні дитини ОСОБА_7 на землю та ударом головою о тупу тверду поверхню. Однозначно відповісти внаслідок яких саме дій випадання з рук ОСОБА_6 , або внаслідок кидку, утворилися ушкодження у дитини ОСОБА_7 не представляється можливим.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №750 від 04.10.2016року, ОСОБА_6 в даний час ознак психозу, недоумства не виявляє, виявлено емоційно-нестійкий розлад особистості. За своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу до якого відноситься інкриміноване їй правопорушення ОСОБА_6 перебувала поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в даний час в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує.

Крім того, з боку захисту, була допитана свідок ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні показала, що 24 жовтня 2016року, близько після 21-00 год., вона, разом з дочкою ОСОБА_6 та її дитиною, яка знаходилася у колясці, перебували біля кафе «Чернігівське», розташоване поблизу метро Студентська. Вона зайшла до кафе «Чернігівське» з дитячою пляшкою в якій була суміш для годування дитини, щоб попросити кип`ятку для приготування каші, а ОСОБА_6 залишилася з дитиною на вулиці, за межами кафе. Бармен на її прохання, сказав, чого вона зайшла до кафе, в цей момент до них підійшла жінка, яка там відпочивала і повідомила бармену, що якась дівчина їм заважає. Вона вийшла з кафе на вулицю, де ОСОБА_6 повідомила, що її ображають відвідувачі кафе, які сиділи за столиком на вулиці. Слідом за нею вийшов бармен. Вона стала заступатися за дочку ОСОБА_6 , в результаті чого між ними та відпочиваючими розпочався конфлікт. Вони всі виражалися нецензурною лайкою. Зібрався натовп людей, які почали знімати на телефони все, що відбувалося. Через деякий час до бармена підійшов його знайомий, який взяв ОСОБА_6 за виворот одягу і потягнув її у бік «Буфету», а потім почав її душити за шию та наніс ОСОБА_6 удар в область носу, в результаті чого розбив його. Вона намагалася захистити дочку, в результаті чого знайомий бармена також наніс їй удар в область носу. В цей час дитина, яка знаходилась у колясці, почала просипатися та плакати. Так як дитина плакала вона взяла її на руки, а потім віддала ОСОБА_6 , щоб та її заспокоїла. ОСОБА_6 тримала сина однією лівою рукою, спиною до себе. В цей момент підійшов товариш бармена, який почав тягнути ОСОБА_6 с заду за одяг, в результаті чого остання не втримала дитину та випустила її з руки. Після падіння дитини на бордюр, вона одразу підняла її. Після чого приїхала поліція та карета швидкої допомоги, вона віддала дитину лікарю із швидкої допомоги. Дитина була госпіталізована.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_13 відповідають один одному, узгоджуються між собою, а також об`єктивним даним, та зазначають один механізм дій ОСОБА_6 , а саме той факт, що ОСОБА_6 кинула дитину в ОСОБА_9 , та як докази суд вважає їх достовірними.

Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_10 , оскільки остання є матір`ю обвинуваченої ОСОБА_6 , а тому є особою, заінтересованою на її користь, та надані нею показання спростовуються показаннями свідків.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що дитина випала у неї з рук, та навмисно вона дитину не кидала є безпідставними, та такими, що спростовуються встановленими фактами, та поясненнями свідків, крім того, ОСОБА_6 є особою, заінтересованою в сприятливих для неї результатах розгляду кримінального провадження, а тому суд розцінює зайняту позицію ОСОБА_6 як спосіб захисту.

Крім того, доводи обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_5 про необережне спричинення малолітньому ОСОБА_7 тяжкого тілесного ушкодження не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому підстав для перекваліфікації дій обвинуваченої з ч.1 ст. 121 КК України на ст. 128 КК України суд не вбачає.

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а тому ці її дії, суд кваліфікує за ч.1 ст. 121 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд у відповідності зі ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_6 вчинила злочин, який відноситься до категорії тяжких.

У відповідності до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення злочину щодо малолітнього.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_6 не одружена, не працює, не навчається, раніше судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер і ступінь його суспільної небезпеки, обставини, які обтяжують її покарання, скоєння злочину відносно своєї малолітньої дитини, ставлення її до скоєного, та вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченої не можливо без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідним призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції статті інкримінованого їй кримінального правопорушення. Оскільки ОСОБА_6 засуджено вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.09.2015року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, яку на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців та в період цього терміну вона скоїла нове кримінальне правопорушення, то суд відповідно до ст.71 КК України частково приєднує не відбуту частину зазначеного покарання.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати обвинуваченій ОСОБА_6 у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення, а саме з моменту її фактичного затримання з 26.10.2016 року, по день набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.09.2015року та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 5 /п`яти/ років 6 /шести/ місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту її фактичного затримання, а саме з 26.10.2016 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_6 , у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення, тобто тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) з моменту її фактичного затримання з 26.10.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1