Справа №668/4878/16-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2017 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої: ОСОБА_6

законного представника потерпілої: ОСОБА_7

педагога: ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_9

захисника: ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке 25.01.2016 року внесено до ЄРДР за №0000342, про обвинувачення:

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Снігурівка Миколаївської області, українець, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, неодружений, утриманців не має, фізичних вад здоров`я не має, перебуває на обліку в Херсонському обласному наркологічному диспансері з приводу діагнозу «Розлад психіки та поведінки внаслідок вживання декількох психоактивних речовин. Синдром залежності», інвалідності не має, не працевлаштований, не є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05.05.1997 р. за ч. 1 ст. 229-6 КК України 1960 р. до 1 року позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 16.05.1998 року у зв`язку з відбуттям покарання; вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 11.04.2000 р. за ч. 2 ст. 196-1 КК України 1960 р. до 06 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 29.07.2000 року у зв`язку з відбуттям покарання; вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 07.11.2002 р. за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 18.04.2004 року у зв`язку з відбуттям покарання; вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 04.02.2005 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 09.11.2007 року у зв`язку з відбуттям покарання; вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 01.07.2008 р. за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 08.09.2011 року на підставі п. Б ст. 3 ЗУ «Про амністію»; вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 05.06.2012 р. за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 05.06.2014 року у зв`язку з відбуттям покарання

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_9 24.01.2016 р. близько 16-00 год., знаходячись в салоні маршрутного таксі №48, яке перебувало на зупинці громадського транспорту «Центральний ринок», розташованої по вул. Потьомкінській в м. Херсоні, переслідуючи прямий умисел, направлений на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою, повторно таємно з лівого кармана пальто ОСОБА_6 викрав мобільний телефон марки «Doogee Y-100», сріблястого кольору, чим спричинив останній майнову шкоду на загальну суму 2450 грн..

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечив свою причетність до вчинення інкримінованого йому діяння. Разом з цим показав, що в день вчинення інкримінованих йому дій він перебував на зупинці громадського транспорту «Центральний ринок», звідки мав намір поїхати додому. Коли під`їхала маршрутка, він зайшов в салон. Попереду нього зайшла потерпіла, проте вона деякий час не проходила по салону, оскільки цьому заважав інший пасажир - чоловік, який стояв на шляху у неї та скоріш за все мав намір вийти з маршрутки. Згодом потерпіла пройшла по салону та сіла. Оскільки на той момент той чоловік опинився біля кабіни водія і йому (обвинуваченому) було незручно передати водієві гроші, він передав їх тому чоловікові, щоб той передав водієві, а сам пройшов у салон та сів. Згодом потерпіла почала пред`являти йому претензії з приводу того, що він забрав у неї телефон. До розмови долучилися інший пасажир жінка з чоловіком, які запропонували йому вийти на вулицю для з`ясування цього питання.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_9 у вчинені вказаного кримінального правопорушення ґрунтується на сукупності наведених нижче доказів, досліджених судом з урахуванням положень ст.ст. 22, 23 КПК України, обсяг яких був визначений згідно ч. 1 ст. 349 КПК України, які суд визнає належними, допустимими та достовірними і які узгоджуються між собою щодо часу, місця та способу вчиненого ОСОБА_9 злочину.

Потерпіла ОСОБА_6 , допитана в присутності законного представника та педагога, суду пояснила, що вперше звернула увагу на обвинуваченого на зупинці «Центральний ринок» по вул. Потьомкінській в м. Херсоні. Останній перебував там ще з одним чоловіком. Тоді вона мала при собі мобільний телефон марки «Doogee Y-100». Вони всі разом зайшли до маршрутки під №48. ОСОБА_9 та його товариш стали по обидві сторони від неї. Обвинувачений сильно до неї притулявся і вона зрозуміла, що він копирсається в її кишені, де і лежав мобільний телефон. Коли ж вона спробувала перевірити наявність телефону в кармані, то зрозуміла, що його вже витягли, після чого побачила, як ОСОБА_9 передав її телефон своєму товаришу, який вийшов з автобуса на найближчій зупинці. Вона стала привертати до себе увагу і говорити, що у неї викрали телефон, що, як зясувалось, бачили і інші пасажири маршрутного автобуса. Вони вийшли з автобуса і викликали працівників поліції, які і затримали обвинуваченого.

Підстав сумніватися у достовірності показань потерпілої суд не знаходить, оскільки вони є послідовними та відповідають іншим зібраним об`єктивним доказам.

Так, показання потерпілої підтвердила і свідок ОСОБА_11 , яка, окрім наведеного, уточнила, що вони звертались до обвинуваченого з вимогою повернути товариша, але він відмовився. Її хлопець та ще один чоловік вивели обвинуваченого з маршрутки, який втекти не намагався, і викликали поліцію.

Під час предявлення осіб для впізнання позавізуальним спостереженням, про що складено відповідний протокол від 05.02.2016 р. (а.п. 180-181), потерпіла ОСОБА_6 вказала на ОСОБА_9 як на чоловіка, який 24.01.2016 р. близько 16:00 години, перебуваючи в салоні маршрутного таксі №48, у неї з кишені викрав належний їй мобільний телефон «Doogee Y-100», який передав іншому невідомому чоловікові, що вийшов з автобуса на зупинці.

Свідок ОСОБА_11 під час предявлення особи для впізнання, про що складено протокол від 05.02.2016 р. (а.п. 182-183), також вказала на ОСОБА_9 як на особу, яка наприкінці січня 2016 р. перебуваючи в салоні маршрутки №48 викрала у потерпілої ОСОБА_6 мобільний телефон і передав іншому невідомому чоловікові.

Згідно висновку експерта №1029 від 22.02.2016 р. (а.п. 186-188) ринкова вартість мобільного телефону марки «Doogee» моделі «Y-100» станом на січень 2016 р. могла складати 2450 грн..

Разом з цим суд зазначає, що в силу ч. 2 ст. 86 КПК України не може бути врахована на підтвердження винуватості ОСОБА_9 як допустимий доказ надана прокурором копія зображення коробки з зазначенням моделі телефону, який був викрадений у потерпілої (а.п. 179), з огляду на положення ч. 1 ст.86 КПК України, згідно яких доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом, а також з огляду на положення ч. 3 ст. 99 КПК України, згідно яких сторона кримінального провадження зобов`язана надати суду оригінал документа. Як було вказано вище, прокурором надана копія відповідного зображення, до того ж ніким не завірена, яка в розумінні ч. 2 ст. 84, ч.ч. 3, 4 ст. 99 КПК України не є документом як процесуальним джерелом доказів, а документи, які б відповідали критеріям, визначеним ч. 1 ст.86 КПК України, взагалі надані не були.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за законом віднесений до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за матеріалами справи характеризується негативно, даних про наявність сім`ї та утриманців суду не надано. Також суд бере до уваги, що ОСОБА_9 не працевлаштований, а отже немає законного джерела доходу, на обліку у психіатра не перебуває, перебуває на обліку у нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки, внаслідок вживання декількох психоактивних речовин. Синдром залежності», має неодноразові судимості за аналогічні злочини проти власності, покарання за які відбував реально. Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання, судом встановлено не було.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №68 від 18.02.2016 р. (а.п. 67-70) ОСОБА_9 психічним захворюванням в сенсі ч. 2 ст. 19 КК України не страждав і не страждає, виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, в теперішній час - утримання. В період часу, який цікавить слідство, у нього не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. В теперішній час він також може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 не потребує.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, на строк, який, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року обвинуваченому підлягає зарахуванню у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10 лютого 2016 року (день затримання) по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З ОСОБА_9 на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз.

Керуючись ст.ст. 124, 369, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з поміщенням для відбування покарання до кримінально виконавчої установи закритого типу.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 10 лютого 2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати ОСОБА_9 в строк покарання строк попереднього увязнення з 10 лютого 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 693,85 (шістсот дев`яносто три гривні 85 коп.) грн. (а.п.66, 185).

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений, захисник, потерпіла, її законний представник мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинувачений має право заявити клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1