Справа № 571/383/16-к
Провадження № 1-кп/572/26/17
У Х В А Л А
02 лютого 2017 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000093 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Дане кримінальне провадження підсудне Сарненському районному суду Рівненської області. Підстав для його закриття немає.

Проте обвинувальний акт складений всупереч вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, який передбачає виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті спочатку викладено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність: ч. 3 ст. 185 КК України крадіжка, поєднана з проникненням в інше приміщення; ч. 3 ст.185 КК України крадіжка, поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно; ч. 3 ст.15 ч. 3 ст.185 КК України незакінчений замах на вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням в інше приміщення, вчинений повторно.

Після чого викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими: ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 27 листопада 2015 року в період часу із 00 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., з метою вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), прибув до Свято-Троїцького собору, що розташований за адресою: смт. Рокитне, вул. Кірова, 11, Рокитнівського району Рівненської області, де шляхом розбиття віконного скла проник всередину вище вказаного приміщення звідки з корисливих мотивів умисно, таємно викрав ікону Казанської Божої Матері вартістю 13 500 грн. в якій знаходилися золоті прикраси, а саме: ланцюжок з хрестиком, ланцюжок з кулоном, пару сережок та золотий хрестик загальною вагою 25,99 гр. вартістю 1220 грн. за один грам на загальну суму 31 707,8 грн. чим самим спричинивши збиток на загальну суму 45 207,8 грн.

Крім цього, 27 грудня 2015 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), прибув до приміщення церкви Євангельських християн-бабтистів, що знаходиться за адресою вул. 8-Березня, З смт. Рокитне Рокитнівського району Рівненської області, де шляхом розбиття віконного скла проник всередину вище вказаного приміщення звідки повторно з корисливих мотивів, умисно, таємно викрав подарункові набори загальною вагою 7,010 кг. вартістю 97 грн. за один кілограм, на загальну суму 680 грн.

Крім цього, 02 січня 2016 року близько 04 години 15 хвилин, ОСОБА_6 , повторно з метою вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), прибув до території Української Православної Церкви с. Рокитне Релігійної громади Свято-Успенської парафії Сарненської єпархії, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_6 , переліз через паркан та намагався руками відчинити вхідні двері Української Православної Церкви с. Рокитне, проте вчинити всіх дій, необхідних для доведення злочину до кінця не зміг, так як на місці був затриманий прихожанами вказаної церкви.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у крадіжці, поєднаній з проникненням в інше приміщення, крадіжці, поєднаній з проникненням в інше приміщення, вчиненій повторно та незакінченому замаху на вчинення крадіжки, поєднаній з проникненням в інше приміщення, вчиненій повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст.185, ч. 3 ст.185 та ч. 3 ст.15 ч. 3 ст.185 КК України.

Після викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, знову викладено їх правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, як зазначено вище.

За вказаного викладу обвинувального акту незрозуміло, яка саме правова кваліфікація з ч. 3 ст.185, ч. 3 ст.185 та ч. 3 ст.15 ч. 3 ст.185 КК України, на думку прокурора, стосується кожного окремо з трьох кримінальних правопорушень, що інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_6 . Тобто, обвинувальний акт містить суперечливі положення, дає підстави для неоднозначного тлумачення.

Недотримання зазначених вище вимог щодо формулювання обвинувачення призводить до порушення права особи на захист і справедливий суд, з огляду на наступне.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 26.06.2008 року, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст.6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51)». Аналогічна позиція Європейського Суду з прав людини також сформульована в його рішеннях по справах: "Фоті та інші проти Італії", серія А № 56, п. 53, рішення від 10 грудня 1982 року, та "Озтурк проти Німеччини", серія А № 73, п. 53, рішення від 21 лютого 1984 року.

Водночас, важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду у світлі дотримання положень п. З "а" ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський Суд з прав людини в §34 рішення від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії" визнав надання у кримінальній справі повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, поставленим за вину цій особі, що лежать в основі твердження про вчинення нею злочину. Аналогічна позиція Європейського Суду з прав людини також сформульована в його рішеннях: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34.

За таких обставин суттєво порушені права обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам, передбаченим ст. ст. 2, 291 КПК України, які з урахуванням наведеної вище практики Європейського суду з прав людини неминуче ведуть до порушення права обвинуваченого, передбаченого ст. 42 КПК України знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, і права на судовий захист в цілому.

Тобто, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 2, п. 5 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України і його слід повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000093 від 28.03.2016 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, повернути прокурору ОСОБА_3 .

Зобов`язати прокурора ОСОБА_3 усунути виявлені недоліки протягом 7 днів з дня оголошення ухвали.

Ухвалу негайно направити прокурору для усунення зазначених у ній недоліків обвинувального акта.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: