Справа № 135/514/15-к
Провадження у справі № 1-о/135/2/17
У Х В А Л А
іменем України
29.06.2017 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисників засудженого
адвокатів: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні, у залі суду, заяву ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -
В С Т А Н О В И В:
21 березня 2017 року до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 14 липня 2015року за нововиявленими обставинами у порядку ч. 2 ст. 459 КПК України.
На обґрунтування своєї заяви ОСОБА_4 зазначає, що 14 липня 2015 року Ладижинським міським судом Вінницької області розглянуто кримінальне провадження за № 0000020 та прийнято відповідне рішення. Як йому стало відомо, незаявлений раніше свідок може та бажає надати покази на його користь, які суттєво могли вплинути на розслідування справи. Вважає, що свідок, який на час розслідування його справи був слідчим і не міг давати покази на його користь, тепер не є працівником поліції і дасть покази, які є основою для перегляду кримінальної справи.
У судовому засіданні засуджений та його захисники заяву підтримали та просили задовольнити.
Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, слід відмовити зважаючи на наступне.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання свідка, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; зловживання слідчого, прокурора під час кримінального провадження; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або із раніше виявленими обставинами доводять неправильність ухвали, що належить переглянути.
Із змісту зазначеної статті випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовують через їх попередню невідомість та істотність, висновки, що містяться в ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до винесення судового рішення (за винятком п.п.4 і 5 ч.2 ст. 459 КПК України; неможливість урахування під час провадження у справі і винесенні рішення у зв`язку з невідомістю їх судові; їх відкриття тільки після вступу ухвали у законну силу.
Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" регламентовано, що судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.
Із ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України слідує, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовуються з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005року, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.
Згідно із ч.1 ст.532 КПК України, вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховного Суду України набирають законної сили з моменту їх проголошення.
В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_7 , покази якого можуть вважатися нововиявленими обставинами та встановлено слідуюче.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що на момент досудового розслідування даної справи він був слідчим і ця справа була у його провадженні. Він, як слідчий, не погоджувався із кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України, вважаючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України. Про це він повідомив прокурору, зазначаючи при цьому, що вручати підозру не буде, внаслідок чого підозра у скоєнні злочину була вручена самим прокурором. У нього не було інших варіантів, як у подальшому підписати обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України.
Це все, що зміг повідомити суду заявлений свідок ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 1 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
ОСОБА_4 вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 14.07. 2015 року визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком шість років. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, не визнав. Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 не визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, його винуватість повністю доведена в судовому засіданні сукупністю досліджених та перевірених доказів, зокрема і показами свідків.
Про інших свідків ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту заявлено не було.
При дослідженні даного вироку, судом встановлено, що під час судового розгляду кримінального провадження, за яким постановлено вирок, ці докази не визнано недопустимими чи недостовірними, вони ніким не оспорювались та були прийняті до уваги.
Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14.01.2016 року апеляцію прокурора та ОСОБА_4 залишено без задоволення. Вирок змінено. Із мотивувальної частини вироку суду виключити кваліфікуючі ознаки закону за ч. 2 ст. 307 КК України "збут чи передача особливо небезпечного наркотичного засобу, психотропної речовини в місця позбавлення волі". В решті вирок залишити без змін.
Отже, обов`язковою умовою перегляду вироку чи ухвали за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування судового рішення повинні бути абсолютно новими, суттєвими та раніше невідомими слідчим органам та суду, тобто такими, що раніше не фігурували в матеріалах справи та потребують окремого дослідження.

При цьому, такі нововиявлені обставини як покази свідка ОСОБА_7 не можуть слугувати обставиною для перегляду рішення від 14.07.2015 року, оскільки винуватість ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, доведена іншими, дослідженими у судовому засіданні, доказами, у тому числі і показами свідків. Вирок не скасований та набрав чинності 14.01.2016 року.
Таким чином встановлено, що заява ОСОБА_4 не містить належного обґрунтування з посиланням на наявність нововиявлених обставин, тобто обставин, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою.
Вказані засудженим обставини не є нововиявленими і не доводять неправильності ухвали, а тому не можуть слугувати підставами для скасування ухвали про зарахування строку попереднього ув`язнення та постановлення іншої ухвали.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 460 - 467 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7(семи) днів з моменту її проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд Вінницької області.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя