11-сс/775/135/2017(м)
263/4350/17

11-сс/775/135/2017(м)
263/4350/17
Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
08.02.2017р. винесено постанову про визнання речовими доказами вищепереліченого майна в порядку, передбаченому ст. 98 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 06.04.2017 р. було клопотання слідчого про арешт майна було задоволене. Накладений арешт на майно, вилучене при проведенні обшуку 07.02.2017 р. за адресою: м. Маріуполь, пров. Нікопольский, 60.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити. Зазначає, що суду першої інстанції постановлена з порушенням норм законодавства, оскільки слідчий прокуратури в своєму клопотанні об`єднав багатьох осіб, відносно майна яких приймалося рішення про арешт майна, та слідчий суддя цього до уваги не прийняв, та розглянув в одне клопотання щодо арешту майна, як юридичних осіб, так і фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності. Таким чином, на думку захисника, подання одного клопотання про арешт майна, яке є власністю декількох осіб унеможливило перевірку доказів та обґрунтованості накладення арешту на майно по кожній особі окремо.
Окрім іншого, захисник наголошує, що ані ОСОБА_8 , ані будь якій іншій особі , на майно якої ухвалою накладений арешт, про підозру не повідомлялось, таким чином слідчий суддя прийшов до передчасного висновку та незаконно наклав арешт на майно, оскільки на момент розгляду клопотання вищезазначені особи не мали статусу підозрюваних.
Вислухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити ухвалу без зміни, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Апеляційні твердження заявника в частині того, що зазначене в клопотанні слідчого майно не є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а відтак і не може вважатися речовими доказами по справі не відповідає дійсності, та спростовуються матеріалами справи, оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що усе вилучене 08.02.17 року під час проведення обшуку майно за адресою: АДРЕСА_1 , 08.02.2017 р. було визнане речовим доказом по даному кримінальному провадженню, в порядку, передбаченому ст. 98 КПК України.
Речовими доказами згідно ст. 98 КПК України являються матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігають на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані у якості доказів факту або обставин, які встановлюються в ході кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять перелічені ознаки. Речові докази, які були надані стороні кримінального провадження або нею вилучені, повинні бути передані володільцю, крім випадків арешту майна, тобто у випадках, передбачених ст. 170-174 КПК України.
Крім того, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсутність повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні щодо ОСОБА_8 , та будь - яких інших осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді накладено арешт, не позбавляє права слідчому звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, відповідно до ст. 170 ч.2 КПК України. Апеляційні доводи захисту стосовно того, що діями слідчого, пов`язаними з накладанням арешту та майно та документи ФОП порушується право власності приватних підприємців є безпідставними, оскільки захід забезпечення кримінального провадження в виді арешту майна є тимчасовим заходом, крім того захист не позбавлений права як під час досудового слідства, так і під час судового розгляду звернутися до суду з заявою про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України.
Зважаючи на наведені обставини, ухвала суду є законною та обґрунтованою, постановлена з метою забезпечення своєчасного та якісного проведення досудового слідства по кримінальному провадженню, запобіганню неправомірним негативним наслідкам при розслідуванні злочину та підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючої в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого суді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 квітня 2017 року - залишити без задоволення.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.
Судді: