137/232/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.05.2017р. с.м.т. Літин
Слідчий суддя Літинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , за відсутності клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування, розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин клопотання слідчого СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, уродженця с. Селище Літинського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України,
Слідчий ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене 15 травня 2017 р. прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Клопотання мотивоване тим, що 17 лютого 2017 близько 20:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та прагнучи задовольнити статеву пристрасть, реалізував свій злочинний намір, спрямований на статеві зносини із неповнолітньою ОСОБА_7 , посягаючи на її статеву свободу, всупереч її волі, діючи з прямим умислом, довівши останню до стану алкогольного сп`яніння, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 є неповнолітньою, з метою вчинення насильницького статевого акту, використовуючи свою фізичну силу, незважаючи на активний фізичний опір ОСОБА_7 , вступив із останньою у статеві зносини природнім способом.
Внаслідок застосування ОСОБА_5 фізичного насильства ОСОБА_7 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синців та ссаден на стегнах, колінах та зовнішніх статевих органах.
Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України - зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, вчинене відносно неповнолітньої.
18.02.2017 року ОСОБА_5 був затриманий о 01:10 год. Того ж дня о 19:36 год. останнього було повідомлено про підозру у скоєнні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 152 КК України.
Окрім того, в матеріалах клопотання міститься інформація, що старшим слідчм СВ Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_8 проводиться досудове розслідування:
У судовому засіданні слідчий Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 клопотання підтримав пояснивши, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинуів що останній усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання. Одночасно акцентував у вагу на тому що злочин інкримінований ОСОБА_5 вчинено групою осіб, зокрема за участю ОСОБА_9 котрий на день розгляду клопотання проходить лікування, та надалі відносно якого планується обрати запобіжний захід. Зазначив що ризики того, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти нові злочини, ухилятися від слідства та суду, впливати на потерпілу та свідків, іншого підозрюваного ОСОБА_9 , покази яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не змінились тому просив клопотання задовольнити та не визначати підозрюваному розмір застави з підстав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України. На запитання слідчого судді повідомив, що строки досудового розслідування продовжені до чотирьох місяців про причині відсутності необхідних висновків судово-медичної експертизи, адже потерпіла протягом тривалого часу проходила лікування. Також планується провести ще ряд слідчих дій та ознайомити учасників кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування.
Прокурор ОСОБА_3 , підтримала клопотання слідчого з підстав, наведених у ньому. Пояснила, що залишаються актуальними підстави вважати, що ОСОБА_5 , залишаючись на волі може впливати на потерпілу та свідків.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заперечила щодо задоволення клопотання та просила застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 вперше притягується кримінальної відповідальності хоча зазначила, що один з інкримінованих інкримінованих ОСОБА_5 злочинів є особливо тяжким.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.
Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду вказаного клопотання, вважаю за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши матеріали клопотання та докази по даних матеріалах, а також враховуючи вимоги глави 18 КПК України, слідчий суддя прийшов до наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнає, відмовляється співпрацювати зі слідством. На даний час не має постійного місця роботи.
Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що існують декілька ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_5 може:
- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;
- вчиняти інші кримінальні правопорушення;
- незаконно впливати на потерпілу та свідків, іншого підозрюваного ОСОБА_9 (його брата);
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Так, ухвалою слідчого судді Літинського районного суду Вінницької області ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 місяці. Згодом ухвалою слідчого судді цього ж суду стосовно ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18.05.2017 р. (а.с. 61-63).
15.05.2017 р. строки досудового розслідування продовжено заступником прокурора Вінницької області до 4-х місяців (18.06.2017) (а.с. 57-60).
Відповідно до ч.3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги забезпечити виконання ним покладених обов`язків. Зокрема, не підлягають до застосування щодо ОСОБА_5 запобіжні заходи: у виді особистого зобов`язання через можливість останнього ухилитись від слідства та суду враховуючи тяжкість інкримінованих йому злочинів; у виді особистої поруки у зв`язку із відсутністю поручителів, які заслуговують на довіру; у виді застави у зв`язку із вчиненням злочину із застосуванням насильства. Неможливо застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки останній здатний впливати на потерпілу та свідків вчинення злочину, одночасно на іншу особу яка обгрунтовано підозрюються у вчинені злочинів передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153. ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України.
Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України». Остаточне рішення від 20 травня 2010 року, п 34. передбачає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою.
При обранні запобіжного заходу враховуюється також рішення Європейського суду у справі «Подвезька проти України» від 12 лютого 2015 року, зокрема, що обґрунтування будь якого періоду тримання під вартою має бути переконливо продемонстровано владою. Аргументи за і проти звільнення, у тому числі і ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню розслідування, не повинні бути абстрактними, а фактично бути підтверджені фактичними даними. Небезпека того, що обвинувачений сховається від правосуддя, не може встановлюватися виключно на основі серйозності покарання. Однак ні захисником ні підозрюваним у судовому засіданні не було доведено протилежного.
Оскільки прокурором та слідчим доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду злочинів, зокрема особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 (семи) до 12 (дванадцяти) років, при обтяжуючих обставинах (п. 13 ч. 1 ст. 67 КПК України (а.с. 30-31) наявні декілька ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення; незаконно впливати на потерпілу та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які не зменшились під-час досудового розслідування, а закінчення досудового розслідування у тримісячний строк у слідства не представляється можливим у зв`язку із наявністю об`єктивних причин (відсутність висновків додаткових експертиз, необхідністю ознайомлення сторін кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування, та інш.), тому клопотання підлягає до задоволення. При цьому також враховано, що хоча ОСОБА_5 раніше не судимий, однак притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину проти здоров`я особи, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України (кримінальне провадження відносно нього було закрите 09.12.2015 р. з нереабілітуючих підстав (а.с. 28), за місцем проживання характеризується посередньо (а.с. 29).
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Оскільки ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у згвалтуванні неповнолітньої особи із застосуванням фізичного насильства, тому розмір застави у кримінальному проваджені не визначається.
Керуючись ст. ст. 27, 107, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання задовольнити.
Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18 червня 2017 року.
Упродовж застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою утримувати ОСОБА_5 у СІЗО Державної установи Вінницька установа виконання покарань №1 м. Вінниця.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя:ОСОБА_1