Справа № 544/224/17
1-кп/544/55/2017
Номер рядка звіту 34
В И Р О К
іменем України
21 квітня 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000644 від 20.12.2016, за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленінськ-Кузнецьк Кемеровської області РФ, громадянина України, освіта вища, пенсіонера, інваліда II групи, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 19 грудня 2016 року, приблизно о 13-00 годині, керуючи технічно-справним автомобілем ВАЗ 21101, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Визволення в м.Пирятині Полтавської області в напрямку вул. Європейська. Проїжджаючи перехрестя вулиць Європейська - Визволення - Соборна на зелений сигнал світлофора та здійснюючи поворот ліворуч, водій ОСОБА_7 проявив неуважність перед поворотом, не переконавшись у безпеці маневру, що він буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав дорогу транспортним засобам, які рухалися на зелене світло світлофора, та виїхав на смугу руху автомобіля ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в напрямку вул. Визволення, чим створив небезпеку для його руху та допустив з ним зіткнення, порушивши тим самим вимоги п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінетів Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної події водій автомобіля ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та забитою раною м`яких тканин лівої скроневої ділянки голови, закритого під головчастого перелому п`ятої кістки правої кисті, забитої рани передньо-нижньої поверхні лівого наколінника, саден колінних суглобів, що утворилися від дії тупих твердих предметів та при ударі об такі, деталей салону легкового автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді в якості водія, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 009 від 23.01.2017 відносяться до середнього ступеню тяжкості ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 104 від 27.02.2017 в даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля ВАЗ-21101, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 вбачаються невідповідності з вимогами п.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди, в умовах якої ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання ним вимог п.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги даних пунктів правил.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичних обставин справи, свою вину у вчиненому злочині визнав повністю. Суду пояснив, що 19 грудня 2016 року він, рухаючись на автомобілі ВАЗ-21101, державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Європейська - Визволення - Соборна м.Пирятина на зелений сигнал світлофора, та здійснюючи поворот ліворуч, виїхав на смугу руху автомобіля ВАЗ 2107 під керуванням потерпілого, який рухався в напрямку вул. Визволення, та допустив з ним зіткнення. У скоєному щиро кається, просить суд суворо його не карати, не позбавляти його права керування транспортними засобами. Шкоду потерпілому не відшкодовував.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, суд находить їх достатніми та істинними.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суворо не карати обвинуваченого та не заперечував, щоб обвинуваченого не позбавляти права керування. Крім того пояснив, що обвинувачений не звертався до нього з питанням щодо відшкодування у добровільному порядку матеріальної шкоди.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 не оспорює фактичні обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позицій, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за обставин, встановлених судом.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфікує за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_7 являється особою похилого віку, інвалідом ІІ групи, має статус «Дитина війни», на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття в скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги викладене, враховуючи всі пом`якшувальні та відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, та враховуючи ступінь небезпеки вчиненого злочину, ОСОБА_7 слід призначити основне покарання у виді штрафу та не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Крім того при прийнятті судового рішення про міру покарання обвинуваченому суд враховує висновок органу пробації, згідно якого з огляду на характер вчиненого кримінального правопорушення та визначені низькі рівні ризику вчинення обвинуваченим повторних кримінальних правопорушень та ризику небезпеки для суспільства чи окремих осіб, можна дійти висновку, що виправлення обвинуваченого можливе зі звільненням від основного покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України суд вважає за необхідне з набранням вироку законної сили речові докази: автомобіль марки ВАЗ 21101 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 , а також автомобіль марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на території Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області повернути їх власникам; DVD-диск з копією відеозапису ДТП - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання..

Суд вважає за необхідне згідно ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешти майна, а саме: автомобіля марки ВАЗ 21101 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , що накладені ухвалами слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 22.12.2016.

Суд вважає за необхідне згідно ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_7 судові витрати за проведену експертизу.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити за даним законом покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Речові докази: автомобіль марки ВАЗ 21101 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 , а також автомобіль марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на території Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області з набранням вироку законної сили повернути їх власникам; DVD-диск з копією відеозапису ДТП - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Скасувати арешт майна - автомобіля марки ВАЗ 21101 ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , що накладені ухвалами слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 22.12.2016.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави в УДКСУ у Пирятинському районі, код установи банку 831019, , банк одержувача: ГУДКСУ в Полтавській області, р/р №0379, витрати за проведення автотехнічної експертизи в кримінальному провадженні №0000644 в сумі 703 (сімсот три) гривні 68 копійок.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч.2 ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1