Справа № 576/352/17-к
Провадження № 1-кп/576/101/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Глухові кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, м. Глухів, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого неофіційно охоронцем в агрохолдінгу «Смаком», освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого
- за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Сумської області, Глухівського району, село Уздиця, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого
- за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України,
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину передбаченого частиною третьою статті 185 КК України визнав повністю та дав свідчення про те, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставинах скоїв крадіжку вказаного майна. Зазначив, що дійсно 01 лютого 2017 року зі своїми знайомими ОСОБА_4 та ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на автомобілі ОСОБА_8 приїхали в село Кривенкове Глухівського району до господарства ОСОБА_7 з метою купити у останнього вівцю. Так біля 13 години 00 хвилини приїхавши до господарства ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_5 помітили, що господаря не має вдома, почекавши деякий час вирішили забрати вівцю з господарства, а потім розрахуватись із господарем. Так, він зайшовши до господарства та відчинивши двері сараю, де перебували вівці, випустив овечок на двір та покликав ОСОБА_11 , щоб останній допоміг спіймати вівцю, вдвох спіймали одну з овечок та погрузивши в багажник автомобіля забрали її з собою. В подальшому викраденим розпорядились на власний розсуд, а завданий збиток ОСОБА_7 відшкодували в повному обсязі.
В скоєному щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину передбаченого частиною третьою статті 185 КК України визнав повністю та дав свідчення про те, що дійсно за вказаних в обвинувальному акті обставинах скоїв крадіжку вказаного майна. Зазначив, що 01 лютого 2017 року його знайомий ОСОБА_12 попросив його з`їздити з ним в село Кривенкове Глухівського району, щоб купити вівцю. Так, він ОСОБА_12 та ще двоє їхніх знайомих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на автомобілі ОСОБА_8 приїхали в село Кривенкове до господарства розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , але господаря вдома не було, тому ОСОБА_12 пішов до господарства і покликав його, щоб допомогти спіймати вівцю. Зайшовши до господарства ОСОБА_12 випустив овець із сараю, а потім вони вдвох спіймали одну із овець та винісши з двору погрузили в багажник автомобіля, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сказали, що з господарем розрахуються потім, оскільки ОСОБА_12 знав господаря і неодноразово придбавав у останнього овечок. В подальшому викраденою вівцею розпорядились на власний розсуд, але завданий збиток потерпілому відшкодували в повному обсязі.
З поданої потерпілим ОСОБА_7 до суду заяви вбачається, що він жодних претензій до обвинувачених як матеріального, так і морального характеру не має.
Враховуючи те, що обвинувачені повністю визнали свою вину в інкримінованому їм злочині, погоджуються з кваліфікацією вчиненого ними діяння, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події злочину та винуватості обвинувачених у їх вчиненні, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів, процесуальних витрат та матеріалів, які характеризують осіб обвинувачених. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вчинили злочин, передбачений частиною третьою статті 185 КК України і їх дії кваліфікує як таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів; розмір завданої злочином майнової шкоди, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, офіційно не працює, але має сталий заробіток, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди, що відповідно до статті 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами, і відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин які обтяжують покарання.
Враховуючи наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, наявність на утриманні малолітньої дитини та сталість доходу, а також відсутність претензій матеріального характеру до обвинуваченого з боку потерпілого, суд приходить до висновку, що покарання у виді позбавлення волі буде занадто суворим тому, із застосуванням статті 69 КК України, вважає за необхідне перейти до більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції частини третьої статті 185 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі, визначеному частиною другою статті 53 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до тяжких злочинів; розмір завданої злочином майнової шкоди, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, ніде не працює, має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування заподіяної шкоди, що відповідно до статті 66 КК України є пом`якшуючими покарання обставинами, і відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин які обтяжують покарання.
Враховуючи наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, відсутність з боку потерпілого претензій матеріального характеру, суд приходить до висновку, що передбачене санкцією частини третьої статті 185 КК України покарання у виді позбавлення волі буде занадто суворим тому застосовуючи статтю 69 КК України, суд вважає за необхідне перейти до більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції частини третьої статті 185 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт в межах строку, передбаченого статтею 56 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів.
Процесуальні витрати, здійснених в ході досудового розслідування на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи та судової імунологічної експертизи у розмірі 1892 грн. 50 коп. суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених в дохід держави у рівних частинах, по 946 грн. 25 коп. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 368, 370, 373, 374, 392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України і призначити йому покарання із застосування статті 69 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України і призначити йому покарання із застосування статті 69 КК України у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз у розмірі 946 (дев`ятсот сорок шість) гривень 25 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз у розмірі 946 (дев`ятсот сорок шість) гривень 25 копійок.
Після набрання вироком законної сили речові докази:
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Роз`яснити іншим учасникам судового провадження право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги через Глухівський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя ОСОБА_1