Справа № 282/1252/16
Провадження № 1-кп/282/15/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2017 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого: ОСОБА_5 Футорного

захисника: ОСОБА_6

потерпілого: ОСОБА_7

представника служби у справах дітей: ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Любар кримінальне провадження № 0000026 від 01.02.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полонне, Полонського району Хмельницької області та жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, студент другого курсу Любарського професійного ліцею, не одруженого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2016 року, близько 10 години, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні фоє гуртожитку Любарського професійного ліцею, що розташований за адресою: вул. Райради, 6, смт. Любар Житомирської області побачив на столі мобільний телефон марки «S-TELL» моделі S3-02, який заряджався від зарядного пристрою та належав студентові Любарського професійного ліцею ОСОБА_7 .

Скориставшись відсутністю власника мобільного телефонна марки «S-TELL» моделі S3-02, а також інших осіб, розуміючи протиправність своїх дій, з метою таємного викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, забрав, мобільний телефон марки «S-TELL» моделі S3-02, вартістю 276,67 грн., із сім картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 , вартістю 15 грн., картою пам`яті об`ємом 512 МБ. вартістю 70 грн.

В подальшому ОСОБА_4 викраденим мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд.

Враховуючи вищевикладене, даною крадіжкою мобільного телефонна марки «S-TELL» моделі S3-02, сім карти мобільного оператора «Київстар», карти пам`яті об`ємом 512 МБ, потерпілому ОСОБА_9 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 361,67 грн.

Дії ОСОБА_4 , що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), органами досудового розслідування кваліфіковані правильно, за ч. 1 ст. 185 КК України.

29 листопада 2016 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 , укладено угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим у кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому визнав повністю та просив суд затвердити угоду про примирення від 29.11.2016 року, досягнуту між ним та потерпілим, за якою він визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, примирився з потерпілим та сторони дійшли згоди щодо призначення йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів дохдів громадян, а саме 850 гривень.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо затвердження даної угоди.

Потерпілий ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_4 просив суд її затвердити, призначивши обвинуваченому покарання, визначене цією угодою. Також пояснив, що на даний час претензій до обвинуваченого не має, укладення угоди з його сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.

Представник служби у справах дітей в підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо затвердження даної угоди.

Перевіривши угоду про примирення та заслухавши думку потерпілого, обвинуваченого, висновок прокурора, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України і підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинуваченим цілком зрозумілі права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено видимої неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України не виявлені.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.5 ст. 469, п.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. При прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з вище наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 і призначення першому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 395, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 від 29 листопада 2016 року.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у п`ятдесят неоподаткованих мінімумів дохдів громадян, а саме 850 гривень.

Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_4 , не застосовувався.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «S-ТЕLL» моделі S3-02 та сім карту мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1