Справа № 225/950/12
Провадження №1/148/8/17

13 червня 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілого ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчин матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 3, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_14 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,-
В провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області знаходиться вказана вище кримінальна справа.
Підсудний ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зміну йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на підписку про невиїзд. Клопотання мотивоване тим, що станом на червень 2017 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України він вже відбув покарання у виді 10 років 6 місяців позбавлення волі, призначене йому у цій же справі згідно вироку Тростянецького районного суду Вінницької області від 17.10.2014 року. Подальше його тримання під вартою є невиправданим та незаконним, оскільки він під вартою перебуває з 2011 року.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Суд, з`ясувавши думку прокурора з приводу заявленого клопотання, який заперечив щодо нього, пославшись на те, що ОСОБА_4 може ухилятись від суду, думку потерпілого ОСОБА_12 , думку інших підсудних, які у вирішенні клопотання покладаються на думку суду, думку захисників, які підтримали клопотання, дослідивши матеріали справи приходить наступних висновків.
Судом встановлено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обрано відносно ОСОБА_4 09.12.2011 року, в порядку ст. 115 КПК України затриманий він 07.12.2011 року.
Також судом встановлено, що вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 17.10.2014 року у даній кримінальній справі ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст. 187 КК України до 10 років 6 місяців позбавлення волі, міра запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишена без змін - тримання під вартою. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 07.12.2011 року.
Вказаний вирок Тростянецького районного суду законної сили не набув, справа перебуває на новому розгляді в суді.
Отже, станом на червень 2017 року відносно ОСОБА_4 продовжує діяти запобіжний захід та він понад п`ять років перебуває під вартою.
За змістом ч. 4 ст. 165 КПК України (в редакції 1960 року) запобіжний захід скасовується або змінюється в судовому розгляді, якщо відпадає необхідність у застосуванні запобіжного заходу або в раніше обраному запобіжному заході.
Суд вправі змінити запобіжний захід у виді взяття під варту на підписку про невиїзд або інший запобіжний захід, не пов`язаний із взяттям підсудного під варту в тому випадку, коли змінюються певні обставини, у зв`язку з якими було обрано запобіжний захід у виді взяття під варту.
Судом встановлено, що підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування стало те, що ОСОБА_4 мав судимості, міг продовжити злочинну діяльність, перешкодити встановленню істини у справі, ухилитися від слідства та суду.
Приймаючи до уваги, що підсудний ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, міг чинити перешкоди їх розслідуванню, первісно тримання його під вартою було виправданим. Проте його подальше перебування більш як понад п`ять років під вартою, зважаючи на те, що судовий розгляд кримінальної справи займе ще певний час з огляду на її складність, велику кількість обвинувачених та свідків, а також на те, що на сьогодні органом обвинувачення не наведено докладних та таких, що відповідають даному етапу судового розгляду причин для позбавлення ОСОБА_4 свободи протягом більше п`яти років, на думку суду, є невиправданим.
Вирішуючи заявлене підсудним ОСОБА_4 клопотання, судом враховується положення Конвенції про захист прав людини, позиція та практика Європейського суду з прав людини.
За змістом п.3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, які закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини викладеної, зокрема у рішеннях «Єлоєв проти України», «Іззетов проти України», «Тодоров проти України» після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою, а тривалий строк тримання під вартою може бути виправданий за винятково серйозних обставин.
З огляду на те, що таких обставин суду стороною обвинувачення не наведено, підсудний ОСОБА_4 має можливість проживати у свого сина ОСОБА_15 , що підтверджується заявою останнього від 11.05.2017 року (а.с. 205 Т. 17), зобов`язується з`являтися на кожне судове засідання, на даний час суд не вбачає підстав для застосування відносно ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому вважає, що до нього слід застосувати запобіжний захід у виді підписки про невиїзд.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 148, 150, 151 155, 165, 165-1 КПК України (1960 року), суд
Клопотання підсудного ОСОБА_4 задовольнити.
Змінити запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця радгоспу ім.. Гагаріна Державінського району Целіноградської області, Казахстан, з тримання під вартою на підписку про невиїзд, негайно звільнивши його з-під варти в залі суду.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 7 діб з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1