АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/293/16-к Номер провадження 11-кп/786/49/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 травня 2016 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця міста Бровари Київської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , освіта базова загальна середня, не одружений, не працюючий, інвалідності немає, раніше судимого:

1)13 січня 2000 року Великобагачанським

районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 229-6 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, штраф 200 гривень;

2)08 лютого 2001 року Великобагачанським р/с Полтавської області за ч. 2 ст. 229-3, ч. 2 ст. 229-6, ч. З ст. 140, ст. 42 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

3)02 грудня 2010 року Великобагачанським

районним судом Полтавської області зач. З ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

4)03 серпня 2011 року Великобагачанським

районним судом Полтавської області за ч. З ст. 185, ч. З ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.10.2014 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання, невідбутий строк 1 рік 3 місяці 18 днів позбавлення волі, кінець строку 03.02.2016 року,

засуджений за :
- ч. 2 ст. 1 85 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі;

- ч. З ст. 185 КК України на4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі положень частини 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

За вироком суду, Годун визнаний винним та засуджений за вчинення злочину за таких обставин.

В період часу з 05 по 08 лютого 2016 року ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, переслідуючи корисливу мету на протиправне заволодіння чужим майном, перебуваючи в житловому будинку, в якому він проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , де, скориставшись відсутністю власника та інших сторонніх осіб, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із спальної кімнати болгарку марки "Нікі", рожевого кольору вартістю 4000 гривень, яка належала ОСОБА_9 .

Викраденим майном обвинувачений ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 4000 грн. 00 коп.

Повторно, 11 лютого 2016 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливу мету на протиправне заволодіння чужим майном, зайшов до домогосподарства, яке належало ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , де скориставшись відсутністю власника та інших сторонніх осіб, таємно, шляхом відчинення вхідних дверей не закритих на запірний пристрій, проник до сараю, звідки викрав електроінструменти: бензопилу марки "CATERPILLAR", вартістю 665 гривень; шліфувальну машину марки "FORWARD", вартістю 340 гривень; дриль марки "Уралмаш ДЄ 750" вартістю 450 гривень.

Викраденим майном обвинувачений ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 1455 грн. 00 коп.

Обвинувачений ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить пом`якшити йому міру покарання з врахуванням його стану здоров`я, повного визнання вини та щирого каяття, а також позиції потерпілих, які по справі не подавали до нього цивільних позовів про відшкодування матеріальних та моральних збитків.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироці, фактичним обставинам кримінального провадження. Постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі, з врахуванням положень ч.1 ст. 70 КК України остаточно 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, який просив пом`якшити йому покарання, прокурора ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, а апеляцію обвинуваченого залишити без зміни, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Як вбачається з матеріалів справи, досудове та судове слідство у ній проведено з дотриманням вимог кримінально процесуального закону, а висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним злочинів, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та детально наведених у вироку доказів і є правильними.
Факт викрадення ОСОБА_7 майна у потерпілого ОСОБА_11 та фактичні обставини справи по даному епізоду обвинувачення, ніким з учасників процесу не оспорюється, а тому колегія суддів виходить з того, що було встановлено вироком місцевого суду.
Факт викрадення болгарки у потерпілої ОСОБА_10 також ніким не оспорюється, разом з тим, прокурор ставить під сумнів дату та час вчинення даної крадіжки, вважаючи, що вона була здійснена в грудні 2015 року.
Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується обвинуваченим, він на початку лютого 2016 року, точної дати не пам`ятає, перебуваючи в домоволодінні в якому проживає, з кімнати, якою користувалася потерпіла ОСОБА_10 , таємно викрав болгарку марки «Hilti», яку в той же день відніс знайомому ОСОБА_12 , запевнивши його , що вказана річ не крадена. Наступного дня останній передав йому 250 грн. за болгарку, які він використав для власних потреб.
Зокрема, дані обставини підтвердили і допитані судом першої інстанції потерпіла ОСОБА_10 , яка пояснювала, що дану болгарку привезла до дому у грудні 2015 року, а крадіжку виявила в березні 2016 року; та свідок ОСОБА_12 , який підтвердив, що ОСОБА_7 приносив йому болгарку за яку він йому наступного дня передав 250 грн.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 , щодо дати та часу вчинення крадіжки болгарки у потерпілої ОСОБА_10 , згідно матеріалів кримінального провадження встановлена зі слів останнього, який і в судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанції наголошував на тому, що саме в лютому 2016 року вчинив крадіжку. Дані твердження не були спростовані органами досудового слідства та прокурором, як у суді першої інстанції, так і апеляційної.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд з прав людини в справі Barbera, Messegue et Jabardo v. Spain зазначив, що: "п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного» .

За цих обставин, твердження прокурора, про те, що обвинувачений в ході проведення слідчого експерименту 22.03.2016 року вказував, що здійснив крадіжку болгарки в грудні 2015 року, колегією суддів, не можуть бути взяті до уваги, оскільки суперечать іншим його показанням та погіршують становище останнього.

При обранні покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції відповідно до загальних засад призначення покарання, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, який неодноразово судимий в тому числі за злочини проти власності, маючи не погашену та не зняту судимість через незначний проміжок часу після звільнення з місць відбування покарання знову скоїв злочин проти власності громадян, що свідчить про його вперте небажання ставати на шлях виправлення та призначив останньому покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства, що на думку колегії суддів є обґрунтованим.
Разом з тим, призначаючи обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю злочинів, згідно ч.1 ст. 70 КК України, місцевий суд, на думку колегії суддів, визначив його занадто суворим зважаючи на те, що застосував принцип часткового складання покарань.
Враховуючи особу ОСОБА_7 , визнання ним вини, його ставлення до вчиненого, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування збитків потерпілій ОСОБА_10 , колегія суддів вважає за можливе пом`якшити останньому покарання застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим у відповідності до вимог ч.1 ст. 70 КК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407,408, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Великобагачанського районного суду Полтавської області від 18 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання обраного судом першої інстанції:
- за ч.2 ст. 185 Кк України до 2 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 Кк України до 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 18.05.2016 року по 14.02.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
В іншій частині вирок суду щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.
С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4