Провадження № 11-кп/792/253/17
Категорія: ч.1 ст.122 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника

потерпілого ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 01 лютого 2017 року,-

в с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 01 лютого 2017 року

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницького, громадянина України, українця, неодруженого, з вищою освітою, непрацюючого, не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

За вироком суду, 17.02.2016 близько 20:00 год., перебуваючи на коридорі загального користування, розташованого на п`ятому поверсі будинку АДРЕСА_2 , біля дверей кімнати № 94 ОСОБА_11 помітив ОСОБА_7 , який спілкувався із працівниками патрульної поліції. Після цього ОСОБА_11 , на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_7 з метою нанесення останньому тілесних ушкоджень, підбіг до потерпілого, та правою ногою, умисно наніс один удар по правій стороні тулуба ОСОБА_7 , заподіявши потерпілому тілесне ушкодження, у вигляді крововиливу м`яких тканин грудної клітки справа, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень. В свою чергу ОСОБА_7 від такого удару вдарився лівою стороною тулуба об виступаючу дверну ручку вхідних дверей кімнати № НОМЕР_1 , в наслідок чого ОСОБА_7 було спричинено тілесне ушкодження у вигляді перелому 9-го ребра зліва по середньо-пахвовій лінії, яке за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняє тривалий розлад здоров`я.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким визнати його невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. При цьому вказує, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, оскільки свідок ОСОБА_12 дав інші показання, ніж ті що зазначені у вироку, а саме те, що не бачив удару, а свідки ОСОБА_13 зазначила, що з потерпілим нічого не сталося, він нікуди не падав та ОСОБА_14 вказав, що удару не було. Також посилається і на те, що суд як на доказ підтвердження вини посилається на протокол проведення слідчого експерименту та відеозапис цього експерименту, однак органом досудового розслідування не виконано вимоги ухвали суду про необхідність проведення слідчого експерименту, оскільки потерпілий відмовився від участі в слідчому експерименті. Звертає увагу, що судом не взято до уваги та не надано оцінки доказам, висновки експерта не відповідають повноті, обґрунтованості та правильності відповідей експерта на поставленні запитання, є необґрунтованим, оскільки базується не на повідомлених даних, а на зібраних вихідних даних самим експертом та ґрунтується на припущеннях. Також посилається і на те, що судом не досліджено та не встановлено обставини, які мають істотне значення для справи, а саме місцезнаходження потерпілого, причинно наслідковий зв`язок, точний час отримання потерпілим перелому ребра. При цьому зазначає, що судом не вірно застосовано ст.75 КК України, оскільки суду не надані та не представлені докази, щодо наявності пом`якшуючих обставин покарання, хоча враховано молодий вік обвинуваченого, злочини вчинено ним вперше, однак не враховано відсутність обтяжуючих обставин, наслідки того, що потерпілий не лікувався, переобуває у гарному стані, про наявність перелому дізнався лише 02.03.2016 року та наявність тілесного ушкодження про яке вказує потерпілий, будь яким чином не вплинуло на його звичний спосіб життя. Акцентує увагу, що з викладеного та показань потерпілого вбачається, що нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень не було умисним, а було необережним, тому підлягала до застосування ст.128 КК України.

В доповненні до апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_11 захисник ОСОБА_10 просить вирок скасувати та закрити провадження у справі з підстав неповноти досудового слідства, яка не була усунута в суді першої інстанції, неправильної оцінки здобутих доказів та винесення вироку на припущеннях, істотного порушення вимого кримінально процесуального законодавства.

В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 представник потерпілого ОСОБА_8 просить вирок залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 на їх заперечення, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_11 при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину у пред`явленому обвинувачені не визнав та показав, що дійсно він того дня дізнався від матері, що її вдарив і образив ОСОБА_7 , тому він відразу поїхав до дому. Коли піднявся на площадку, був на емоціях, побачив, як в коридорі стоїть ОСОБА_7 та спілкується із поліцейськими, з метою з`ясувати, що відбулось він швидко направився до них і по інерції влетів в них і всі посипались. Після цього йому поліцейські повідомили, що вони спілкуються із особою і щоб не заважати він пішов до своєї квартири. ОСОБА_7 він ногою не бив і будь-яких тілесних ушкоджень не наносив. Протягом декількох днів він бачив ОСОБА_7 , але той йому не скаржився, де останній отримав тілесні ушкодження він не знає.
Однак, невизнання вини обвинуваченим вини спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , з яких вбачається, 17.02.2016р. в нього був конфлікт із матір`ю обвинуваченого, була викликана поліція, яка приїхала на місце і опитувала осіб з цього приводу. Того дня біля 20 год., він перебував на коридорі загального користування, який розташованого на п`ятому поверсі будинку АДРЕСА_2 , біля дверей своєї кімнати № НОМЕР_1 і спілкувався із трьома працівниками поліції. Раптово з`явився ОСОБА_11 та почав бігти у їх сторону, підбігши він ногою вдарив його в живіт, від даного удару він вдарився об дверну ручку. Працівники поліції після цього зупинили ОСОБА_11 та заспокоїли його. В цей же день вже був видимий синяк на животі, відчував біль у місцях ударів та через пару днів звернувся до лікаря. В ході медичного обстеження було встановлено, що в нього перелом 9-го ребра зліва по середньо-пахвовій лінії.
Свідок ОСОБА_15 показала, що того дня вона повернулась із роботи і застала на кухні поліцію, чоловік був в хаті та скаржився, що його вдарив ОСОБА_16 . Показував місце де вдарив, була припухлість, на наступний день тяжко було стати з ліжка. Свідок ОСОБА_17 вказав, що дійсно його тесть ОСОБА_15 скаржився на болі та показував синяк, зі слів тестя відомо, що ударив сусід по площадці.
Свідок ОСОБА_12 в суді показав, що він разом із іншими поліцейськими приїхав на виклик з приводу конфлікту сусідів. Приїхавши на місці почали спілкуватись з людьми з приводу конфлікту, він та його колеги стояли на коридорі і спілкувались із потерпілим, почув, що хтось біжить, він стояв спиною до особи, що бігла та почав повертатись і побачив витягнуту в сторону потерпілого ногу і після цього він зупинив ОСОБА_11 , який ногою наніс удар, з метою припинення можливого нового конфлікту.
Свідок ОСОБА_13 показала, що вона як поліцейська була в екіпажі, який виїхав на виклик з приводу побиття жінки. Будучі на місці вона разом із колегами в коридорі спілкувалась із учасником даного конфлікту ОСОБА_15 . Коли спілкувались, то на коридорі появився син заявниці ОСОБА_11 , який почав бігти до них, був якись удар, від якого потерпілий ніби відійшов в сторону.
Свідок ОСОБА_14 в суді підтвердив покази своїх колег поліцейських, що виник інцидент із Нагаєвським, коли вони спілкувались із потерпілим ОСОБА_15 , то ОСОБА_11 ввірвався до них і вони змушені були припинити дії ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_18 підтвердила, що дійсно в неї був конфлікт увечері 17.02.2016 із ОСОБА_15 , який її образив та вдарив, вона викликала поліцію та повідомила про це сину, а він відразу приїхав, проте що відбувалось в коридорі вона не бачила.
Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_11 підтверджується протоколами проведення слідчого експерименту від 06.04.2016р., за участю потерпілого та які містять зафіксовані з допомогою письмових знаків, звуку та зображення обставини і факти щодо нанесення тілесних ушкоджень; висновком експерта від 15.03.2016 року за № 234, згідно якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин грудної клітки, що могли утворитись від удару тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею і за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, а також перелом 9-го ребра зліва по середньо-пахвовій лінії, що могли утворитись від удару тупим твердим предметом, так і від удару об виступаючий твердий предмет та за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Всім зібраним доказам у їх сукупності суд дав належну оцінку, вірно кваліфікувавши дії обвинуваченого ОСОБА_11 за ч.1 ст.122 КК України, як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто в заподіянні тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_11 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступені тяжкості вчиненого ним злочину та особи винного.

Не заслуговують на увагу і посилання апелянта про взяття до уваги судом одних доказів та відхилення інших, оскільки усім доказам судом надана належна оцінка і наведені докази не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, в основу вироку покладено показання обвинуваченого та свідків, які були ними надані в судовому засіданні в суді першої інстанції, та які в своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги.

Слід залишити поза увагою і твердження обвинуваченого ОСОБА_11 про визнання висновку експерта, як неналежного доказу, оскільки дані використанні експертом при проведенні судово-медичної експертизи отриманні ним у спосіб визначений кримінальним процесуальним законом та Законом України «Про судову експертизу». Крім того, експертиза була проведена на підставі постанови слідчого, експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384,385 КК України, висновок експерта відповідає вимогам ст. 102 КПК України, та підписаний особою, яка проводила експертизу.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, оскільки вказане колегією судді розцінюється як намагання уникнути відповідальності за вчинене

Також не можна погодитьсь з апеляційними вимогами щодо не застосування вимог ст.75 КК України, оскільки при призначенні покарання за дане кримінальне правопорушення судом дотримано вимоги ст. 65 КК України, правильно взяті до уваги обставини, що підлягають врахуванню, а призначене покарання відповідає вимогам закону, є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав до скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 01 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_11 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_11 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2