АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа: №610/866/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11кп/790/1432/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: умовно-дострокове звільнення
від відбування покарання

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду м.Харкова матеріали провадження №11кп/790/1432/17 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Балаклійського районного суду м.Харкова від 18 квітня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого:

-02.11.1992 року Львівським обласним судом за ст.17; п.п.«а», «е», «ж» ст.93, ч.4 ст.117, ч.3 ст.142, ч.2 ст.188, ч.1 ст.229-6 КК України в редакції 1960 року на 15 років позбавлення волі. Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 23.11.2000 року звільнений за хворобою на 6 років 18 днів;

-27.04.2007 року апеляційним судом Львівської області за п.13 ч.2 ст.115 КК України на 15 років позбавлення волі. Згідно ухвали Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 27.01.2016 року строк попереднього ув`язнення зарахований за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року).

-початок строку: 07.07.2006р., кінець: 24.07.2019р.

Суд мотивував своє рішення тим, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення та факту недоцільності подальшого виконання призначеного покарання внаслідок недосягнення цілей покарання в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив його особу справу та всі обставини відбування ним покарання. Заначив, що за зразкову поведінку та відмінне ставлення до праці він був переведений з камери у відкриту колонію максимального рівня безпеки, а потім режим тримання був змінений на середній рівень безпеки. Указав, що протягом більше десяти років він не має жодного стягнення та, перебуваючи у лікарні при виправній колонії №69, приймав активну участь у житті установи, за що був заохочений.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно з вимогами ч.4 ст.539 КПК України, при вирішенні судом питань, пов`язаних з виконанням вироку, у тому числі передбаченого п.2 ст.537 КПК України питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, у судове засідання, наряду з іншими, викликається прокурор та засуджений, тобто участь цих осіб у суді першої інстанції є обов`язковою.

Про необхідність участі засудженого при судовому розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання з метою ретельного з`ясування ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, а також його намірів щодо прилучення до суспільно корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування, зазначено і в роз`ясненнях, які містяться у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року № 2.

Крім того, як вбачається із матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення злочину, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, який є особливо тяжким, а тому згідно ч.1 ст.52 КПК України у даному провадженні є обов`язковою і участь захисника.

Цих вимог судом не було дотримано.

Як вбачається із матеріалів провадження, у порушення вимог ч.4 ст.539 КПК України питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання було розглянуто судом за відсутності засудженого.

Що ж стосується заяви ОСОБА_8 про проведення судового розгляду за його відсутності (а.с.10), то це, з огляду на положення ч.4 ст.539 КПК України, не звільняло суд від обов`язку вжити заходи для забезпечення участі у судовому засіданні засудженого для з`ясування, у тому числі, його думки щодо необхідності участі у судовому провадженні захисника згідно приписів ч.1 ст.52 КПК України.

Таким чином, розгляд судом питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання за відсутності засудженого та захисника, згідно п.4 ч.2 ст.412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і відповідно до п.1 ч.1 ст.415 КПК України безумовною підставою для скасування ухвали суду з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить усунути вказані вище порушення вимог кримінального процесуального закону, перевірити доводи апеляційної скарги засудженого і постановити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 18 квітня 2017 року

щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: