АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2017 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 13 травня 2017 року повернуто прокурору обвинувальний акт відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України.

Підставою для повернення обвинувального акту згідно з ухвалою суду стало те, що, у порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 взагалі не містить формулювання обвинувачення, у той час як фактичні обставини інкримінованого злочину викладені двічі.
Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу підготовчого судового засідання Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2017 року щодо ОСОБА_6 за ч.1 ст.358 КК України і призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.
Своє прохання апелянт мотивує тим, що судом порушено норми ч. 5 ст. 28, ст. 283 та 318 КПК України та засади розумності строків кримінального провадження випливає із завдання швидкого розслідування і судового розгляду, закріпленого в ст. 2 КПК України, і відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Крім того захисник вказує на те, що по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст.358 КК України, в якій було допитано лише 4 свідка та була надана стороною обвинувачення як доказ лише1 «експертиза» розглядалась першим головуючим суддею більше року, а другим головуючим суддею, замість ухвалення рішення було зроблено повернення до підготовчого засідання та повернуто обвинувальний акт.
Апелянт зазначає, що обвинувальний акт дійсно не опирається на норми закону бо не має своєю метою встановлення об`єктивної істини, а був виготовлений виключно для незаконного сприяння рейдерам у реалізації та легалізації через господарські суди схем захоплення контрольного пакету акцій акціонерного товариства ЕПКТБ «Будпластик». Зокрема в тексті обвинувального акту перераховуються положення Статуту та інших внутрішніх документів ПАТ ЕПКТБ «Будпластик», які регламентують порядок відчуження акціонерами своїх акції та порядок переходу права власності на них. Дані положення Статуту акціонерного товариства не мають ніякого відношення а ні до формулювання обвинувачення, а ні до викладу фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими. Також даний текст навіть не нагадує фабулу гіпотези та диспозиції злочину, передбаченого в ч.1 ст.358 КК України. В обвинувальному акті використанні поняття, словосполучення та і сам стиль викладання тексту про порядок відчуження акцій, які не використовуються за звичай та не притаманні а ні кримінальному праву а ні тексту, що викладає у обвинувальному акті слідчий чи прокурор. Навіть просте порівняння тексту обвинувального акту із текстами процесуальних документів, що складаються юристами рейдерів та подаються до господарських судів покаже (навіть без лінгвістичної експертизи) що даний текст був перенесений в обвинувальний акт із господарських позовів , та напевне готувався із участю юристів, що представляють рейдерів в господарських судах.
Також захисник говорить про те, що обвинувальний акт складений щодо ОСОБА_6 містить всі необхідні відомості, передбачені кримінальним процесуальним законом, а саме найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості обвинуваченого та потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення частини статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначені місце, час, мотив інкримінованого обвинуваченому злочину.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вимоги до обвинувального акту у кримінальному провадження викладені у ст. 291 КПК України, отже, обвинувальний акт у кримінальному провадженні може бути повернуто прокурору, коли він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
В обвинувальному акті, окрім іншого, мають бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, що передбачено п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
В обвинувальному акті у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 відсутнє формулювання обвинувачення, як таке, оскільки під заголовком «Формулювання обвинувачення» продубльовано викладення фактичних обставин кримінального провадження.
Такий обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому ухвала суду про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам провадження та ґрунтується на вимогах закону, а доводи апеляційної скарги захисника про те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України є безпідставними.
Інші доводи апеляційної скарги щодо строків розгляду провадження та недоведеності винуватості ОСОБА_6 виходять за межі питання про повернення обвинувального акту прокурору внаслідок його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, тому колегія суддів на даній стадії кримінального провадження не може висловитись щодо їх обґрунтованості.
Отже, ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2017 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2017 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-кп/796/1357/2017 Категорія КК: ч. 1 ст. 358 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Доповідач ОСОБА_1