Справа № 297/2937/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Берегово кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 30.04.2016 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надвірна Івано-Франківської області, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

встановив:
30 травня 2012 року, в невстановлений слідством час, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді керуючого ТВБВ № 10006/0135 Берегівського відділення ВАТ «Ощадбанк», будучи службовою та матеріально відповідальною особою, знаходячись в приміщенні ТВБВ № 10006/0135 Берегівського відділення ВАТ «Ощадбанк» за адресою м. Берегово по вул. Мукачівська, 4/1, зловживаючи своїм службовим становищем та довірою ОСОБА_7 , який на умовах договору № 135926 від 03.05.2012 року вніс на вклад «Депозитний» кошти в сумі 10574 доларів США строком на 6 місяців, під приводом укладання нового договору «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк» вмовив останнього достроково розірвати попередній договір та під час складання нового фіктивного договору, з метою незаконного збагачення, привласнив вилучені з каси банку гроші в сумі 10574 доларів США. При цьому, ОСОБА_7 був впевнений, що його кошти знаходяться на депозитному рахунку під процентами. Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 значну матеріальну шкоду в розмірі 10574 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 84485,20 гривен.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, тобто у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Крім того, 30 жовтня 2012 року, в невстановлений слідством час, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді керуючого ТВБВ № 10006/0135 Берегівського відділення ВАТ «Ощадбанк», знаходячись в приміщенні відділення вищевказаного банку, повторно, зловживаючи своїм службовим становищем та довірою ОСОБА_8 , який на умовах договору № 1311406 від 19.09.2012 року вніс на вклад «Депозитний» кошти в сумі 18400 доларів США строком на 3 місяці 2 дні, під приводом укладання нового договору «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк», вмовив останнього достроково розірвати попередній договір та під час складання нового фіктивного договору, з метою незаконного збагачення, вилучені з каси банку гроші в сумі 18400 доларів США привласнив, хоча ОСОБА_8 був впевнений, що його кошти знаходяться на депозитному рахунку під процентами. Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду у великих розмірах, а саме в розмірі 18400 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 147071,20 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, тобто у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно, у великих розмірах.

Також, 13 жовтня 2014 року, в невстановлений слідством час, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді керуючого ТВБВ № 10006/0135 Берегівського відділення ВАТ «Ощадбанк», знаходячись у відділенні банку за вищевказаною адресою, повторно, зловживаючи своїм службовим становищем та довірою ОСОБА_8 , який на умовах договору № 1311406 від 19.09.2012 року вніс на вклад «Депозитний» кошти в розмірі 18400 доларів США строком на 3 місяці 2 дні, під приводом укладання нового договору «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк» вмовив останнього достроково розірвати попередній договір та склав фіктивний договір № 17511709 від 13.10.2014 року на вклад «Депозитний» та квитанцію № 8323906 від 13.10.2014 року про внесення в банк коштів згідно договору, які власноручно підписав та скріпив банківською печаткою, чим підробив такі документи.

Також, 12 листопада 2014 року, в невстановлений слідством час, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді керуючого ТВБВ № 10006/0135 Берегівського відділення ВАТ «Ощадбанк», знаходячись у відділенні банку за вищевказаною адресою, повторно, зловживаючи своїм службовим становищем та довірою ОСОБА_8 , який на умовах договору № 1311406 від 19.09.2012 року вніс на вклад «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк» кошти в сумі 18400 доларів США строком на 3 місяці 2 дні, під приводом укладання нового договору «Депозитний», вмовив останнього достроково розірвати попередній договір та склав фіктивний договір № 28175301 від 12.11.2014 року на вклад «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк» та квитанцію № 11683407 від 12.11.2014 року про внесення в банк коштів згідно договору, які власноручно підписав та скріпив банківською печаткою, чим підробив такі документи.

Крім того, 20 січня 2015 року, в невстановлений слідством час, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді керуючого ТВБВ № 10006/0135 Берегівського відділення ВАТ «Ощадбанк», знаходячись у відділенні банку за вищевказаною адресою, повторно, зловживаючи своїм службовим становищем та довірою ОСОБА_8 , який на умовах договору № 1311406 від 19.09.2012 року вніс на вклад «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк» кошти в сумі 18400 доларів США строком на 3 місяці 2 дні, під приводом укладання нового договору «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк», вмовив останнього достроково розірвати попередній договір та склав фіктивний договір № 17511709 від 20.01.2015 року на вклад «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк» та квитанцію № 8323906 від 20.01.2015 року про внесення в банк коштів згідно договору, які власноручно підписав та скріпив банківською печаткою, чим підробив такі документи.

В подальшому, 27 березня 2015 року, в невстановлений слідством час ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді керуючого ТВБВ № 10006/0135 Берегівського відділення ВАТ «Ощадбанк», знаходячись у відділенні банку за вищевказаною адресою, повторно, зловживаючи своїм службовим становищем та довірою ОСОБА_8 , який на умовах договору № 1311406 від 19.09.2012 року вніс на вклад «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк» кошти в сумі 18400 доларів США строком на 3 місяці 2 дні, під приводом укладання нового договору «Депозитний» вмовив останнього достроково розірвати попередній договір та склав фіктивний договір № 17511709 від 27.03.2015 року на вклад «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк» та квитанцію № 8323906 від 27.03.2015 року про внесення в банк коштів згідно договору, які власноручно підписав та скріпив банківською печаткою, чим підробив такі документи.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме в службовому підробленні, тобто складанні і видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що він, працюючи на посаді керуючого ТВБВ № 10006/0135 Берегівського відділення ВАТ «Ощадбанк», внесені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кошти на депозитні рахунки привласнив та використовував їх на власні потреби, а останнім виплачував певні відсотки нібито нараховані банком. Обіцяв в майбутньому подібного не вчиняти та просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що вважає ОСОБА_4 винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, однак вважає, що саме банк, як юридична особа, повинен відшкодувати завдану йому шкоду. У зв`язку з цим, він не заявив цивільний позов до ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні дав аналогічні пояснення.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням характеризуючих даних обвинуваченого. При цьому, судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 в скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, тобто в привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого повторно та у великих розмірах, та в службовому підробленні, тобто складанні і видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, є доведеною, а юридична кваліфікація його дій за зазначеними статтями правильною.
Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, а також, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд враховує також те, що обвинувачений обіцяв в майбутньому не вчиняти жодних правопорушень, та те, що він позитивно характеризується за місцем проживання (а. с. 92).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з фінансовою діяльністю, строком на 1 рік, за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з фінансовою діяльністю, строком на 2 роки, а за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у вигляді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з фінансовою діяльністю, строком на 2 роки.

При цьому, судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 191 КК України, ОСОБА_4 вчинив 30 травня 2012 року. Вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості та карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Згідно ч. 5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років.
У зв`язку з цим, суд вважає звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Враховуючи наведене, суд вважає призначити обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити йому остаточне покарання до відбування у вигляді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з фінансовою діяльністю, що, на думку суду, буде необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до п. п. 12-14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі та як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Долю речових доказів та документів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Речові докази: договір № 1311406 на вклад «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк» від 19.09.2012 року, укладений з ОСОБА_8 , заяву на видачу готівки № 1311406 від 30.10.2012 року, заяву на переказ готівки № 1311406 від 19.09.2012 року, договір № 17511709 від 13.10.2014 року на вклад «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк», квитанцію № 8323906 від 20.01.2015 року, договір № 17511709 від 20.01.2015 року на вклад «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк», квитанцію № 8323906 від 27.03.2015 року, договір № 17511709 від 27.03.2015 року на вклад «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк», CD-диск з записом розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , квитанцію № 11683407 від 12.11.2014 року, договір № 28175301 від 12.11.2014 року на вклад «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк», договір № 135926 від 03.05.2012 року, укладений з ОСОБА_7 , заяву на видачу готівки від 30.05.2012 року, які зберігаються при матеріалах даного кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, слід надалі зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається з довідок про витрати на проведення експертиз, вартість експертизи № 4/165 від 16.06.2016 року становить 1100,5 гривень (а. с. 94); вартість почеркознавчих експертиз 1319,4 гривень (а. с. 95, 96).

У зв`язку з наведеним, процесуальні витрати на залучення експертів на загальну суму 2419,9 гривень стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Запобіжний захід у вигляді триманні під вартою відносно ОСОБА_4 , застосований ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду від 03.11.2016 року, сплив 01.01.2017 року. В судовому засіданні встановлено, що захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 вніс заставу в розмірі 43500 гривень, визначену ухвалою слідчого судді, у зв`язку з чим ОСОБА_4 був звільнений з-під варти. Клопотань про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до суду не надходило.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

У зв`язку з наведеним, суд вважає негайно повернути заставу в розмірі 43500 гривень заставодавцю ОСОБА_5 .

Цивільний позов заявлено не було.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ч. 11 ст. 182, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

засудив:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з фінансовою діяльністю, строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 191 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з фінансовою діяльністю, строком на 2 (два) роки.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з фінансовою діяльністю, строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з фінансовою діяльністю, строком на 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання з дня його затримання.

Речові докази: договір № 1311406 на вклад «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк» від 19.09.2012 року, укладений з ОСОБА_8 , заяву на видачу готівки № 1311406 від 30.10.2012 року, заяву на переказ готівки № 1311406 від 19.09.2012 року, договір № 17511709 від 13.10.2014 року на вклад «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк», квитанцію № 8323906 від 20.01.2015 року, договір № 17511709 від 20.01.2015 року на вклад «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк», квитанцію № 8323906 від 27.03.2015 року, договір № 17511709 від 27.03.2015 року на вклад «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк», CD-диск з записом розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , квитанцію № 11683407 від 12.11.2014 року, договір № 28175301 від 12.11.2014 року на вклад «Депозитний» ВАТ «Ощадбанк», договір № 135926 від 03.05.2012 року, укладений з ОСОБА_7 , заяву на видачу готівки від 30.05.2012 року, які зберігаються при матеріалах даного кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, надалі зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 2419 (дві тисячі чотириста дев`ятнадцять) гривень 90 копійок в користь держави.

Заставу в розмірі 43500 (сорок три тисячі п`ятсот) гривень негайно повернути заставодавцю ОСОБА_5 .

Вирок оголошений і може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1