Номер провадження: 10/785/1/17
Номер справи місцевого суду: 494/1000/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Апеляційного суду Одеської області:

Головуючого - судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

За участю прокурора: ОСОБА_5

При секретарі: ОСОБА_6 .

Засудженого в режимі відео конференції ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відео конференції, апеляцію засудженого ОСОБА_7 на постанову Березівського районного суду Одеської області від 25.01.2016 року, якою в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову прокуратури Березівського району Одеської області від 09 червня 2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи,

В С Т А Н О В И Л А:

В Березівський районний суд Одеської області з скаргою звернувся ОСОБА_7 на оскарження постанови прокуратури Березівського району Одеської області від 09 червня 2009 року, якою було відмовлено в порушення кримінальної справи відносно працівників Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 і ОСОБА_9 за відсутністю в їх діях складу злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України.

Вказана постанова була постановою судді Березівського районного суду Одеської області від 25.01.2016 року, залишена без задоволення і в задоволенні скарги ОСОБА_7 про відмову постанови прокуратури Березівського району про відмову в порушення кримінальної справи від 09 червня 2009 року було відмовлено.

ОСОБА_7 подав апеляцію на постанову судді Березівського районного суду від 25 січня 2016 року, в якій просить постанову скасувати, справу направити на новий розгляд в районний суд в іншому складі суду, посилаючись на те, що ухвала суду незаконна та необґрунтована. Незаконність постанови полягає в тому, що суддя ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 236-2 КПК України, впродовж двадцяти місяців не розглядав його скаргу по суті, заяву про відвід судді ОСОБА_1 розглянув суддя Лебединський в порушення вимог КПК України, оскільки ухвалою ВССУ від 20 травня 2014 року по цій справі скасовано постанову судді Лебединського від 05.09.2013 року, запис судового засідання від 25 січня 2016 року має прямі докази, що суддя ОСОБА_10 взагалі не розглядав його справу по суті.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2016 року апеляція засудженого була задоволена частково, постанову Березівського районного суду Одеської області від 25.01.2016 року скасовано, провадження за скаргою ОСОБА_7 на постанову прокуратури Березівського району Одеської області про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_8 від 09.06.2009 року - закрито.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року касаційна скарга ОСОБА_7 задоволена частково, ухвала апеляційного суду Одеської області від 15 квітня 2016 року скасована, матеріали справи направлено на новий апеляційний розгляд.

При новому апеляційному розгляді справи колегія суддів з урахуванням ст.376,395 КПК України (в редакції 1960 р.), 439 КПК України ретельно перевірила всі обставини по справі в тому числі і ті, що явилися підставою для скасування попереднього рішення апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 в режимі відео конференції, який просив про задоволення апеляційної скарги, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції і просив про закриття справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція підлягає частковому задоволенню.

Так посилаючись на необґрунтованість поданої скарги ОСОБА_7 суд першої інстанції послався на слідуючи обставини.

У відповідності до ст. 98 КПК України, прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов`язані при наявності приводів і підстав винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави для порушення справи, статтю закону за якою порушується справи а також подальше її спрямування.

При відсутності підстав для порушення кримінальної справи, як зазначено в ст. 99 КПК України (в ред. 1960 року), прокурор, слідчий, орган дізнання або суд своєю постановою відмовляє в порушенні кримінальної справи. Як вбачається з постанови Березівського районного суду Одеської області від 25 грудня 2015 року скарга ОСОБА_7 на постанову прокурора від 09 червня 2009 року вже була розглянута та було прийняте рішення про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до вимог ст.236-1 КПК України (в редакції 1960 р.) на постанову прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи скарга подається особою, інтересів якої вона стосовується, протягом 7 днів з дня отримання копії постанови.

З поданої скарги засудженого і матеріалів справи не вбачається, оригінала чи копії процесуального документу який є предметом оскарження.

Під час розгляду апеляції і скарги засуджений посилається на то, що він подавав таку скаргу і получив копію рішення по ній, яку зараз і оскаржує, а вона в нього не збереглася.

Апеляційний суд витребував провадження по справі і дане рішення з прокуратури, яка повинна була її розглядати і всіх судових інстанцій де могла розглядатись чи приєднуватись до матеріалів, і до апеляційного суду надійшли тільки негативні відповіді.

З Березівської прокуратури надійшла відповідь, що прокуратура рішення від такої дати не приймала і засуджений з таким питанням в вказані часи не звертався і такого процесуального рішення не приймалось.(а.с.141).

Дані обставини ретельно перевірялись апеляційною інстанцією були витребувані документи з Березівської прокуратури, Березівського районного суду, матеріали з Приморського районного суду Одеси в якому міститься ухвала слідчого судді ОСОБА_11 від 27.05.2015р. (а.с.148-150).

Однак в вказаних документах відсутня постанова прокуратури Березівського району від 09.06.2009 р. яку оскаржує засуджений.

Дані обставини дали можливість апеляційній інстанції зробити висновок, що дане рішення прокуратурою Березівського району не приймалося, а посилання на нього, в тому числі в ухвалі слідчого судді ОСОБА_11 від 27.05.2015р. зроблено формально без належного дослідження, з численних скарг які засуджений розсилає в різні суди України зловживаючи своїм правом.

Крім того, в апеляційній інстанції з`ясовувались питання про те що дане рішення могло розглядатись в іншій час, однак засуджений наполягає конкретно на процесуальному документі вказаному в його скарзі і від цієї дати.

В зв`язку з даними обставинами колегія суддів приходить до висновку що постанова Березівського районного суду Одеської області від 25.01.16 р. була винесена формально без дослідження матеріалів справи в яких був відсутній оскаржує мий документ, що є підставою для безумовного скасування прийнятого рішення.

Відсутність оскаржуємого рішення дає колегії суддів підставу для закриття провадження по справі.

Перевіряючи доводи поданої апеляції колегія суддів вважає, що доводи скаржника про незаконність та необґрунтованість ухвали не можуть бути прийняти до уваги, та на думку суду, є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження. Не можуть бути і задоволені клопотання про необхідність витребування і цілого ряду процесуальних документів на яких наполягає засуджений, так як вони не пов`язані з прийнятим рішенням.

Ствердження засудженого, що його відвід головуючому розглянутий з порушенням діючого законодавства є голослівним і не знайшов свого підтвердження, тем більше, що постанова суду і так підлягає скасуванню по іншим підставам які вказані вище.

Керуючись ст.ст. 366,377 (в редакції 1960 р) 304, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів ,

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію ОСОБА_7 задовольнити частково.

Постанову Березівського районного суду Одеської області від 25 січня 2016 року, якою скарга ОСОБА_7 на постанову прокуратури Березівського району Одеської області від 09.06.2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_8 скасувати

Провадження за скаргою ОСОБА_7 на постанову Березівського районного суду Одеської області від 25 січня 2016 року, по скарзі на постанову прокуратури Березівського району Одеської області від 09.06.2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_8 - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з моменту набрання ухвали законної сили.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2