Справа № 477/704/16-к
Провадження № 1-кп/477/16/17
УХВАЛА
25 січня 2017 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої у справі - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п.7 ч.2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді в Жовтневому районному суді Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023, відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого п.7 ч.2 ст. 115 КК України. Обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Справа слухається судом присяжних. Відповідно до ч.3 ст. 383 КПК України, усі питання, пов`язані з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною третьою ст. 331 КПК України, судді і присяжні вирішують спільно.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного терміну, зокрема, з дня застосування судом такого запобіжного заходу. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією статтею, вирішує головуючий.

В судовому засіданні стороною обвинувачення заявлено клопотання про продовження обвинуваченому дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, мотивуючи своє подання тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, стосовно свого родича, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, агресивно поводився під час вчинення інкримінованих йому дій, його свідчення відрізняються від свідчень свідків. Окрім того, має паспорт для виїзду за кордон, що підвищує ризик переховування від суду, батьки не мають впливу та не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений та його захисник проти заявленого клопотання заперечували, посилаючись на відсутність ризиків, заявлених прокурором, не доведеність вини обвинуваченого, його позитивні характеристики, відсутність віз у паспорті для виїзду за кордон.

Вислухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, розглянувши клопотання та дослідивши докази в межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до частини 2 статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановлених законом. Зазначена норма Основного Закону кореспондується зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 жовтня 1950 року, згідно якої обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачуваних законом випадках за встановленою законом процедурою.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 14 грудня 2015 року скасовано ухвалу слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області, якою відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту та відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 05 лютого 2016 року.
Обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід продовжувався: ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду від 15 лютого 2016 року - до 06 березня 2016 року; ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 04 березня 2016 року - до 07 квітня 2016 року, ухвалою колегії суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05 квітня 2016 року по 05 червня 2016 року включно, ухвалами Жовтневого районного суду Миколаївської області: від 31 травня 2016 року по 04 серпня 2016 року включно, від 13 липня 2016 року по 02 жовтня 2016 року включно, від 20 вересня 2016 року по 30 листопада 2016 року включно, від 24 листопада 2016 року по 28 січня 2017 року.
Підставою для обрання та продовження такого виду запобіжного заходу стало обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, підтримання тісних зв`язків з одним із свідків, спілкування в соціальних мережах, що свідчить про наявність ризику впливу на свідків, наявність паспорту громадянина України для виїзду за кордон, та той факт, що проживання з батьками не вплинуло на можливість вчинення протиправних дій, що свідчить про достатність підстав вважати, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Як встановлено під час розгляду справи зі слів обвинуваченого, він не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на час затримання проживав з батьками, працював, дійсно, має паспорт громадяни України для виїзду за кордон. Як з`ясовано в судовому засіданні, протиправні дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , вчинені щодо його троюрідного дядька, за поясненнями свідків, та з пояснень обвинуваченого слідує, що особи, присутні на місці події, не змогли утримати обвинуваченого від вчинення ним протиправних дій.
Станом на 25 січня 2017 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 перебуває на стадії судового розгляду.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про доцільність продовження обвинуваченому обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненню особливо тяжкого злочину, дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , вчинені щодо його родича, один із свідків у справі є його знайомим, ОСОБА_3 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, і хоча проживає з батьками та має місце роботи, однак зазначені обставини не вплинули на можливість вчинення ним протиправних дій, що свідчить про достатність підстав вважати, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не виключить можливість здійснення впливу на свідків з метою зміни ними своїх показань. Судом не приймається до уваги посилання сторони обвинувачення на відмінність показань обвинуваченого та свідків, оскільки надання пояснень є способом захисту обвинуваченого та не може свідчити про намагання ухилитись від відповідальності, однак інші обставини свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, що дає підстави вважати що інші, більш м`які заходи, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти спробам вчинення ним нового злочину чи ухилитись від суду.
Враховуюче викладене, клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 316, 331, 383 КПК України,

УХВАЛИВ:
Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 28 січня 2017 року строком на шістдесят днів по 28 березня 2017 року включно.

Головуюча суддя ОСОБА_1