Дата документу 02.06.2017 Справа № 554/4184/17
Провадження № 1-кс/554/3673/2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2 червня 2017 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 24.05.2017 року до Полтавського РВП надійшло повідомлення від Головного судового експерта Полтавського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_5 , про те, що в результаті огляду ідентифікаційних номерних позначень автомобіля ЗИЛ-133ГЯ, д.н.з. НОМЕР_1 , 1989 року випуску, синього кольору, що належить громадянину ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 22.10.2014 року від імені якого згідно довіреності НМО0230920 від 11.05.2017 діє гр. ОСОБА_7 (адреса: АДРЕСА_2 ), було встановлено, що ідентифікаційне номерне позначення шасі піддавалося зміні не в умовах-виробника шляхом демонтажу заводської таблички з нанесеним на ній номером шасі.
Відповідно до протоколу огляду від 23.05.2017 року автомобіля ЗИЛ-133ГЯ, д.н.з. НОМЕР_1 , 1989 року випуску, синього кольору вилучено і направлено на відповідальне зберігання до Т.Д.В «Полтаватрансбуд» за адресою: м. Полтава, вул. Кагамлика , 37 а.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 22.10.2014 року автомобіль ЗИЛ-133ГЯ, д.н.з. НОМЕР_1 , 1989 року випуску, належить ОСОБА_6 , що проживає: АДРЕСА_1 від імені якого згідно довіреності НМО0230920 від 11.05.2017 діє громадянин ОСОБА_7 , проживає: АДРЕСА_2
Слідчий в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та прохав його задовольнити, а також прохав позбавити права ОСОБА_7 проводити демонтажні роботи зазначеного в клопотанні автомобіля.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
Клопотання слідчого Полтавського РВП ПВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль ЗИЛ-133ГЯ, д.н.з. НОМЕР_1 , 1989 року випуску, синього кольору, що належить громадянину ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 22.10.2014 року від імені якого згідно довіреності НМО0230920 від 11.05.2017 діє громадянин ОСОБА_7 (адреса: АДРЕСА_2 ) з позбавленням права відчуження, та проведення будь-яких ремонтних та демонтажних робіт, який буде зберігатися на території Т.Д.В. «Полтаватрансбуд» за адресою: м. Полтава, вул. Кагамлика, 37а, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1