Справа № 145/1729/16-к
Провадження №1-кп/145/21/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" серпня 2017 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 від 30.07.2016 року, відносно вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою та жителькою АДРЕСА_1 , із середньою освітою, громадянкою України, непрацюючою, раніше несудимою,

кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

встановив:
29.07.2016 близько 11:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на території власного господарства, яке розташоване в АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки з ОСОБА_6 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, навмисно нанесла один удар дерев`яною палицею по голові, внаслідок чого остання закрила голову правою рукою, та ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочині дії нанесла ще один удар дерев`яною палицею по вказаній руці та один удар по правому стегні, внаслідок чого спричинила тілесні ушкодження у вигляді синця, садна, забитої рани на обличчі, синця на правому стегні, закритий перелом правої ліктьової кістки зі зміщенням, і по ступеню тяжкості належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки не являються небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливим для життя явищами, але за своїм характером спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, що підтверджується висновком експерта №1197/1290 від 23.09.2016.

ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення визнала себе винною. Показала, що під час суперечки з ОСОБА_6 ударила її дерев`яною палицею по голові. Анжеліка закрила голову рукою, вона ударила її по цій руці та по правому стегні. У вчиненому щиро розкаялася.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачена ОСОБА_5 повинна нести відповідальність за ч.1 ст.122 КК України, оскільки умисно нанесла ОСОБА_6 тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують покарання, а саме: що вона щиро кається у вчиненому, винність визнала, вперше вчинила злочин. Також суд враховує позитивну характеристику за місцем проживання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді про обвинувачену ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, складеної Тиврівським районним відділом з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи винної, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства і призначає їй покарання у виді позбавлення волі, застосувавши ст.75 КК України, та покладає на неї обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

По справі потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на її користь 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 6000 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою праці адвоката.

Обвинувачена ОСОБА_5 цивільний позов не визнала.

Суд задовільняє цивільний позов в частині відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою праці адвоката, в частині відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне задоволити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України, п.9 Постанови Пленуму ВСУ України №4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин справи.

Суд враховує глибину моральних страждань потерпілої, отримані нею душевні травми, стан її здоров`я, її вік, ступінь вини обвинуваченої, її вік, стан здоров`я, майновий стан, інші обставини справи, вважає за можливе стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 371, 373-376, 392, 395 КПК України,

засудив:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, і призначити покарання - 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік вона не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На задоволення цивільного позову ОСОБА_6 стягнути на її користь з ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди - 1000 гривень, та 6000 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою праці адвоката, а всього 7000 (сім тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_7