Справа № 761/7346/17
Провадження № 1-кс/761/4646/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2017 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого з ОВС другого ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого з ОВС другого ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 про накладення арешту майна у кримінальному провадженні №0000206, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч.3 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

02.03.2017 до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № №0000206, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч.3 ст. 212 КК України. В клопотанні слідчий ставить питання про накладення арешту на автозаправочний комплекс, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 277 кв. м, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, село Богуслав, вулиця Лінейна, 1-А, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 35, що належить ТОВ «Гефест.ЛТД» (код 23182771) із забороною користуватися та розпоряджатися ним будь-яким чином.

В обґрунтування клопотання слідчий навів ті обставини, що під час досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Гефест ЛТД», упродовж вересня 2014 березня 2015 року, діючи умисно, за попередньою змовою з гр. ОСОБА_4 , директором ПП «Данс» ОСОБА_5 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, що організували створення ТОВ «Стар Лайм», з метою штучного формування податкового кредиту, а таким чином умисного ухилення від сплати податків, чітко розуміючи фактичну вартість «Об`єкту нерухомості за адресою:

м. Запоріжжя, пр.-т Леніна, 3», шляхом підроблення первинних фінансово-господарських документів створили видимість придбання «Об`єкту нерухомості» за значно завищеними цінами у ТОВ «Стар Лайм», що має ознаки фіктивності, в результаті чого незаконно сформували податковий кредит і як наслідок умисно ухилились від сплати податку на додану вартість у розмірі 5 641 905 грн., що є особливо великим розміром.

Підставами застосування арешту майна зазначають те, що вказаний автозаправочний комплексперебуває у власності ТОВ «Гефест ЛТД». З метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою припинення злочинної діяльності, відшкодування збитків, що заподіюються державі, діями щодо здійснення господарських операцій, направлених не тільки на ухилення від сплати податків, а також на легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно, а саме: автозаправочний комплекс, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 277 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 35.
Вказали, що у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту.Арешт вказаного нерухомого майна надасть можливість забезпечити збереження речових доказів.

Крім того, арешт нерухомого майна відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, надасть можливість забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкцією ч. 3 ст. 212 КК України передбачено наступне покарання: «карається штрафом від п`ятнадцяти тисяч до двадцяти п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна», відповідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України надасть можливість забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 , яка ініціювала вказане клопотання, підтримала його з підстав, наведених у ньому.

Статтею 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
В клопотанні слідчий наводить підставу застосування арешту відповідність об*єкта нерухомого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, щодо речових доказів, а також мету забезпечення можливої конфіскації майна та відшкодування завданої шкоди державі.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як убачається з матеріалів клопотання, обставини вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, пов*язуються зі штучним формування посадовими особами ТОВ «Гефест ЛТД» податкового кредиту у зв*язку з правочином, предметом якого є об*єкт нерухомості в м. Запоріжжі, пр. Леніна, 3, та зі створенням ТОВ «Стар Лайм» з метою прикриття незаконної діяльності.

Проте наданими матеріалами не доведено, що вказане в клопотанні нерухоме майно, на яке планується накладення арешту, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як це визначено ст. 98 КПК України. Таким чином, вважати, що вказане нерухоме майно, яке перебуває у власності ТОВ «Гефест ЛТД», стосовно посадових осіб якого здійснюється кримінальне провадження за фактом ч.3 ст.212 КК України, відповідають критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України, в даному кримінальному провадженні - відсутні підстави.
При цьому як убачається з наданих матеріалів клопотання, жодну особу в даному кримінальному проваджені не повідомлено про підозру.

З наданих матеріалів клопотання та матеріалів досудового розслідування не убачається, що арешт може бути застосований з метою можливої конфіскації майна, оскільки конфіскація як вид покарання, визначений ст.59 КК України, та передбачений санкцією ст.212 КК України, може бути застосований лише стосовно майна конкретної особи засудженого, проте в даному провадженні жодну особу не повідомлено про підозру.

Одночасно слід зазначити, що в даному кримінальному провадженні з моменту внесення відомостей в ЄРДР до юридичної особи власника майна ТОВ «Гефест ЛТД» також не застосовано заходи кримінально-правового характеру відповідно до положень ч.8 ст.214 КПК України, не заявлено цивільний позов. За таких обставин необґрунтоване твердження слідчого в клопотанні, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення можливої конфіскації майна та відшкодування шкоди.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на автозаправочний комплекс, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 277 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Такий вид забезпечення не відповідає критерію співрозмірності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС другого ВРКП СУ ФР ОВПП ДФС старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 про накладення арешту майна у кримінальному провадженні №0000206, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч.3 ст. 212 КК України про накладення арешту на автозаправочний комплекс, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 277 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 35, що належить ТОВ «Гефест ЛТД».

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1