АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 2016 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України щодо ОСОБА_6 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000245 від 27 вересня 2013 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, повернуто прокурору у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, в частині викладу фактичних обставин кримінального провадження та неналежне формулювання обвинувачення в обвинувальному, яке є заздалегідь незрозумілим, що є прямим порушення права на захист обвинуваченого.
Окрім того, в ухвалі суду зазначено, що в обвинувальному акті не викладено обвинувачення за ознаками вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень у складі організованої групи та не зазначені необхідні відомості про створення організованої групи надання ОСОБА_6 згоди на участь у цій групі, усвідомлення ним факту існування організовано групи, у складі якої він, за твердженням органу досудового розслідування, діяв як виконавець.
Прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , який брав участь в суді першої інстанції, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 206 року у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 00000245 за обвинуваченням ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ч. 4 ст. 358 КК України, до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314-316 КПК України.
На думку прокурора, при винесенні оскаржуваної ухвали на стадії підготовчого судового засідання суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень, а саме вдався до оцінки дій обвинуваченого.
Крім того, апелянт зазначає, що невідповідність вимогам ст. 291 КПК України полягає лише у невідповідності реєстру досудового розслідування, а тому вимоги до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акту виконані у повному обсязі, оскільки стороною обвинувачення викладено фактичні обставини справи кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кожного кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому апелянт зауважує, що КПК України не визначено поняття формулювання обвинувачення, як складової частини обвинувального акту.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та представника потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково, а ухвалу суду слід змінити, виходячи з таких підстав.

Колегія суддів, приймаючи до уваги доводи апеляції прокурора про те, що суд вдався до оцінки дій обвинуваченого, зазначає, що в ухвалі суду дійсно є висновки щодо кваліфікації дій особи при вчиненні певних дій в складі організованої групи, в яких суд вказує на неповноту формулювання обвинувачення таочевидну невідповідність обвинувачення правовій кваліфікації кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_6 .

Виходячи з вимог ч. 3 ст. 314 КПК України щодо рішень, які суд першої інстанції вправі ухвалити у підготовчому судовому засіданні, колегія суддів вважає, що вдавшись до оцінки дій обвинуваченого щодо участі в організованій групі, суд вийшов за межі повноважень, передбачених вказаною статтею. За змістом ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд не може вирішувати питання щодо відповідності викладених в обвинувальному акті фактичних обставин провадження правовій кваліфікації дій обвинуваченого. Тому з мотивувальної частини ухвали суду слід виключити вказівки на очевидну невідповідність обвинувачення правовій кваліфікації кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_6 .

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляції прокурора про те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Так, серед інших відомостей, які має містити обвинувальний акт, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що в обвинувальному акті мають бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України формулювання обвинувачення передбачено у якості окремого елемента обвинувального акта, який зазначається поряд з викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

В обвинувальному акті у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, розмежовані висновками про правову кваліфікацію дії обвинуваченого за певними статтями КК України.

Проте, формулювання обвинувачення (поепізодно чи за певними статтями КК України) із зазначенням часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінальних правопорушень, в обвинувальному акті відсутнє. Після викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та висновків органів досудового слідства щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_6 слідчий, який складав обвинувальний акт, обмежився загальною фразою про обґрунтованість обвинувачення (а.п. 39).

Загальна фраза про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень у складі організованої групи не може вважатись формулюванням обвинувачення, оскільки формулювання обвинувачення повинно містити дані про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) для того, щоб суд міг визначити межі судового розгляду, як це передбачено ч. 1 ст. 337 КПК України.

Отже, відсутність в обвинувальному акті у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 формулювання обвинувачення є невідповідністю обвинувального акту вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому в цій частині ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою та має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 09 грудня 2016 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України щодо ОСОБА_6 змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали вказівки на очевидну невідповідність обвинувачення правовій кваліфікації кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_6 .

В решті увалу суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-кп/796/1089/2016 Категорія КК: ч.3 ст. 368-3 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1