Справа № 345/2614/16-к
Провадження № 11-кп/779/78/2017
Категорія ч.2 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря с/з ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Калуського міськрайонного суду від 05 грудня 2016 року по кримінальному провадженні про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, неодружений, із середньою освітою, ніде не працює, раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Калуського міськрайонного суду від 11.03.2014 року за ч.2 ст. 185 КК на три роки позбавлення волі, 29.03.2016 року звільнено із Личаківської виправної колонії №30 по відбуттю покарання, громадянин України, -

визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст.185 КК на 1 (один) рік позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 обраний тримання під вартою та взято його під варту із зали суду.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з 10.00 год. 05 грудня 2016 року.

Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

За вироком суду ОСОБА_8 засуджений за те, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Так, 11.07.2016 року близько 12.00 год. ОСОБА_8 прийшов у гості до свого знайомого ОСОБА_9 , який проживає у АДРЕСА_2 , де перебувала потерпіла ОСОБА_10 .

Перебуваючи в приміщенні даної квартири, ОСОБА_8 , маючи незняту та непогашену в установленому законом порядку судимість за ст. 185 КК, побачив на столі біля комп`ютера мобільний телефон ОСОБА_10 марки Samsung GT Е2121, який вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, повторно викрав мобільний телефон марки Samsung GT Е2121, ІМЕІ: НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 400,00 грн. у якому знаходилась СІМ картка мобільного оператора МТС № НОМЕР_2 , вартістю 15,00 грн., чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 415,00 грн.

Не погодившись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу (далі АС), із змісту якої вбачається, що він покликаються на суворість призначеного йому покарання.

Просить вирок з цих підстав змінити, застосувати до нього положення ст.69 КК та пом`якшити йому покарання.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану АС, просять вирок суду змінити та призначити обвинуваченому більш м`яке покарання; пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечив доводи АС обвинуваченого, вирок суду вважає законним і обґрунтованим, і просить залишити його без зміни; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ч.1 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог закону суд першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі дотримався.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні ним зазначеного у вироку кримінального правопорушення (злочину) та кваліфікація його неправомірних дій за ч.2 ст. 185 КК, відповідають встановленим судом фактичним обставинам, і це в АС не оспорюється

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема заяви ОСОБА_8 від 05 грудня 2016 року, він, в порядку ч.3 ст.349 КПК, правильно зрозумів зміст обставин справи, і у зв`язку із повним визнанням вини, вважав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, зібраних на досудовому слідстві, і що в подальшому він не матиме права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку. Інші учасники судового розгляду проти цього не заперечили. Колегія суддів не вбачає порушень проведення судом судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК, а тому фактичні обставини справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, апеляційним судом не перевірялися.

У відповідності до положень ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_8 у своїй АС на суворість покарання, є необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 у виді 1 (одного) року позбавлення волі, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК, правильно врахував тяжкість інкримінованого йому злочину, який у відповідності до положень ст.12 цього ж Кодексу, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд першої інстанції вірно встановив дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, однак належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив зазначений злочин, думку потерпілої, яка просить його суворо не карати.

Обставин, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, судом першої інстанції та апеляційною інстанцією не встановлено. .

До обставин, які пом`якшують обвинуваченому покарання, суд першої інстанції правильно відніс те, що він визнав свою вину у скоєному злочині, щиро розкаявся, відшкодував завдану шкоду потерпілій та позитивну характеристику.

Колегія суддів зазначає, що з урахуванням вищенаведених обставин, які пом`якшують ОСОБА_8 покарання, а також даних про його особу, що в сукупності, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд першої інстанції призначив йому мінімальний строк покарання, який буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

Тому, підстав для застосування до ОСОБА_8 , ще більш м`якого покарання, апеляційний суд не вбачає.

Зважаючи на викладене, покликання обвинуваченого в АС на суворість призначеного йому покарання, є безпідставними. Вирок щодо ОСОБА_8 колегія суддів визнає законним і обґрунтованим. Підстав для його зміни шляхом призначення більш м`якого покарання, про що просить обвинувачений у своїй АС, відсутні.

За таких обставин, АС обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.404 КПК, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів в порядку ч.2 ст. 404 КПК, вважає необхідним виконати положення Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-УІІІ та зарахувати обвинуваченому термін попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК, а саме з 05 грудня 2016 року по 09 лютого 2017 року включно.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2016 року щодо нього без зміни.

Час перебування ОСОБА_8 під вартою з 05 грудня 2016 року по 09 лютого 2017 року зарахувати йому в строк покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК, в розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

До приведення вироку до виконання запобіжний захід щодо ОСОБА_8 залишити попередньо обраний тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з часу отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4