№ 522/1888/17
№ 1-«кс»/522/6705/17

УХВАЛА
Іменем України
18 квітня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю слідчого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий першого ВРКП слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням погодженим з прокурором, про арешт майна, в якому просить накласти арешти на тимчасове вилучене майно під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 .
Підставою для реєстрації вказаного кримінального провадження були матеріали, зібрані співробітниками ОУ Іллічівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області, та висновок експертного економічного дослідження № 31 від 14.11.2016, згідно якого, сума заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за податкові (звітні) періоди з квітня 2014 року по березень 2016 року складає 4 959 306,1 грн., що є особливо великим розміром.
Крім того, данні підприємства, діяльність яких контролюють ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , здійснюють експорт сільгосппродукції за межі митної території України , при цьому обсяги експорту перевищують обсяги придбання вказаної сільгосппродукції на митної території України (згідно проведеного аналізу). Експорт сільгосппродукції в період 2015-2016р.р. здійснювався в країни з пільговим оподаткуванням (офшорні зони). ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 використовують схему ухилення від сплати податків та неповернення валютної виручки, шляхом проведення імпортних та експортних операції.
Таким чином ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 організували злочинну схему виведення валюти за межі України, шляхом проведення експортних і імпортних операції та конвертації грошових коштів.
Також, встановлено, що фірми нерезиденті: «Axel Investments NO. 1LP», Великобританія, «ORKNEY INVEST LP», Шотландія та «Fuji Industries Limited», Китай підконтрольні громадянам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Так, 13.04.2017 проведено обшук офісних приміщень за адресою: АДРЕСА_1
За результатом проведення обшуку виявлено та вилучено речі та документи, які необхідні для проведення всебічного повного і неупередженого дослідження всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень та можуть мати доказове значення при подальшому досудовому розслідуванні:
-Рулони тканини у асортименті 2092 рулонів
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладене в ньому, просив задовольнити.
Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Частина 1 ст. 173 КПК України покладає обов`язок доведеності необхідності арешту на особу, що подала таке клопотання.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не відповідає критеріям, визначним ст. 98 КПК України, оскільки матеріали клопотання не містять доказів того, що вказані речі вилучені 13.04.2017 під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 , здобуті за обставин, викладених в фабулі кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення чи містять на собі його сліди.
Вказані вилучені речі не перебувають у власності підозрюваного або обвинуваченого, що виключає можливість накладення арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання; також вказані речі не перебувають у власності підозрюваного або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації, що виключає застосування такої підстави для накладення арешту, як забезпечення спеціальної конфіскації. Відсутність в провадженні цивільних позовів виключає арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди.
Таким чином, вважаю, що слідчим не доведено необхідності арешту майна, а протягом розгляду клопотання встановлено відсутність на даний час для цього правових підстав.
Керуючись ст. ст. 170, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя