Дата документу Справа № 331/7566/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/700/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 331/7566/16-к Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2016 року,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2016 року ОСОБА_7 поновлений строк на подання скарги до слідчого судді та відмовлено у задоволенні його скарги на постанову слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_8 від 11.10.2016 року про закриття кримінального провадження за № 0000577 від 08.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2016 року, прийняти нову ухвалу, якою задовольнити у повному обсязі його скаргу.

В обґрунтування своїх вимог апелянт послався на те, що слідчий суддя у порушення п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України, без зазначення мотивів, не взяла до уваги те, що з моменту виключення його зі списків військової частини польова пошта НОМЕР_1 27.04.2015 року та до теперішнього часу, ним без будь-яких правових підстав, не отримані усі належні йому виплати, проте, слідчий суддя фактично погодився з позицією слідчого та прокурора про те, що зазначені обставини не утворюють складу будь-якого кримінального злочину у діях військових посадових осіб.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, ОСОБА_7 , який підтримав доводи скарги, прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів провадження, на які послався слідчий суддя, за заявою ОСОБА_7 військовою прокуратурою Запорізького гарнізону здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000577 від 08.12.2015 року за фактом вчинення невстановленими військовими службовими особами військової частини польова пошта НОМЕР_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України.

У ході здійснення досудового розслідування слідчим було здійснено ряд слідчих дій, зокрема, щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а також з метою усунення виниклих протиріч. Крім того, слідчим виконані інші дії, спрямовані на встановлення обставин справи.

За наслідками проведеного досудового розслідування, постановою слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_8 11.10.2016 року кримінальне провадження за № 0000577 від 08.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України, було закрите, з посиланням на те, що факт вчинення військовими службовими особами військової частини польова пошта НОМЕР_1 привласнення грошового забезпечення прапорщика ОСОБА_7 грошової допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги по звільненню останнього з військової служби, не знайшов свого підтвердження, оскільки прапорщик ОСОБА_7 отримав належне йому грошове забезпечення, а військова частина польова пошта НОМЕР_1 знаходилась на фінансовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто військові службові особи військової частини польова пошта НОМЕР_2 не мали доступу до грошових коштів.

Слідчий суддя погодився із зазначеними висновками та рішенням слідчого ОСОБА_8 , зазначивши, що останній, відповідно до вимог ст. ст. 9 ч. 2, 91, 92, 93, 110 КПК України, належним чином обґрунтував свої висновки, надав оцінку зібраним в ході досудового розслідування доказам та навів в постанові мотиви прийнятого рішення.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 8 КПК України встановлює принцип верховенства права, згідно якого кримінальне провадження здійснюється з додержанням цього принципу, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Однак цих вимог закону слідчим суддею дотримано не було.

Як вбачається з наданих матеріалів, зокрема скарги ОСОБА_7 та оскаржуваної ухвали, слідчий суддя неповно та невсебічно з`ясував і перевірив всі обставини, на які посилався ОСОБА_7 у скарзі та необґрунтовано зазначив про відсутність підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про допущену неповноту судового розгляду його скарги, є обґрунтованими.

Так, згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 11.10.2016 року підставами для його закриття є те, що ОСОБА_7 отримав належне йому грошове забезпечення, а військова частина польова пошта НОМЕР_1 знаходилась на фінансовому забезпеченні у ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте, зазначаючи в постанові про те, що ОСОБА_7 було, відповідно до розрахункової відомості №1340, перераховано на його картковий рахунок матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та грошову допомогу на оздоровлення в сумі 4723,9 грн, слідчий не вказав коли саме ця сума була йому перерахована та за який період проходження ним військової служби.

Також, зазначаючи в постанові про те, що 01.03.2015 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 05.04.2015 року № 17 виплату грошового забезпечення ОСОБА_7 призупинено, як військовослужбовцю, який самовільно залишив військову частину або місце служби до з`ясування обставин та причин невиходу на службу, слідчий не вказав про результати цієї перевірки.

Отже, на думку колегії суддів, перевірка за заявою ОСОБА_7 про вчинення злочину слідчим під час досудового розслідування була проведена не в повному обсязі.

Слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження від 11.10.2016 року не взяті до уваги та не перевірені доводи його скарги про те, що він не отримував сум грошового забезпечення, зазначених у постанові, за виключенням суми 3543, 58 грн., які він отримав 30.12.2015 року, що суму 4723,9 грн. матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошову допомогу на оздоровлення йому виплатили за 2014 рік, що перевірка щодо самовільного залишення ним військової частини посадовими особами не проводилась.

Крім того, при розгляді скарги ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження від 11.10.2016 року слідчий суддя не врахував і рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.10.2016 року, яким дії військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо відмови в нерозрахуванні з ОСОБА_7 в повному обсязі по грошовому забезпеченню та іншими виплатами за лютий, березень, квітень 2015 року, визнані неправомірними.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді та постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, матеріали кримінального провадження за № 0000577 від 08.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України, направленню військовому прокурору військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України для проведення досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 листопада 2016 року, якою ОСОБА_7 поновлений строк на подання скарги до слідчого судді та відмовлено у задоволенні його скарги на постанову слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_8 від 11.10.2016 року про закриття кримінального провадження за № 0000577 від 08.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України, скасувати.

Скаргу ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000577 від 11.10.2016 року, задовольнити.

Постанову старшого слідчого військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_8 від 11.10.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000577 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України, скасувати.

Матеріали кримінального провадження за № 0000577 від 08.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 410 КК України, направити військовому прокурору військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України для проведення досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4