Ухвала

13 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 22 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 27 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 22 листопада 2016 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого від 13 липня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000423 від 28.08.2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27 грудня 2016 року представнику потерпілого ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_5 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали слідчого судді та апеляційну скаргу повернуто на підставі ст. 399 ч. 3 п. 4 КПК України.

У касаційній скарзі порушується питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Проте, касаційна скарга містить суперечності, які не дають змоги колегії суддів вирішити питання щодо можливості відкриття касаційного провадження чи відмови у такому відкритті з огляду на наступне. Так, ухвала слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 22 листопада 2016 року не є судовим рішенням, що відповідно до ст. 424 КПК України може бути оскаржене в касаційному порядку.
Разом із тим, відповідно до ст. 399 ч. 6 КПК України ухвала Апеляційного суду Львівської області від 27 грудня 2016 року може бути оскаржена в касаційному порядку. Отже, особа у касаційній скарзі ставить питання про перегляд рішень, одне з яких може бути оскаржене в касаційному порядку, а інше - не є предметом касаційного розгляду.

Крім того, касаційну скаргу в частині оскарження ухвали апеляційного суду від 27 грудня 2016 року подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України. Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано її копій з копіями додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Також особа, яка подає скаргу, має зазначити прохання щодо судового рішення з врахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України, а зазначене у касаційній скарзі прохання особи не відповідає вказаним вимогам закону.

Відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Крім того, в порушення ст. 427 ч. 4 КПК України касаційна скарга не підписана особою, яка її подала.

Вказані недоліки та суперечності поданої касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

залишити касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 без руху.

Встановити адвокату ОСОБА_5 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3