Справа № 525/824/16-к
Номер провадження 1-кп/525/5/2017
Вирок
Іменем України
20 лютого 2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні, в селищі Велика Багачка, кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кравченки Великобагачанського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, пенсіонер, інвалідності немає, не судимого в силу статті 89 КК України, під вартою по даному кримінальному провадженню перебуває з моменту затримання 20 березня 2016 року,
по ч. 3 ст. 187 КК України, -
встановив:
20 березня 2016 року, близько 01 години, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи селом Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області, переслідуючи корисливу мету на незаконне заволодіння чужим майном шляхом розбою з проникненням у житло, зайшов у домогосподарство потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . З метою реалізації свого умислу, розбивши віконне скло, проник через вікно в середину житлового будинку потерпілої, яка в цей час перебувала у житлі та лежала на ліжку.
Усвідомлюючи той факт, що потерпіла, внаслідок свого похилого віку не зможе чинити йому належний опір, а також те, що він фізично сильніший за неї, скориставшись темрявою в будинку, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив раптовий напад на потерпілу, в процесі якого обвинувачений придавив потерпілу вагою свого тіла та почав душити, здавлюючи руками шию та вимагаючи у потерпілої гроші.
Потерпіла ОСОБА_8 , злякавшись та розуміючи, що не може чинити обвинуваченому ОСОБА_7 фізичний опір, сприймаючи факт стискання руками її шиї, як реальну загрозу життю та здоров`ю, вирішила віддати ОСОБА_7 гроші, які були у неї в гаманці, з цією метою вона за допомогою обвинуваченого підвелася та віддала кошти в сумі 300 гривень. Отримана сума грошових коштів не задовольнила обвинуваченого і він продовжував душити потерпілу, здавлюючи руками її шию, запитуючи, скільки в неї ще є грошей. Скориставшись моментом, потерпіла підняла з підлоги дерев`яний брусок та вдарила ним по голові обвинуваченого, внаслідок чого обвинувачений відпустив її та втік з місця скоєного нападу, довівши в такий спосіб свій умисел до кінця та заподіявши потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 300 гривень, викраденим розпорядився на власний розсуд.
В ході нападу потерпілій ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у виді синців, що розташовані: в лобно-скроневій ділянці; на лівій щоці; на нижній губі зліва; на тильній поверхні лівого променево-п`ясткового суглобу; на тильній частині правої кисті; в проекції 1-3 п`ястних кісток; на внутрішній поверхні середньої третини лівого стегна, які могли утворитися не менш, ніж 7 точок прикладення сили тупих твердих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні інкримінованому йому злочину визнав частково, в своїх показаннях вказав, що він дійсно увечері 19 березня 2016 року поїхав до села Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області, з цією метою прийшов близько 21 години вечора до магазину в селі Остап`є Великобагачанського району Полтавської області, де домовився з господарем магазину про те, що той після роботи підвезе його до села Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області, та залишився в магазині чекати, при цьому вживав алкогольні напої, але не більше 50 грам, коли закрили магазин, господар магазину разом зі своєю дружиною підвезли його до повороту на село Бірки, там він вийшов з машини, точного часу вказати не може та пішов до села Коноплянка. В селі Коноплянка зайшов у двір, де проживала потерпіла ОСОБА_8 , зазначивши, що одного разу вже заходив до неї до хати восени 2015 року і знав, що проживає в даному будинковолодінні людина похилого віку, розбивши вікно заліз через нього у хату з метою викрадення чужого майна, вважаючи, що у житловому будинку нікого немає, так як він стукав у вікна і двері, але ніхто не відповідав. Коли заліз до будинку, то ненароком доторкнувся до потерпілої, що спала коло вікна, у яке він заліз та розбудив потерпілу ОСОБА_8 , яка почала кричати, а він злякався та застосував фізичну силу для того, щоб потерпіла перестала кричати, не заперечував, що міг заподіяти потерпілій фізичних ушкоджень, змусив потерпілу віддати гроші на загальну суму 300 гривень, які були в гаманці, потім, коли він став допитуватися у потерпілої де в неї ще гроші, то вона вдарила його дерев`яним бруском по голові, вказував, що перед цим сам допомагав потерпілій знайти для неї ліки, при цьому вмикав на короткий час світло в кімнаті. Після того, як потерпіла його вдарила, він швидко вийшов з будинку, забрав куртку, яку залишив біля колодязя та пішов з подвір`я. Точно вказати часу не зміг. Для того, щоб уникнути викриття, пішов до автодороги, щоб сісти на автомобіль та поїхати з села. Вийшовши до траси та переговоривши з водієм транспортного засобу, який рухався до Харкова, домовився, щоб той його підвіз до міста Полтава, але так як водій сказав, що поїде через деякий час, то він зайшов до приміщення магазину автозаправної станції, яка знаходиться на трасі, де купив пляшку пива та вологі серветки, вологі серветки для того, щоб витерти кров, яка ішла з ушкодження над правим оком над бровою, яке утворилося в результаті завданого йому удару потерпілою. Після того вийшов, сів до автомобіля, який рухався в напрямку міста Полтави та доїхав до Полтави, де вийшов. В Полтаві заходив в кілька закладів торгівлі, де їв та вживав алкогольні напої, близько 10 години був затриманий працівниками поліції. Зазначав, що окрім викрадених грошових коштів у потерпілої ОСОБА_8 , мав достатньо своїх грошей, точну суму не вказав. В місті Полтава витратив всі наявні в нього грошові кошти, за виключенням 25 гривень, які були в нього вилучені при затриманні.
Однак, не дивлячись на визнання частково своєї вини, вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину, при зазначених вище обставинах підтверджується наступними доказами, дослідженими судом у судовому засіданні.
Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що проживає по АДРЕСА_2 , вночі, точної дати вказати не може, близько 02 години, вона спала у себе вдома на ліжку, проснулася від того, що її щось придавило, вона хотіла встати, але не змогла, тому що на ній хтось лежав та давив її, вона дуже злякалася і почала кричати, невідома особа чоловічої статі почала говорити, щоб вона замовчала і допитувалася чи вона її впізнала, при цьому давила її руками за обличчя, шию та руки, вона відповіла, що не впізнає, після чого невідома особа знову почала довити її на голову та говорити, якщо хочеш жити мовчи, накрив її голову одіялом та почав душити, знявши одіяло почав знову давити руками на голову, при цьому говорячи, щоб потерпіла не повідомляла до поліції та запитав чи отримала вона пенсію, на що вона відповіла, що отримала, але віддала особі, яка її доглядає, але ті гроші, які залишилися вона може віддати йому, повідомивши, що гроші знаходяться в її сумці біля вікна, нападник дав їй можливість піднятися та принести сумку, з гаманця якої він забрав 300 гривень та ввімкнув світло на короткий час, від різкого світла вона на мить осліпла, бачила силует особи, яка знову звалила її на купу дров, які лежали коло плити та почав знову її давити, вона із останніх сил схватила одне поліно та вдарила ним нападника, спочатку не зрозуміла, чи попала, після чого невідома особа десь поділась, а вона пішла сіла на диван та відразу зателефонувала своєму синові у місто Херсон, який викликав працівників поліції. В будинку були вибиті всі двері та розбите скло у вікні на кухні. Після нападу, вона боїться залишатися сама у будинку. Обвинуваченого ОСОБА_7 вона впізнала, коли проводилися слідчі дії у місті Полтава, вона впізнала його по голосу і по зовнішньому вигляду, зазначила, що до нападу саме обвинувачений приходив до неї додому одного разу в жовтні 2015 року і вони тривалий час спілкувалися, хоча вона не знає хто він і де живе. Не заперечувала, що обвинувачений в період, коли вмикав світло допоміг їй знайти і прийняти ліки. Стосовно покарання потерпіла покладалася на розсуд суду, а взагалі вона його пробачає.
Показання потерпілої вказують на те, що вона зазнала саме раптового нападу з боку обвинуваченого, який застосувавши до неї насильство небезпечне для життя та здоров`я останньої, подавив її волю та змусив її віддати грошові кошти в сумі 300 гривень, після чого не зупинився, а продовжував насильство над потерпілою.
Показаннями свідків обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , чоловіка та дружини, які показали, що дійсно в одну із субот березня 2016 року, підвезли обвинуваченого із села Остап`є Великобагачанського району Полтавської області до повороту на село Бірки, самі поїхали на село Бірки, а обвинувачений пішов в сторону села Коноплянки до траси, зазначили, що це було близько 20 хвилин на першу, при цьому ОСОБА_9 вказав, що він та його дружина є приватними підприємцями та утримують в селі Остап`є Великобагачанського району Полтавської області магазин-кафе, обвинуваченого він знає в обличчя, кілька разів бачив в кафе та спілкувався з ним, ввечері обвинувачений близько 21 години 30 хвилин зайшов до кафе та сказавши йому, що в нього померла сестра в Чутове і йому потрібно поїхати до с. Білоцерківка на трасу і він пообіцяв його підвезти після закінчення роботи, що і зробив. Коли вони доїхали до повороту до села Бірки, обвинувачений попросив його підвезти до траси, але він з дружиною відмовилися, було вже пізно і про таке він з ним не домовлявся. Обидва свідки підтвердили, що обвинувачений за період коли ждав, коли вони закриють магазин, вживав алкогольні напої, при цьому свідок ОСОБА_9 вказав, що грошей в обвинуваченого майже не було, так як він ледь розрахувався за придбані 100 грам горілки. Ушкоджень на обличчі обвинуваченого, коли свідки з ним спілкувалися не було. На наступний день, до свідка ОСОБА_9 зателефонував дільничний та розпитував його, що саме йому відомо про злочин, вчинений в ніч ОСОБА_7 .
Показаннями свідка обвинувачення ОСОБА_11 , який в судовому засіданні показав, що він працює оператором на АЗС БРСМ Нафта в селі Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області, у березні 2016 року, близько другої години ночі, обвинувачений ОСОБА_7 прийшов до приміщення заправки в нетверезому стані і купив пляшку пива та вологі серветки, у нього була розбита брова і було видно кров, він пояснював це тим, що впав, потім обвинувачений пішов у невідомому напрямку, на нічній зміні з ним працювали дві особи: оператор ОСОБА_12 та заправник ОСОБА_13 , обвинуваченого він знав раніше та впізнає.
Показаннями свідка обвинувачення ОСОБА_13 , який в судовому засіданні показав, що він працює на АЗС БРСМ Нафта в селі Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області, працюючи в нічну зміну, точної дати не пам`ятає, близько другої години ночі на заправку прийшов невідомий чоловік, на якого він звернув увагу, так як в нього було розбите обличчя, над правою бровою було розсічення та мав неохайний вигляд, а саме одяг був замазаний крейдою та грязюкою, він почав за ним спостерігати, так як той ходив біля холодильника з напоями та виглядав підозріло, після чого невідомий купив пляшку пива та підійшов до водія фури, що заїхала на заправку та попрохав його відвезти до міста Полтава, на що той спочатку не погоджувався, але через деякий час незнайомець сів у автомобіль і поїхав, після чого він його більше не бачив. У невідомого були гроші в сумі 50 100 гривень, він розрахувався за пиво, та постійно протирав рану на обличчі, події відбувалися навесні 2016 року, на заправці невідома особа знаходилася хвилин 15-20, говорив сам до себе, так як був у стані алкогольного сп`яніння, говорив, що посварився з дружиною, був одягнений у куртку темного кольору та темні брюки, прийшов зі сторони кафе "АЛЕКО", пошкодження було на обличчі з правої сторони над бровою. В судовому засіданні свідок впізнав обвинуваченого та показав, що саме він в ту ніч заходив на АЗС.
Показаннями свідка обвинувачення ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні показала, що вона проживає в селі Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області. Близько 02 години ночі, точно вказати дату не змогла, до її дочки ОСОБА_15 , яка доглядає за потерпілою ОСОБА_8 зателефонували з Херсону, та повідомили, що до потерпілої ОСОБА_8 хтось заліз у хату, донька зателефонувала до поліції та разом з нею та ОСОБА_16 поїхали до потерпілої. Близько 02 години 30 хвилин ночі вони зайшли до потерпілої у хату, у потерпілої була кров на обличчі та на руках, двері у хаті були відчинені, у вікні розбите скло, постіль перевернута, поліна були в крові і лежали розкидані біля плити, потерпілу вони відвели в другу кімнату, щоб вона нічого не чіпала, в подальшому її запросили у якості понятої для проведення слідчих дій, бачила, як речі упаковувалися в пакети, на них вона розписувалася, зазначала, що після огляду, витягувала з-під дивана, як вони прибирали, ще кілька полін, на яких були плями крові, постіль в будинку була скинута з ліжка, у веранді вибито скло.
Показаннями свідка обвинувачення ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні показала, що вона проживає в селі Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області, та доглядає за потерпілою ОСОБА_8 , близько 02 години ночі, точно вказати дату не змогла, їй зателефонувала невістка сина потерпілої із міста Херсона, та повідомила, що до потерпілої хтось заліз у хату, вона зателефонувала до поліції та разом з матір`ю та ОСОБА_16 поїхали до потерпілої додому, близько 02 години 30 хвилин ночі вони зайшли до потерпілої до хати, та сиділа коло ліжка, двері в хаті були вибиті, а вікно розбите, була запрошена у якості понятої при огляді, після обіду, вилучалися бруски дерева та одяг, на полінах були плями крові, пакували у пакети, про що вона розписувалася в протоколі, з пошкоджень у потерпілої була кров на губі і сині надавлені руки.
Показаннями свідка обвинувачення ОСОБА_16 , який в судовому засіданні показав, що вночі, точно вказати дату не зміг, до нього зателефонувала ОСОБА_17 і повідомила, що до потерпілої ОСОБА_8 хтось заліз до хати, вони разом із її дочкою зайшли до домоволодіння потерпілої, побачив, що було вибито двері, все було відчинено і в кухні розбите скло у вікні, бабуся сиділа в залі на дивані, коли вони приїхали дівчата, почали заспокоювати її та дали ліки від серця, вона розповідала те, що прокинулася від того, що не могла повернутися, невідомий тримав її та вимагав гроші, потім та невідома особа по словам потерпілої стягнула її з ліжка додолу і там продовжувала вимагати з неї гроші, а вона схватила дерев`яне поліно і вдарила його по голові, перед цим злочинець забрав у неї гроші з гаманця та пішов з будинку. В подальшому працівники поліції запросили його у якості понятого при проведенні огляду будинку, бачив, як знімали відбитки, збирали докази, пакували осколки дерева, пакети з речовими доказами запаковувалися слідчими і клалися в чемодан, про інші огляди йому більше нічого не відомо.
Показаннями свідка обвинувачення ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні показала, що вона проживає в селі Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області, 20 березня 2016 року її було запрошено в якості понятої при огляді, який здійснювали працівники поліції, при ній вилучили дерев`яні поліна та запакували в пакет, та якийсь светр чи халат, було записано її дані, в будинку було все розкидано, видно сліди боротьби, поліна це були звичайні дрова, щоб топити в плиті, працівники вилучали їх пояснюючи це їй тим, що ними нібито когось вдарили, на них були сліди крові, один пакет був з поліном вона розписувалася за нього, другий з якоюсь тканиною, поліно було розміром від 30 до 50 см., розбитого вікна вона не бачила.
Витягом з кримінального провадження №0000153, відповідно до змісту якого, повідомлення про злочини щодо проникнення та нападу на ОСОБА_8 отримано 20 березня 2016 року (том. 1 а.п. 150), що також підтверджується відповідною заявою від потерпілої ОСОБА_8 (том. 1 а.п. 151).
Протоколом огляду місця події від 20.03.2016 року, з фототаблицями до нього, який здійснено в присутності понятих та експерта (том 1 а.п. 152-167), в якому зафіксовано, спосіб та шлях проникнення до будинку потерпілої ОСОБА_8 через розбиту шибку вікна, вибиті вхідні двері, через які обвинувачений вийшов з будинку, загальний вигляд кухні будинку, де було здійснено напад на потерпілу зі слідами боротьби розкидані речі, дрова, які лежали біля плити. Зафіксовано місце знаходження гаманця, з якого було забрано гроші, фотографіях брусків деревини із плямами схожими на кров та мішковини, яка лежала на підлозі із плямою схожою на кров, загальний вигляд іншої кімнати будинку, де відсутні сліди безпорядку, що підтверджує, як показання потерпілої так і обвинуваченого, що події відбувалися в кухні будинку, обвинувачений проник до будинку через вікно, а вийшов через вхідні двері, наявні сліди, що підтверджують боротьбу між обвинуваченим та потерпілою. Під час огляду вилучено: 1) два сліди рідини бурого кольору (РБК), які упаковані в два паперові конверти; 2) 1 аркуш паперу, який упаковано в пакет експертної служби №0022349.
Актом від 20 березня 2016 року, про застосування службової собаки, яка взяла слід та довела кінолога до АЗС БРСМ Нафта в селі Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області, до акту приєднано схему та карту маршруту (том. 1 а.п. 168-169), відстань від будинку потерпілої до АЗС 349 метрів.
Протоколом перегляду відеозапису від 22 березня 2016 року, з фототаблицями до нього, камери спостереження на АЗС БРСМ Нафта в селі Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області, з фототаблицями до нього, на якому зафіксовано, що обвинувачений ОСОБА_7 зайшов до приміщення АЗС 20 березня 2016 року о 02 годині 02 хвилини та вийшов з нього о 02 годині 15 хвилин, при цьому він купив в магазині пляшку пива та пачку вологих серветок, якими користувався в приміщенні АЗС витираючи щось над правим оком, над бровою (том. 1 а.п. 172-178).
Речовим доказом по справі DVD-R диском, на якому збережено відеозапис від 20 березня 2016 року камери спостереження на АЗС БРСМ Нафта в селі Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області, який був переглянутий у судовому засіданні, який підтверджує те, що 20 березня 2016 року о 02 годині 02 хвилини, обвинувачений ОСОБА_7 зайшов до приміщення АЗС в селі Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області, на обличчі обвинуваченого, над правою бровою проглядається темна пляма, яку він біля каси витирав вологою серветкою, при цьому присутні працівники АЗС.
Протокол перегляду відеозапису та переглянутий відеозапис узгоджуються із показаннями свідків обвинувачення ОСОБА_11 і ОСОБА_13 , що показали суду, що обвинувачений ОСОБА_7 зайшов до АЗС в ніч 20 березня 2016 року, і що в нього на обличчі, над правою бровою, було ушкодження, яке кровоточило.
Протоколом огляду місця події від 20.03.2016 року, з фототаблицями до нього, оглянуто домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 в присутності понятих та експерта (том 1 а.п. 152-167), зафіксовано, місце події, деталі виду обстановки в кухні будинку, де спала потерпіла в момент нападу, додатково вилучено: 1) жіночий халат, жіночий светр; 2) два рубаних фрагменти деревини; 3) 7 слідів пальців рук.
Висновком судово-медичної експертизи № 86 від 21.03.2016 року, згідно якого при обстеженні ОСОБА_8 , у неї були виявлені тілесні ушкодження: синці, що розташовані: в лобно-скроневій ділянці; на лівій щоці; на нижній губі зліва; на тильній поверхні лівого променево-п`ясткового суглобу; на тилі правої кисті, в проекції 1-3 п`ястних кісток; на внутрішній поверхні середньої третини лівого стегна, які могли утворитися не менш, ніж від 7 (семи) точок прикладання сили тупих твердих предметів, по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (том 1 а.п. 188). Висновок узгоджується з показаннями потерпілої щодо застосування по відношенню до неї насильства небезпечного для її здоров`я, а також з поясненнями, що обвинувачений здійснював дії щоб утримувати потерпілу та давив на її шию та голову.
Висновком судово-медичної експертизи № 454 від 20.03.2016 року, згідно якого при обстеженні ОСОБА_7 у нього були виявлені тілесні ушкодження: рана обличчя та крововиливи слизової верхньої губи, які утворилися від дії тупих предметів, або при ударі об такі, можливо в строк та при обставинах вказаних в постанові, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Рана обличчя могла супроводжуватися кровотечею (том 1 а.п. 193-194). Висновок підтверджує можливість отримання ушкоджень обвинуваченим саме в час скоєння злочину, що узгоджується, як з показаннями потерпілої, так і показаннями свідків, які бачили обвинуваченого до і після моменту вчинення злочину.
Протоколом від 24 березня 2016 року, відповідно до якого за особистою заявою обвинуваченого, вилучено речі, в які він був одягнений, а саме: 1) куртка чоловіча темного кольору; 2) брюки чоловічі чорного кольору; 3) піджак чоловічий, чорного кольору; 4) сорочка чоловіча в клітинку (том 1 а.п. 210).
Висновком експертизи волокон та волокнистих матеріалів № 34 від 19.05.2016 року, згідно якого: 1) на халаті гр. ОСОБА_19 , в числі сторонніх волокон нашарування, виявлено одне поліефірне волокно чорного кольору, яке має спільні ролові ознаки з відповідними волокнами, які входять до складу брюк гр. ОСОБА_7 ; 2) На брюках гр. ОСОБА_7 , в числі сторонніх волокон нашарування, виявлено два волокна червоного кольору та одне волокно жовтого кольору, які мають спільні родові ознаки з відповідними волокнами, які входять до складу халату гр. ОСОБА_8 . На куртці гр. ОСОБА_7 , в числі сторонніх волокон нашарування, виявлено два волокна бавовни червоного кольору, одне волокно жовтого кольору та одне волокно блакитного кольору, які мають спільні родові ознаки з відповідними волокнами, які входять до складу халату гр. ОСОБА_8 (том 1 а.п. 223-228). Висновок підтверджує перебування обвинуваченого в будинку потерпілої та узгоджується з показами потерпілої щодо застосування до неї насильства. При цьому суд зазначає, що була перевірена версія сторони захисту, яка не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, що результати експертизи могли бути сфальсифікованими слідством. Суд встановив, що речі потерпілої були вилучені та опечатані 20 березня 2016 року, під час огляду будинковолодіння потерпілої, речі обвинуваченого були вилучені та опечатані 24 березня 2016 року, що виключає можливість контакту даних речей до проведення експертизи, а експертом в своєму висновку не зазначається, що пакування було порушено.
Протоколом від 24 березня 2016 року про отримання зразків крові обвинуваченого для експертизи (том 1 а.п. 230).
Протоколом огляду від 24 квітня 2016 року, яким в приміщенні СУ ГУ НП в Полтавській області, у присутності понятих, повторно оглянуто брусок деревини, який було вилучено на місці скоєння злочину 20 березня 2016 року, який здійснено для встановлення факту, чи дійсно на бруску деревини є плями схожі на плями крові, для наступного призначення відповідної судової експертизи. В судовому засіданні було допитано заступника начальника відділу СУ ГУ НП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_20 , який підтвердив причини огляду, пояснивши, що речовий доказ був недостатньо описаний при здійсненні вилучення на місці, а тому потрібний був повторний огляд для прийняття рішення щодо можливості направлення даного речового доказу на експертизу. Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_21 , яка була присутня під час огляду у якості понятого, підтвердила, що при ній було здійснено розпакування, огляд та запакування дерев`яного бруска, на якому була пляма схожа на кров. Протоколом огляду зафіксовано, що на одному з ребер бруска є пляма діаметром близько 1 см., схожа на пляму крові (том 2 а.п. 24-28).
Висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-319 від 01.08.2016 року, згідно якого: 1) на наданому на дослідженні фрагменті деревини (об`єкт №1) виявлена кров людини та встановлено її генетичні ознаки (таблиця 1.1, додаток 1); 2) генетичні ознаки слідів крові, виявлених на фрагменті деревини (об`єкт 1) збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_7 та об`єкті №1, складає 2,73 х 10-36. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 3,66 х 1035 осіб. Висновок підтверджує наявність на бруску деревини, який вилучено з помешкання потерпілої, крові, яка належить обвинуваченому (том 2 а.п. 33-42).
Протоколом огляду від 02 серпня 2016 року з фототаблицями до нього, яким встановлено, що від повороту до села Бірки Великобагачанського району, до якого обвинуваченого ОСОБА_7 підвезли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 в селі Коноплянка Великобагачанського району Полтавської області відстань становить 3700 метрів (том 2 а.п. 63-67).
Актом судово-психіатричної експертизи № 194 від 28.04.2016 року, згідно висновку якого: 1) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, що відноситься до інкримінованого протиправного діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством чи іншим хворобливим станом психіки не страждав і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; 2) ОСОБА_7 на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством чи іншим хворобливим станом психіки не страждає і може усвідомлювати свої дії та керувати ними; 3) ОСОБА_7 під дію ч. 2-3 ст. 19 та дію ст. 20 КК України не підпадає. Може постати перед судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Речовими доказами (при цьому оглядалися і пакети експертної служби, в які вони були запаковані), оглянутими в судовому засіданні, а саме: 1) фрагмент деревини з плямами бурого кольору; 2) пакет з одягом обвинуваченого ОСОБА_7 (чоловіча темна куртка, брюки чоловічі темного кольору, сорочка чоловіча в клітинку, піджак чоловічий темного кольору); 3) пакет до висновку експерта від 12.04.2016 року №10-176 та фрагменти деревини; 4) пакет до висновку експерта від 10.04.2016 року №10-176, зразок крові ОСОБА_7 , вилучений 24.03.2016 року; 5) розкритий пакет вологих салфеток та кошти, які були вилучені при затриманні обвинуваченого в сумі 25 гривень. Інші речові докази з ініціативи сторін, не оглядалися.
При цьому колегія суддів зазначає, що оглянутий в судовому засіданні дерев`яний брусок, відповідає тому, фотографія якого долучена до матеріалів кримінального провадження на аркушах кримінального провадження 26, 27 том 2, що також підтвердив допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_22 , який оглянувши даний речовий доказ та долучені до матеріалів кримінального провадження вказав, що форма, розмір, а також розташування і форма плями крові на бруску оглянутому в судовому засіданні збігаються з дерев`яним бруском на фотографіях, зазначених вище, сторінок кримінального провадження.
Щодо оглянутого в судовому засідання номерного пакету експертної служби №0793514, пакет оглядався разом з речовими доказами, зображення його також є на а.п. 26 том 2, то наявність в одному з написів, що фіксує дату, а саме 20.03.2016 року, виправлення не застереженого особою, яка здійснювала пакування, де є виправлення "місяця" з 06 на 03, не вказує на його фальсифікацію, що підтверджується, як іншою датою, яка повинна дублювати дану дату, і в ній зазначено саме дату - ІНФОРМАЦІЯ_3 , так і показаннями експерта ОСОБА_22 , який в судовому засіданні пояснив, що саме він здійснював пакування речових доказів під час двох оглядів домоволодіння потерпілої ОСОБА_8 20 березня 2016 року, та міг зробити дану описку в одній із дат та підтвердив, що підписував пакети він, крім того, суд звертає увагу на наявність на пакеті пакування підписів слідчого ОСОБА_23 та двох понятих, які були допитані в судовому засіданні і вказували, що пакування деревини здійснювалося саме 20 березня 2016 року.
Колегія суддів не вважає допустимим доказом по справі, протокол слідчого експерименту від 07 липня 2016 року, який проведено за відсутності понятих, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 223 КПК України є недопустимим.
Показання свідків захисту ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , які є дружиною та дочкою обвинуваченого ОСОБА_7 , та в своїх показаннях наданих суду показали, що 19 березня 2016 року в селі Остап`є Великобагачанського району Полтавської області відмічали вдома день народження дитини ОСОБА_25 , а близько 21 години ОСОБА_7 пішов до магазину випити пива, маючи з собою грошові кошти в сумі 50 гривень, жодним чином не спростовують доводів обвинувачення. Крім цього, дані свідки будучи родичами обвинуваченого, об`єктивно є особами, що зацікавлені в результатах розгляду даної справи.
Показання свідків обвинувачення ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , які є працівниками ГУ НП у Полтавській області, відповідно до ч. 7 ст. 97 КПК України, судом не розглядаються, яка допустимі докази по даному кримінальному провадженню, але приймаються, як такі, що спростовують версію сторони захисту про фальсифікацію окремих доказів сторони обвинувачення.
Суд не погоджується з показаннями обвинуваченого, що він застосував насильство над потерпілою, тому що злякався і намагався в такий спосіб заставити її не кричати, з огляду на те, що потерпіла в своїх показання, наданих суду, вказувала, що прокинулася тільки після того, як відчула, що на ній хтось лежить та давить і душить її, що вказує саме на напад на потерпілу, крім того, саме застосувавши насильство, яке було небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, обвинувачений в такий спосіб подавивши її волю та змусив потерпілу віддати йому грошові кошти в сумі 300 гривень, і лише тоді відбулися події, які призвели до того, що обвинувачений пішов з будинку.
Суд зазначає, що в ході судового засідання не знайшли свого підтвердження доводи сторони захисту, які були висунуті нею до моменту зміни позиції обвинуваченим, що відбулося під час судових дебатів, що окремі докази обвинувачення сфальсифіковані, крім того, після відновлення стадії з`ясування обставин справи та перевірки їх доказів, обвинувачений пояснив, що в такий спосіб прагнув уникнути відповідальності.
Судом перевірено також підстави, які спонукали обвинуваченого на стадії судових дебатів, змінити свою позицію з повного не визнання вини на по суті часткове визнання вини, обвинувачений стверджував, що вирішив добровільно зізнатися, і що зміна його позиції не є результатом застосування до нього насильства, примусу, погроз чи обману, а пов`язаною з його розкаянням у вчиненому.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 в своїх показаннях про те, що нібито він свою куртку, в яку був одягнений на час вчинення злочину, обвинувачений зняв та залишив біля колодязя будинковолодіння потерпілої, не узгоджується з висновком експертизи волокон та волокнистих матеріалів № 34 від 19.05.2016 року, і судом оцінюється критично.
Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті, а тому суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 розкаяння винного щодо скоєного на стадії судових дебатів.
Оцінивши зібрані по справі докази в межах висунутого обвинувачення, суд вважає вину ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведеною повністю.
Таким чином, протиправні дії ОСОБА_7 , які проявилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаному з проникненням у житло, слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 187 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає розкаяння винного щодо скоєного на стадії судових дебатів.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, вчинення злочину щодо особи похилого віку.
При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд виходив із загальних засад призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який віднесено до особливо тяжких злочинів, даних, що характеризують його особу, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, розміру викраденого майна, ставлення потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні. Судом враховується сімейний стан обвинуваченого, зокрема, що він має на утриманні двох неповнолітніх дочок, сам пенсіонер, а також стан здоров`я обвинуваченого, який має ряд захворювань.
Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 згідно кримінального законодавства є не судимим, оскільки судимості, зазначені в обвинувальному акті, є погашені.
За таких обставин суд приходить до переконання про доцільність призначення цьому обвинуваченому мінімального покарання у виді позбавлення волі з її реальним відбуванням, не вбачаючи ніяких законних підстав для звільнення від покарання та застосування положень ст. 69 КК України, що сприятиме досягненню мети його виправлення і перевиховання та запобігання вчинення ним нових злочинів у майбутньому.
З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий корисливий злочин, з урахуванням його наслідків, суд вважає за можливе при призначенні покарання обвинуваченому застосувати додаткове покарання, згідно санкції ч. 3 ст. 187 КК України, у виді конфіскації 1/4 частини майна, що є його особистою власністю.
Речові докази по даному кримінальному провадженню: 1) два бруски деревини, фрагмент деревини, дактилокарта, фрагмент мішковини, зразок крові ОСОБА_7 , розкритий пакет вологих серветок, зразок крові ОСОБА_8 , волокна з одежі, аркуші паперу, передані на зберігання до кімнати речових доказів Великобагачанського районного суду Полтавської області, слід знищити; 2) особистий одяг обвинуваченого ОСОБА_7 : куртка темного кольору, бруки темного кольору, піджак темного кольору, сорочка в клітинку, які передані на зберігання до кімнати речових доказів Великобагачанського районного суду Полтавської області, слід повернути обвинуваченому; 3) особистий одяг потерпілої ОСОБА_8 : халат, светр, які передані на зберігання до кімнати речових доказів Великобагачанського районного суду Полтавської області, слід повернути потерпілій; 4) грошові кошти, які вилучені в обвинуваченого ОСОБА_7 , на загальну суму 25 (двадцять п`ять) гривень 00 копійок, які зберігаються разом з іншими речовими доказами в кімнаті речових доказів Великобагачанського районного суду Полтавської області, слід повернути потерпілій; 5) DVD-R диск, який приєднано до кримінальної справи №525/824/16-к, слід зберігати разом з матеріалами кримінальної справи.
По справі маються процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз (том 1 а.п. 205, 222, 233, 250, том 2 а.п. 11, 32) на загальну суму 19572,56 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят дві) гривні 56 копійок, які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Обвинувачений по даному кримінальному провадженню був затриманий 20 березня 2016 року, протокол затримання від 20.03.2016 року (том 1 а.п. 195) та в подальшому до нього був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався до постановлення вироку по справі.
За результатами розгляду справи, суд приходить до переконання про доцільність та необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому суд приймає до уваги обставини, що ОСОБА_7 , засуджений до реальної міри покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, а отже, може ухилитися від виконання вироку, продовжити злочинну діяльність, при цьому застосувавши положення ч. 5 ст. 72 КК України.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7(сім) років із конфіскацією 1/4 (однієї четвертої) частини майна, що є його особистою власністю.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня затримання 20 березня 2016 року. Зарахувати у строк покарання перебування у попередньому ув`язненні по даному кримінальному провадженню з 20 березня 2016 року по день набрання чинності даним вироком, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Обраний ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.
Речові докази по даному кримінальному провадженню: 1) два бруски деревини, фрагмент деревини, дактилокарта, фрагмент мішковини, зразок крові ОСОБА_7 , розкритий пакет вологих серветок, зразок крові ОСОБА_8 , волокна з одежі, аркуші паперу, передані на зберігання до кімнати речових доказів Великобагачанського районного суду Полтавської області, після набрання вироком законної сили, знищити; 2) особистий одяг обвинуваченого ОСОБА_7 : куртка темного кольору, бруки темного кольору, піджак темного кольору, сорочка в клітинку, які передані на зберігання до кімнати речових доказів Великобагачанського районного суду Полтавської області, після набрання вироком законної сили, повернути обвинуваченому; 3) особистий одяг потерпілої ОСОБА_8 : халат, светр, які передані на зберігання до кімнати речових доказів Великобагачанського районного суду Полтавської області, після набрання вироком законної сили, повернути потерпілій; 4) грошові кошти, які вилучені в обвинуваченого ОСОБА_7 , на загальну суму 25 (двадцять п`ять) гривень 00 копійок, які зберігаються в кімнаті речових доказів Великобагачанського районного суду Полтавської області, після набрання вироком законної сили, слід повернути потерпілій ОСОБА_8 ; 5) DVD-R диск, який приєднано до кримінальної справи №525/824/16-к, після набрання вироком законної сили, зберігати разом з матеріалами кримінальної справи №525/824/16-к.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз на загальну суму 19572,56 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сімдесят дві) гривні 56 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційних скарг через Великобагачанський районний суд.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3