Дата документу Справа № 317/1054/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/987/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 317/1054/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.81 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 13 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 13 квітня 2017 року відмовлено у задоволенні подання адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 .

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , мотивоване тим, що ОСОБА_8 засуджений 05.12.2013 року Пологівським районним судом Запорізьої області за ч. 2 ст. 156, ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі (початок строку 10.07.2013 року; кінець строку 04.05.2019 року). Станом на 16.03.2017 року відбув більш як 2/3 строку покарання.

Відмовляючи в задоволенні подання виправної колонії, суд зазначив, що на теперішній час суд не знайшов достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 , оскільки встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не свідчать про його виправлення та перевиховання.

В апеляційній скарзі засуджений просить розглянути матеріали провадження відносно нього, так як він довів, що своєю працею та поведінкою до життя виправився та готовий до повернення в соціум та взяти до уваги всі судово-медичні експертизи, які вказують, що він не скоював злочину, в якому його звинуватили. Зазначає, що підставою відмови у задоволенні подання колонії стало невідшкодування позову, який не був затребуваний та, відповідно до закону, якщо позов не затребуваний потерпілою стороною, то він не повинен шукати шляхи як його сплатити. Крім того, в рахунок відшкодування позову потерпілій стороні він залишив всі меблі, які придбав за свої гроші, також його мати всіляко допомагає дітям. Він, перебуваючи в колонії з першого дня працює в промзоні, однак заробітної плати, яку він отримує недостатньо, щоб сплатити позов. Просить надати можливість йому вийти на волю та своєю чесною працею довести, що він гідна людина, яка може перебувати в суспільстві, працювати та матеріально допомагати своїм дітям, яких він дуже любить.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; адвоката, яка прохала задовольнити апеляційну скаргу; прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Вимогами ч. 2 ст. 67 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 засуджений 05.12.2013 року Пологівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 156, ст. 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Кінець строку відбування покарання за цим вироком припадає на 04.05.2019 року.

Згідно характеристики, на підставі якої адміністрація державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» Міністерства юстиції України, звернулася з поданням до районного суду про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 19.07.2013 року. Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області допустив одне порушення вимог режиму тримання, яке виразилось у зберіганні заборонених предметів, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника слідчого ізолятору, стягнення накладене до набуття вироком чинності, заохочень не мав. З 07.04.2014 року відбуває покарання у Біленьківській виправній колонії № 99. За час відбування покарання характеризується позитивно, порушень режиму відбування не допускає, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався чотири рази правами начальника установи та один раз правами начальника відділення СПС. На виробництві установи був працевлаштований на дільниці «Лісопилка» різноробочим, до виконання своїх обов`язків ставився сумлінно, завдання виконував вчасно. Приймав участь у проведенні ремонтних робіт в приміщеннях виробництва установи, також приймав участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі. З 10.11.2016 року відбуває покарання на дільниці соціальної реабілітації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№99)», характеризується позитивно, порушень режиму відбування покарання не допускає, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався один раз правами начальника відділення СПС. Працевлаштований на дільниці соціальної реабілітації різноробочим, до виконання своїх обов`язків ставиться сумлінно, завдання виконує вчасно. Приймає участь у проведенні ремонтних робіт в приміщеннях дільниці соціальної реабілітації, також приймає участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Виконує, передбачені законом, вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Однак, відмовляючи в поданні, суд фактично побудував свій висновок про те, що ОСОБА_8 не довів своє виправлення, констатацією наявності шкоди, яка не виплачується у зв`язку з відсутністю виконавчого листа, наявністю одного стягнення, яке погашено 17.03.2014 року (з дати набуття вироком чинності), не розкаювався на час розгляду справи в суді, оскаржував вирок вважаючи себе невинним, не розкаюється та критично не оцінює події і на теперішній час, і не надав оцінки його позитивній характеристиці від 16.03.2016 року (а.п. 5-6), а отже у достатній мірі не обґрунтував своє рішення.

Згідно до характеризуючих засудженого даних, оцінюючи його поведінку, колегія суддів вважає, що сукупність даних, що характеризують засудженого, в тому числі, його усвідомлення скоєння злочину, каяття щодо скоєного, ставлення до праці, соціальна спрямованість, наявність заохочень, вказують на те, що ОСОБА_8 довів своє виправлення, а тому підлягає умовно-достроковому звільненню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Запорізького районного суду Запорізької області від 13 квітня 2017 року щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали, якою подання адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 13 квітня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання адміністрації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 05.12.2013 року, у відповідності до ст. 81 КК України, на один рік дев`ять місяців п`ятнадцять днів.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4