Справа № 448/1725/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/831/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2016 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 24 грудня 2016 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави,

з участю прокурора ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 24 грудня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Мостиського ВП Яворвського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_8 , та обрано запобіжний заход підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави. Строк дії ухвали закінчується 19.02.2017 року.

На дану ухвалу подав апеляційну скаргу захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.
У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог захисник покликається на те, що жодний ризик у клопотанні про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачений ст.177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений, зокрема, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідка.

При цьому захисник вважає обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави занадто суворим запобіжним заходом, який розходиться із практикою ЄСПЛ та судовою практикою України.

З огляду на вище викладене, захисник просить змінити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт та вважає, що такий запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі може повністю запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При апеляційному розгляді прокурор заперечив апеляційну скаргу та наведені в ній мотиви, вважає законним та обґрунтованим обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, вивчивши матеріали провадження, встановила наступне.
Про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_7 був повідомлений органом досудового розслідування 23.12.2016 року.

З пред`явленої ОСОБА_7 підозри вбачається, що в ніч з 21.12.2016 року на 22.12.2016 року в житловому будинку в АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 разом із ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , що виник раптово на ґрунті особистих неприязних мотивів, під час спільного розпивання спиртних напоїв, нанесли останньому удари руками та ногами по голові і тілу, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, а саме крововиливів під м`яку та тверду мозкові оболонки, що призвело до набряку та стискання головного мозку та викликало зупинку серцевої діяльності та дихання, внаслідок яких настала смерть потерпілого ОСОБА_11 ..
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме: протоколами огляду місця події від 22.12.2016 року, протоколами медичного висновку ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на стан алкогольного сп`яніння від 22.12.2016 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 22.12.2016 року, протоколами допиту підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_10 від 23.12.2016 року.

Санкцією ч.2 ст.121 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тобто ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді та переконаний, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків чи іншого підозрюваного, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Також слідчим суддею при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, правильно враховано особу підозрюваного, який ніде не працює та проживає один.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, приходить до переконання, що підозрюваному ОСОБА_7 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді місцевого суду про те, що у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України не визначено підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави, при цьому слідчим суддею правомірно враховано те, що злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , було вчинено із застосуванням фізичного насильства, що спричинило смерть людини.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.183, 194, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 24 грудня 2016 року про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: