Провадження №1-кс/337/558/2013
Справа № 337/7139/13-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2013 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду міста Запорожжя Бредун Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., за участю прокурора Черніченко І.М., розглянувши клопотання слідчого СВ Хортицького РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 про надання тимчасового доступу до речей і документів, що містять банківську таємницю, за кримінальним провадженням №0002782 від 22 листопада 2013 року,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2013 року слідчий Севодіна В.Г. звернулася до суду з клопотанням, в якому просила зобовязати центральне відділення ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» (, МФО 313399), розташований за адресою: м. Запоріжжя, пл. Інженерна 1, надати слідчому СВ Хортицького РВ ЗМУ ОСОБА_1 тимчасовий доступ до речей і документів, а саме: можливість ознайомлення та отримання завіреної копії виписки з розшифровками по рахунку № 827745 на імя ОСОБА_2, з відображенням часу, місця проведення транзакцій по вказаній картці за період часу з 21 листопада 2013 року по 28 листопада 2013 року.

В клопотанні слідчий зазначив, що 21 листопада 2013 року приблизно в 17:00 годині ОСОБА_3 на її домашній телефон № 277-21-82 зателефонував незнайомий чоловік та повідомив, що, нібито, її син ОСОБА_4 на чужому автомобілі збив пішохода, який знаходиться в тяжкому стані в лікарні. Далі трубку взяв чоловік, який представився співробітником Жовтневого РВ ОСОБА_5, та пояснив, що батьки потерпілої дівчини, які знаходяться в лікарні, написали заяву до міліції, але готові її забрати за певну грошову суму. Після цього цей чоловік дав номер мобільного телефону іншої особи ОСОБА_6. Зателефонувавши за вказаним номером, ОСОБА_3 спілкувалася з чоловіком, який представився батьком потерпілої та пояснив, що забере заву, якщо вона переведе на його рахунок 5000 гривень. Далі від чоловіка, який представився ОСОБА_6, вона отримала номер рахунку № 521-153-743-182-77-45 на імя ОСОБА_2, на який через термінал «ПриватБанку», який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів 4 в м. Запоріжжі, перелічила грошові кошти в сумі 5000 гривень, а потім зателефонувала своєму сину, який пояснив що з ним все добре.

За даним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про правопорушення 22 листопада 2013 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002785 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що для повного та обєктивного дослідження обставин даного правопорушення, з метою встановлення особи, яка скоїла вказане правопорушення, на даний час виникла необхідність в отримані тимчасового доступу до речей та документів, які знаходяться у володінні ПАТ комерційного банку «ПриватБанк», а саме виписку з розшифровками по рахунку №827745 на імя ОСОБА_2 за період часу з 21 листопада 2013 року по 28 листопада 2013 року, з відображенням часу, місця проведення транзакцій по вказаній картці.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, яке просив задовольнити, та надати доступ до речей і документів, а розгляд справи провести без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Особа, у володінні якої знаходяться речі і документи, була повідомлена про судовий розгляд належним чином, але в судове засідання не зявилась, що у відповідності до ч.4 ст. 163 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

Заслухавши прокурора, дослідивши надані матеріали та клопотання, вважаю його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Пунктом 5 частини 1 статті 162 КПК України інформація, вказана у клопотанні, віднесена до охоронюваної законом таємниці.

У вказаному випадку, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність підстав, передбачених ч.ч.5, 6 ст. 163 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 163 КПК України в клопотанні слідчого зазначено, у володінні якої особи перебувають необхідні речі і документи, а саме: центральне відділення ПАТ комерційний банк «ПриватБанк», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пл. Інженерна, 1; обґрунтовано їх значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема: встановлення особи, яка скоїла вказане правопорушення.

Згідно ч.6 ст. 163 КПК України слідчим та прокурором доведено, що відомості, про надання доступу до яких заявлено клопотання, хоча і становлять банківську таємницю, однак можуть бути використані як докази, і що іншими способами обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, встановити неможливо.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 159, 160, 162, 163, 164 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Зобовязати адміністрацію Запорізького центрального відділення публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, МФО 313399), розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пл. Інженерна 1, надати слідчому СВ Хортицького РВ ЗМУ ОСОБА_1 тимчасовий доступ до речей і документів, а саме можливість ознайомлення та отримання завіреної копії виписки з розшифровками по рахунку №827745 на імя ОСОБА_2 за період часу з 21 листопада 2013 року по 28 листопада 2013 року, з відображенням часу, місця проведення транзакцій по вказаній картці.

Строк дії ухвали встановити 14 днів до 13 грудня 2013 року.

У разі невиконання ухвали суду про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд в порядку ст. 166 КПК України вправі постановити ухвалу про дозвіл на проведення згідно з положеннями КПК України обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей та документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Д.С. Бредун