АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/865/2017 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

10 лютого 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року у кримінальному провадженні №0008394 стосовно ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Не цей вирок подали апеляційні скарги: обвинувачений - 25 січня 2017 року та захисник - 27 січня 2017 року.
Матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_3 надійшли до суду апеляційної інстанції 09 лютого 2017 року.

Вивчивши апеляційні скарги обвинуваченого та захисника, вважаю, що вони не відповідають вимогам ч. 2 ст. 396 КПК України.

Так, за змістом положень ч. 2 ст. 396 КПК України апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду, вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції.

Особа, що подає апеляційну скаргу, зобов`язана зазначити, які існують підстави для скасування або зміни судового рішення, навести обґрунтування своєї позиції.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_3 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та неповноту судового розгляду, стверджуючи при цьому, що в суді не була доведена наявність в його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження направити на новий розгляд у Святошинський районний суд м. Києва, проте не вказує підстави, передбачені ст. 415 КПК України, на обґрунтування свого прохання.

Зокрема, суд апеляційної інстанції згідно з ч. 1 ст. 415 КПК України скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо:

1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою;

3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Згідно з ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, зокрема, якщо:
2) судове рішення ухвалено незаконним складом суду;

3) судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою;

4) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою;

5) судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання;

6) порушено правила підсудності;

7) у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 не можна визнати такою, що відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду за висунутим ОСОБА_3 обвинуваченням за ч. 2 ст. 186 КК України, недопустимість доказів, якими суд обґрунтував свої висновки щодо винуватості ОСОБА_3 , тобто вважаючи, що вирок суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню, просить цей вирок змінити в частині призначеного покарання та застосувати до ОСОБА_3 найменшу міру покарання, передбачену ч. 2 ст. 186 КК України.

Отже, прохання апелянта суперечить доводам, викладеним в апеляційній скарзі, що унеможливлює визначити межі оскарження вироку суду першої інстанції, а тому слід визнати апеляційну скаргу захисника такою, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 396 КПК України.

Враховуючи, що наведені недоліки апеляційних скарг перешкоджають розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, то апеляційні скарги як обвинуваченого, так і захисника, підлягають залишенню без руху з наданням семиденного строку для усунення вищенаведених недоліків та роз`ясненням, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя-доповідач,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року у кримінальному провадженні №0008394 залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом семи днів з дня отримання ухвали.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року у кримінальному провадженні №0008394 стосовно ОСОБА_3 залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом семи днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому та захиснику, що відповідно до ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала, якщо вона не усунула недоліки апеляційної скарги, котру залишено без руху, в установлений строк.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва -

доповідач по справі ОСОБА_2