Єдиний унікальний номер справи 185/1692/17
Провадження № 1-кп/185/187/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваної - ОСОБА_4

розглянувши в приміщенні суду у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000431 від 14 лютого 2017 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Єнакієво Донецької області, громадянки України, з вищою освітою, в декретній відпустці, маючої на утриманні неповнолітню дитину 2016 р.н. та перебуваючої у стані вагітності, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2015 року в денний час доби, ОСОБА_4 , з метою отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, звернулась з письмовою заявою до Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради за адресою: м. Павлоград, вул. Центральна 47.

Перед складанням заяви ОСОБА_4 було роз`яснено, що відповідно до абзацу четвертого п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, не надається у випадку наявності у неї чи будь-кого з членів сім`ї на депозитному рахунку коштів в сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

ОСОБА_4 , 25 листопада 2015 року у денний час доби, знаходячись в приміщенні Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради за адресою: м. Павлоград, вул. Центральна, 47, достовірно знаючи про те, що на її ім`я в ПАТ «Альфа-Банк» 11 вересня 2015 року відкритий депозитний рахунок на суму 21739,04 гривень, при написанні заяви про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, вказала про відсутність у неї грошових коштів на депозитному банківському рахунку у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Розглянувши заяву ОСОБА_4 , Управлінням соціального захисту населення Павлоградської міської ради, щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, була призначена ОСОБА_4 з 25 листопада 2015 року по 24 травня 2016 року.

За період часу з 25 листопада 2015 року по 11 грудня 2015 року Управлінням соціального захисту населення Павлоградської міської ради через казначейський рахунок ОСОБА_4 було перераховано адресну допомогу на загальну суму 530,40 гривні, що встановлено перевіркою Східного офісу Держаудитслужби.

Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що вона не має права на отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, у випадку наявності у неї чи будь-кого з членів сім`ї на депозитному рахунку коштів в сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, достовірно знаючи про те, що на її ім`я у ПАТ «Альфа-Банк» 11 вересня 2015 року відкритий депозитний рахунок на суму 21739,04 гривень, навмисно, в порушення абзацу четвертого п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року, перебуваючи в приміщенні Управління соціального захисту населення Павлоградської міської Ради за адресою: м. Павлоград, вул. Центральна, 47, 25 листопада 2015 року у денний час доби, в заяві про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, вказала про відсутність у неї на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та тим самим, шляхом обману незаконно отримала допомогу в розмірі 530,40 гривні, чим завдала збиток державі в особі Управління соціального захисту населення Павлоградської міської ради на сказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Під час судового засідання прокурор просив суд звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям відповідно до вимог ст.45 КК України та закрити дане кримінальне провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_5 надала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, у задоволенні клопотання остання не заперечує, претензій до ОСОБА_4 не має, вказала, що збитки відшкодовані в повному обсязі.

ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора та просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям відповідно до вимог ст.45 КК України, при цьому повністю визнавши свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення згідно висунутої їй підозри, у скоєному щиро розкаялась, вказала, що раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, повністю відшкодувала заподіяні збитки та активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення. Просила суд у зв`язку з дійовим каяттям закрити кримінальне провадження щодо неї.

Вислухавши думку прокурора, враховуючи думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження суд вважає, що клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям підлягає задоволенню.

Згідно ст. 45 КК України, особа яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Передбачене у ст. 45 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 КПК України, тобто у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 щиро розкаялась, визнала себе винною, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, повністю усунула завдану її діями шкоду, раніше не судима, має на утриманні неповнолітню дитину 2016 р.н., перебуває у стані вагітності.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєний злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Суд, оцінюючи у сукупності наведені докази, дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню. ОСОБА_4 вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, визнала повністю вину у вчиненому злочині, щиро розкаялась, добровільно відшкодувавши збитки у повному обсязі заподіяної нею шкоди, також під час досудового розслідування активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, тому її виправлення можливе без притягнення до кримінальної відповідальності. Вказані обставини відповідно до вимог ст. 45 КК України є підставою для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

За таких обставин є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може бути звільнена від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям а тому суд вважає за можливе кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрити та звільнити її від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, дане кримінальне провадження слід закрити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 12, 45 КК України, керуючись ст.ст. 284 ч. 2 п. 1, 285, 286, 287, 288, 314 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку з дійовим каяттям задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000431 від 14 лютого 2017 року, у відношенні ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрити.

Запобіжний захід - не обирався.

Речові докази: відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з моменту її оголошення.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Суддя: ОСОБА_1