Ухвала іменем україни 31 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 08 вересня 2016 року щодо неї,

встановила:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.427 КПК України та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали на усунення недоліків.
У межах строку, наданого на усунення недоліків, ОСОБА_4 повторно надіслала касаційну скаргу та порушує питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.
Разом з тим, зазначені в ухвалі суду від 14 грудня 2016 року недоліки не усунуті.
Так, відповідно до ч.1 ст.438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст.412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.413 КПК України), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст.414 КПК України), даний перелік є вичерпним.
Пунктом 4 частини 2 статті 427 КПК України передбачено, що посилаючись у касаційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, скаржник має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, з обґрунтуванням своїх вимог.
Відповідно до ч.1 ст.433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Як вбачається з касаційної скарги, вказаних вище вимог закону повторно не виконано, оскільки посилаючись на незаконність судових рішень ОСОБА_4 наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження і оцінки доказів, що не може бути предметом перегляду суду касаційної інстанції з огляду на положення ст.ст.438, 433 КПК України.
Крім того, вимоги до суду касаційної інстанції суперечать змісту самої скарги, оскільки ОСОБА_4 просить судові рішення скасувати і закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, при цьому наводить доводи щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Згідно з вимогами п.1 ч.3 ст.429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, ОСОБА_4 не усунула в установлений строк, касаційна скарга підлягає поверненню.

Враховуючи викладене та керуючись ч.3 ст.429 КПК України, колегія суддів
ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 08 вересня 2016 року - повернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3