Справа № 206/1961/17
Провадження № 1-кп/206/193/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" серпня 2017 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.05.2007 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки ,

- 29.10.2009 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська ч. 1 ст. 355 КК України, до покарання у вигляді обмеження волі строком 1 рік, відповідно до ст.71, ст.72 КК України призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць,

- 09.01.2014 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , маючи незняту та непогашену у встановленому порядку судимість за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно вчинив корисливий злочин.

Так ОСОБА_3 08 березня 2017 року близько 01 години 00 хвилин, проходячи вздовж огорожі глухого кута №8 СП «Локомотивне депо станції Нижньодніпровськ-Вузол» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ Українська залізниця», яке розташоване в м. Дніпро, вул. Рибальська,12, де, крізь отвір у паркані на колії № 20 побачив металеві елементи верхньої будови залізничної колії, а саме стикові накладки та стикові болти марки Р-65. У цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна вчинений, повторно, поєднаний з проникненням у сховище.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна вчинений повторно, поєднаний з проникненням у сховище,

ОСОБА_3 , направився до місця свого проживання, за адресою:

АДРЕСА_1 , де, взяв свій гайковий ключ розміром «32х36», з яким 08.03.2017 близько 01 години 40 хвилин повернувся до огорожі глухого кута №8 СП «Локомотивне депо станції Нижньодніпровськ-Вузол».

Знаходячись у вказаний час у вказаному місці, ОСОБА_3 , діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через бетонну огорожу, тим самим проник у сховище, а саме на територію СП «Локомотивного депо станції Нижньодніпровськ-Вузол», де у глухому куті №8 на колії №20 за допомогою гайкового ключа розміром «32х36», який заздалегідь заготував і взяв із собою, шляхом викручування болтів кріплення демонтував стикові накладки марки Р65 4-х отворні у кількості 8 штук, 6-ти отворну в кількості 1 штуки та болти стикові марки Р65 у кількості 36 штук, що належать СП «Нижньодніпровська дистанція колії» РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Після чого, ОСОБА_3 , заволодівши вказаним майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №107 від 19.03.2017 року, заподіяв ПАТ «Українська залізниця» в особі СП «Нижньодніпровська дистанції колії» РФ «Придніпровська залізниця», матеріальну шкоду на загальну суму 1423,53 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах визнав в повному обсязі, при цьому суду показав, що він 08.03.2017 року проходив повз залізничні колії в депо та побачив залізні накладки та болти, сходив до дому за гайковим ключем, після чого повернувся та скрутив все.
У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, тому суд відповідно до ст. 325 КПК України розглядає справу за його відсутності.
Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості, такими, що вірно відображають фактичні обставини справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Підводячи підсумок викладеному, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в:
-таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше сховище, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно (т. 1 а.п. 111), має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.п. 108, 109), скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття.
Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вказує рецидив злочину.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 (із змінами) «Про практику застосування судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо.

Приймаючи наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Крім того, згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь експерта ФОП ОСОБА_7 документально підтверджені витрати за проведення судової експертизи № 107 від 19.03.2017 року у розмірі 230 грн. (т. 1 а.п. 43).
Речові докази: накладки «чотирьох отворові» (8 шт.) марки «Р-65», накладка «шести отворові» (1 шт.) марки «Р-65», стиковий болт «Р-65» (М 27) з гайкою та гравером у зборі, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , повернути до ПАТ «Українська залізниця» за належністю.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний ОСОБА_3 , залишити незмінним до набрання вироком чинності.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1