Справа № 161/619/17 Провадження №11-сс/773/50/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: екстрадиційний арештДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2017 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
громадянина Азербайджанської
Республіки ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2017 року, якою задоволено клопотання заступника прокурора Волинської області ОСОБА_10 про наявність підстав для подальшого тримання під вартою в межах строків екстрадиційного арешту громадянина Азербайджанської Республіки Мірзазаде ОСОБА_11 ,
В С Т А Н О В И В:
Оскаржуваним рішенням задоволення клопотання заступника прокурора області та визнано наявність підстав для подальшого утримання ОСОБА_7 під вартою в межах строку екстрадиційного арешту до фактичної передачі його до Азербайджанської Республіки. Постановлено утримувати ОСОБА_7 в Луцькому СІЗО УДПтСУ у Волинській області.
Не погодившись із вказаною ухвалою ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та обрати йому більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, учасників судового розгляду, які вважали, що слід відкрити провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що слід відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 з таких підстав.
Як вбачається із клопотання заступника прокурора Волинської області, у Бакинському суді по тяжких злочинах розглядається кримінальна справа №122026061 про обвинувачення ОСОБА_7 у учиненні злочинів, передбачених ст.178.3.2 та ст.313 КК Азербайджанської Республіки.

В ході судового розгляду вказаної кримінальної справи ОСОБА_7 ухилився від суду, у зв`язку з чим постановою Бакинського суду по тяжким злочинам від 07.11.2014 його було оголошено в розшук та змінено міру запобіжного заходу на тримання під вартою.

Генеральною прокуратурою України 12.09.2016 отримано запит Генеральної прокуратури Азербайджанської Республіки про видачу ОСОБА_7 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаних злочинів.

Інкриміновані ОСОБА_7 злочини за законодавством України відповідають ч.4 ст.190, ч.2 ст.366 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення на строк більше 1 року.

Так як ОСОБА_7 вчинив інкриміновані йому злочини у 2010-2011 роках, строки давності притягнення до відповідальності, передбачені ст.49 КК України. не закінчилися.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 22.09.2016 щодо ОСОБА_7 застосовано екстрадиційний арешт строком до 12 місяців до вирішення питання про видачу останнього та фактичної передачі до Азербайджанської Республіки.
Постановою заступника Генерального прокурора України від 25.11.2016 прийнято рішення про видачу ОСОБА_7 до Азербайджанської Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно вимог до ч.9 ст.584 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором.
Згідно п.п.10, 11, 12 ст.584 КПК України, екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення. За скаргою особи, до якої застосовано екстрадиційний арешт, або її захисника чи законного представника слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, не частіше одного разу на місяць перевіряє наявність підстав для звільнення особи з-під варти.
Таким чином, ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 22.09.2016 щодо ОСОБА_7 застосовано екстрадиційний арешт строком до 12 місяців до вирішення питання про видачу останнього та фактичної передачі до Азербайджанської Республіки.
Подану ОСОБА_7 апеляційну скаргу на вказане рішення ухвалою Апеляційного суду Волинської області залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тому необхідно врахувати рішення по справі «Мельник проти України», відповідно до якого, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Отже, діючим КПК України не передбачено можливості оскарження ухвали слідчого судді про визнання підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), а оскарженню підлягає лише ухвала про його застосування, що й було зроблено ОСОБА_7 раніше, шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 22 вересня 2016 року. За результатами розгляду вказаної апеляції рішення слідчого судді ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 05 жовтня 2016 залишено без змін.
Тому посилання слідчого судді в оскаржуваному рішенні про можливість його апеляційного оскарження не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.
Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Отже, враховуючи наведені обставини, апеляційний суд вважає, що слід відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 20.01.2017.
При цьому слід звернути увагу ОСОБА_7 на те, що він, як особа до якої застосований екстрадиційний арешт, або його захисник, мають право в установленому законом порядку звернутись до слідчого судді зі скаргою про наявність підстав для звільнення його з-під варти.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.399, 419, 422, 583, 584 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2017 року.
Апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути ОСОБА_7 .

Головуючий

Судді