АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1190/17 Справа № 204/1914/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали кримінального провадження № 0000021 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Донецьке, м. Кіровськ, Луганської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31 травня 2013 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 31.12.2014 року на підставі ст. 84 КК України, в зв`язку з хворобою;

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

Кримінальне провадження розглянуто за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року, ОСОБА_6 визнано винним за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирався.
Вирішено питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.

Прийнято рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати в частині призначеного покарання вирок Красногвардійсього районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2017 року та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2013 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 7 (сім) місяців.

В інший частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину і правильність кваліфікації його дій, посилається неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом закону, який підлягає застосуванню. Зазначає, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 31.05.2013 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська бувзасуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавленняволі. Останньому 26.01.2013 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання підвартою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2014 року, ОСОБА_6 звільнений від подальшого відбування покарання на підставі ст. 84 КК України, в зв`язку з хворобою. Таким чином, невідбута частина покарання складає 2 роки 6 місяць 25 днів.

Новий злочин, за який останнього засуджено вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.04.2017 року, ОСОБА_6 вчинив 22.01.2017 року, тобто до повного відбуття основного покарання у виді позбавлення волі.

Втім суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог, призначаючи покарання ОСОБА_6 , не застосував положення ст. 71 КК України, що призвело до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 22.01.2017 року о 07:30 год., знаходячись в роздягальні храму «Харі Крішна», який знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Ярмарковий Узвіз, буд. № 39, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, умисно, повторно, таємно викрав чуже майно, а саме: гаманець з грошима в сумі 500 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_8 , але злочин не було закінченоно з причин, які не залежали від його волі оскільки ОСОБА_6 був затриманий працівником охорони.

В ході апеляційного розгляду прокурор, підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити у повному обсязі.

Обвинувачений заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників які приймали участь в ході апеляційного розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Дніпропетровської області підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, а також про юридичну кваліфікацію його дій є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені представленими у справі доказами, належно оцінені та викладені у вироку, ніким з учасників судового процесу не оспорюються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну вироку, вважається неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, зокрема при застосуванні закону про призначення покарань.

Зі змісту ст. 370 КПК України вбачається, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

В той же час, судом першої інстанції вказані норми кримінального процесуального закону виконані не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 421 КПК України обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

За змістом ч. 2 ст. 84 КК України передбачено , що особа, яка після вчинення злочину або постановления вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 КК України передбачено, що у разі одужання осіб, зазначених у частині другій цієї статті, вони повинні бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбачені статтями 49 або 80 цього Кодексу, або відсутні інші підстави для звільнення від покарання.

Згідно зі ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, зокрема невідбутою частиною покарання за попереднім вироком необхідно вважати й невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 31 травня 2013 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська був засуджений за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2014 року, ОСОБА_6 звільнений від подальшого відбування покарання на підставі ст. 84 КК України, в зв`язку з хворобою, невідбута частина покарання складає 2 роки 6 місяць 25днів.

Проте новий злочин, за який останнього засуджено вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року, ОСОБА_6 вчинив 22 січня 2017 року, тобто до повного відбуття основного покарання у виді позбавлення волі.

Втім суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог, призначаючи покарання ОСОБА_6 , не застосував положення ст. 71 КК України, що призвело до неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, також, за вчинення корисливих злочинів, нові кримінальні правопорушення скоїв у період іспитового строку, призначеного за попереднім вироком, оставини які пом`якшують покарання, а саме, повне визнання обвинуваченим своєї вини у скоєному та щире каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за правилами ст. 71 КК України.
З урахуванням вищезазначеного, підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів не вбачає.
На думку колегії суддів, покарання у вигляді реального позбавлення волі буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушеньі відповідатиме вимогам ст. 65 КК України.
А тому виходячи з наведеного апеляційна скарга заступника прокурора Дніпропетровської області підлягає задоволенню.

Заява ОСОБА_6 , що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з неврученням йому копії вироку суду першої інстнації беспідставні та спростовуються розпискою яка міститься в матеріалах кримінального провадження, відповідно до якої ОСОБА_6 отримав копію вироку 21 квітня 2017 року, а також розпискою прокурора про отримання ним вищевказаного вироку суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 413, 420, 421 КПК України, колегія суддів судової палати,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2017 року в частині призначеного ОСОБА_6 покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2013 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 7 (сім) місяців.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку в судову палату у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, з дня проголошення вироку судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому і прокурору та не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

_____________ ____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4