У Х В А Л А
07.06.2017 Справа №607/1653/17

Тернопільський міськрайонний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м.Тернополі в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні під час розгляду провадження стосовно ОСОБА_4 про обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України,-

встановив:
Підготовче судове засідання необхідно відкласти для повторного виклику учасників.

Прокурор заявила клопотання продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на ризики, які було враховано під час обрання йому запобіжного заходу.

Захисник просить змінити запобіжний захід тримання під вартою на особисте зобов`язання, тому що ризиків немає.

З обвинувального акта слідує, що ОСОБА_4 обвинувачено у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням. Він раніше судимий за вчинення умисних злочинів; кваліфікуючими ознаками інкримінованого йому кримінального правопорушення є повторність. Отже, наявні підстави вважати, що обвинувачений може продовжити вчиняти нові злочини.

Крім цього, перебуваючи на волі обвинувачений може ухилитися від суду, оскільки у нього немає постійного місця проживання в Україні. Застосування до нього менш суворого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним своїх процесуальних обов`язків, тому в задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити.

За таких обставин обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці з часу закінчення діючого.

В порядку ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Враховуючи майновий і сімейний стан обвинуваченого, на підставі п.1 ч.5 ст.182 КПК України йому необхідно визначити заставу, яка достатньою мірою гарантуватиме виконання ним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірною для нього.

Отже, для обвинуваченого альтернативою перебуванню під вартою може бути застава. У випадку внесення застави обвинуваченого необхідно звільнити з-під варти. За таких обставин на нього покладаються відповідні обов`язки передбачені статтею 194 КПК України.

Керуючись ст.315 КПК України, суд, -

постановив:
В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченому на особисте зобов`язання відмовити.

ОСОБА_4 обрати запобіжний захід тримання під вартою на строк 60(шістдесят) днів до 6 серпня 2017 року.

ОСОБА_4 визначити заставу в розмірі 33680 (тридцять три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Після внесення застави на ОСОБА_4 покладаються обов`язки: прибувати до Тернопільського міськрайонного суду за першою вимогою; не відлучатися із місця постійного проживання без дозволу суду; повідомляти суду про зміну місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання ним покладених на нього обов`язків внесені кошти будуть звернені в дохід держави.

Підготовче судове засідання відкласти до 22 червня 2017 року 12 год. 30 хв., в яке повторно викликати учасників.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченому і надіслати до СІЗО №26 м.Чорткова Тернопільської області, Конвойного взводу ГУНП в Тернопільській області.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий суддяОСОБА_1