У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засіданняОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 161 000 100 100 75 ОСОБА_5 , яка брала участь у судовому провадженні, на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року, якою обвинувальний акт відносно
ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, непрацюючого, без реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 для усунення недоліків,
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 , -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 161 000 100 100 75 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 для усунення виявлених недоліків.
На обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме: формулювання пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення не відповідає його правовій кваліфікації; фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не відповідають викладеному в даному обвинувальному акті формулюванню обвинувачення; формулювання обвинувачення не містить посилання на обставини, які входять до предмету доказування.
Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , яка брала участь у судовому провадженні, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та повернути обвинувальний акт до Голосіївського районного суду м. Києва на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що обвинувальний акт в цілому відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки прокурор з достатньою повнотою відобразив обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, правову кваліфікацію правопорушення з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення та виконав інші вимоги, передбачені вказаною нормою закону.
Водночас прокурор в апеляційній скарзі вказала, що у викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення допущена технічна помилка та невірно зазначено, що, під час нанесення ударів в область голови ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_10 наштовхнувся на лезо розкладного ножа, який в цей час тримав в руці ОСОБА_6 . Що ж стосується відсутності посилання у даному обвинувальному акті на місце та час настання смерті потерпілого ОСОБА_10 , то цей недолік можна усунути під час судового розгляду шляхом зміни обвинувачення в суді, відповідно до ст. 338 КПК України.

ОСОБА_6 про день, час та місце розгляду провадження повідомлений належним чином.
Його неявка в судове засідання суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь судді ОСОБА_1 , пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, пояснення потерпілої та її представника, що заперечували проти апеляційних вимог прокурора, вважаючи рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору законним та обгрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Як указують приписи ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити обов`язкові відомості, перелік яких є вичерпним.
Зокрема, обвинувальний акт, згідно з положеннями п. 5 вказаної норми процесуального закону, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однак, дана вимога закону органом досудового розслідування не виконана.
Так, згідно обвинувального акта у досліджуваному кримінальному провадженні, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що під час конфлікту з ОСОБА_10 , останній забіг до салону тролейбуса бортовий № НОМЕР_1 маршруту № 1 на зупинці громадського транспорту Гідрометрологічна, що розташована по пр-ту Науки, 36-А, в м. Києві, де наніс кулаком руки два удари в область обличчя ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_10 вийшов із салону тролейбусу. В цей час ОСОБА_6 дістав з правої зовнішньої кишені пальто, в яке він був одягнений, розкладний ніж та розклавши його і тримаючи в правій руці перед собою лезом вперед, почав висловлюватися на адресу ОСОБА_10 , що якщо він знову буде спричиняти йому тілесні ушкодження, то йому доведеться застосувати ніж з метою самооборони. ОСОБА_10 знову забіг до салону вищевказаного тролейбусу та, підійшовши впритул до ОСОБА_6 , кулаком руки наніс йому два удари в область голови. Під час нанесення вищевказаних ударів в область голови ОСОБА_6 , останній наніс удар ножем, який в цей час тримав у правій руці, ОСОБА_10 в областьправої половини грудної клітки (а.п. 2).
Проте, у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено, що під час нанесення ударів в область голови ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_10 наштовхнувся на лезо розкладного ножа, який в цей час тримав в праві руці ОСОБА_6 (а.п. 1).
Тобто фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення значно різняться між собою, що, на переконання колегії суддів, позбавляє можливість суд першої інстанції призначити провадження до розгляду.
На дані висновки не можуть вплинути доводи апеляційної скарги прокурора про те, що при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення допущена технічна помилка та невірно зазначено, що під час нанесення ударів в область голови ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_10 наштовхнувся на лезо розкладного ножа, який в цей час тримав в руці ОСОБА_6 , - оскільки такий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення щодо опису об`єктивної сторони кримінального правопорушення не може вважатися технічною помилкою у змісті закону, що може бути усунутий судом першої інстанції при розгляді провадження.
Як далі вбачається зі змісту апеляційної скарги, прокурор не заперечує і обставин того, що в обвинувальному акті відсутні посилання на місце та час настання смерті потерпілого ОСОБА_10 , однак, на переконання колегії суддів, ці обставини також є предметом доказування у кримінальному провадження, а тому їх виклад в обвинувальному акті є обов`язковим, і не може бути усунутий під час судового розгляду шляхом зміни прокурором обвинувачення в суді, відповідно до ст. 338 КПК України, як на це посилається прокурор в апеляційній скарзі, оскільки, згідно кримінального процесуального закону, прокурор має право змінити обвинувачення в суді за умови встановлення нових фактичних обставин кримінального правопорушення, якими місце та час настання смерті обвинуваченого - не являються.
Підсумовуючи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до ґрунтовного висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, повернувши його прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 для усунення недоліків у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
За наведеним, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
При цьому слід вказати і про те, що викладена в апеляційній скарзі вимога прокурора не відповідає п. 6 ч. 1 ст. 407, ст. 415 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 161 000 100 100 75 ОСОБА_5 , яка брала участь у судовому провадженні, залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 для усунення недоліків - без змін.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3