Справа № 473/1006/17

УХВАЛА

іменем України

"13" квітня 2017 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурор ОСОБА_3 ,

представник ВК-72 ОСОБА_4 ,

засуджений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Самарканду Республіки Узбекистан, громадянина України, татарина, з неповною середньою освітою, до відбування покарання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, засуджений 15.03.2013 року вироком Бахчисарайського районного суду АР Крим за ст.121 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 5-ти років позбавлення волі; ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області засудженому зараховано попереднє ув`язнення в строк покарання у вигляді позбавлення волі за правилами ч.5 ст.72 КК України починаючи з 29.10.2012 року по 16.04.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2017 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з клопотанням про застосування відносно нього пільги, передбаченої ст.81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання, просив суд його задовольнити, пояснив, що усвідомив вчинене та став на шлях виправлення.

Прокурор не заперечував проти задоволення заяви засудженого.

Представник ВК №72 не заперечував проти умовно-достроково звільнення засудженого ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання та зазначив, що засуджений ОСОБА_5 загалом за весь період відбуття покарання в Вознесенській ВК-72 має 1 стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку та 3 заохочення; він хворіє на туберкульоз, тому не працює, але залучається до робіт з благоустрою території, за останньою характеристикою характеризується позитивно, своє виправлення, а тому адміністрація колонії вважає, що він заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, судом було встановлено наступне.

ОСОБА_5 був засуджений 15.03.2013 року Бахчисарайського районного суду АР Крим за ст.121 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 5-ти років позбавлення волі.

Згідно із характеристикою від 13.04.2017 року, початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_5 29.10.2012 року, кінець відбування строку 29.10.2017 року. Таким чином, станом на 13.04.2017 року частина невідбутого покарання засудженим ОСОБА_5 становить 06 місяців 16 днів.

Характеризується засуджений позитивно, ОСОБА_5 не працевлаштований через хворобу, участі у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі не приймає, однак у відношенні до інших засуджених неконфліктний, підтримує з ними рівні доброзичливі стосунки, по відношенню до працівників адміністрації ВК також коректний. Самостійно виконує роботи з самообслуговування, порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці не допускає. У скоєному злочині розкаюється; з рідними спілкується шляхом листування та побачень, отримання посилок і передач.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_5 за період відбування покарання має 1 стягнення, яке знято та погашено у встановленому законом порядку та 3 заохочення.

Вирішуючи заяву засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, суд враховує наступне.

Згідно п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом і за клопотанням засудженого.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно із п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 р. №2 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст.81 КК).

Стаття 6 в ч.1 та ч.3 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Таким чином, аналіз положень ст.6 КВК та ст.81 КК України свідчить про те, що єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого.

Отже, вирішуючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 , суд вважає, що хоча засуджений ОСОБА_5 і мав 1 стягнення, однак воно погашено у встановленому законом порядку, відбув строк покарання, визначений п.2 ч.3 ст.81 КК України, тому до останнього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - задовольнити.

Сеіт- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі на 06 (шість) місяців 16 (шістнадцять) днів невідбутого строку покарання, призначеного йому на підставі вироку Бахчисарайського районного суду АР Крим від 15.03.2013 року.

Копію ухвали вручити засудженому під розписку, роз`яснивши йому, що згідно із ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу, тобто за сукупністю вироків.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до апеляційного суду Миколаївської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду ОСОБА_1