Справа № 545/186/17
Провадження № 1-в/545/94/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.01.2017 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Полтава, клопотання засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Центральне Миронівського району Київської області, про застосування щодо нього положень Закону України «Про амністію у 2014 року», -

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся засуджений ОСОБА_4 , з клопотання про застосування щодо нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році» оскільки на момент вчинення злочину за який його засуджено він був неповнолітнім.

Від засудженого до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Від представника колонії до суду надійшла заява про розгляд заяви у його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти клопотання засудженого щодо застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році», так як ОСОБА_4 має дві судимості за тяжкі умисні злочини, а тому підстав для застосування щодо нього положень амністії не має.

Заслухавши думку прокурора, який заперечив з приводу заявлених вимог засудженого, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд вважає, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 537 КПК України, визначено, що під час виконання вироків суд,визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 539 КПК України, встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 засуджений:
1) вироком Ржищівським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням ст.ст. 75, 104 КК України, на 1 рік;
2) вироком Богуславського районного суду Київської області від 05.12.2013 року за ст.ст. 185 ч.3, 190 ч.1, 289 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 09.01.2014 року;
3) вироком Миронівського районного суду Київської області від 28.02.2014 року засуджений за ст. 185 ч. 3, 186 ч.2, 296 ч.2, 70 ч.1, 4 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі, приєднавши невідбуту частину вироку від 05.12.2013 року Богуславського районного суду Київської області. Вирок набрав законної сили 01.04.2014 року.
Відповідно до положень ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році», звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України: а) осіб, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

Відповідно до п. «в» ст. 8 ЗУ «Про амністію у 2014 році», амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин, а також Відповідно до п. в) ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Аналізуючи встановлені обставини, матеріали особової справи, суд вважає, що ОСОБА_4 має дві судимості за тяжкі умисні злочини, а тому у задоволенні заяви засудженого щодо застосування до нього положень ЗУ «Про амністію у 2014році» - слід відмовити п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 44 КК України, ЗУ «Про амністію у 2014році», ЗУ «Про застосування амністії в Україні», ст. 537, 539 КПК України суд,

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Центральне Миронівського району Київської області, про застосування щодо нього положень Закону України «Про амністію у 2014 року», - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1