Справа № 296/3971/17
УХВАЛА
Іменем України
25 травня 2017 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням в інтересах гр. ОСОБА_4 , в якому просила скасувати арешт транспортних засобів, які належать на праві власності її довірительці, накладений 10.05.2017 року ухвалами Корольовського райсуду м. Житомира.
В обґрунтування клопотання зазначено, що в ході розслідування кримінального провадження № 0000079, на підставі ухвал слідчих суддів Корольовського районного суду м. Житомира від 10 травня 2017 року у справах №№ 296/3594/17; 296/3595/17 було накладено арешт на транспортні засоби, що належать гр. ОСОБА_4 , однак заявник вважає, що в даний час відпала потреба у застосуванні арешту, оскільки слідчим і експертом вже проведено всі необхідні дослідження по справі, дані транспортні засоби є єдиним джерелом доходів ОСОБА_4 , як власника авто та гр. ОСОБА_5 , що працює водієм у ПП ОСОБА_4 , саме на цьому авто, іншого джерела доходів ці дві родини не мають, крім того, у разі першої необхідності ОСОБА_4 зобов`язується надати транспортні засоби для проведення необхідних слідчих дій по справі, у разі, якщо такі виникнуть.
Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання подала заяву, у якій подане клопотання підтримала повністю, просила його розглянути без її участі та задовольнити.
Прокурор і слідчий не надали до суду заперечень проти клопотання.
Дослідивши та оцінивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ухвалами слідчих суддів Корольовського районного суду м. Житомира від 10.05.2017 року у справах №№ 296/3594/17; 296/3595/17 в межах кримінального провадження № 0000079 від 06.05.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, накладено арешт на майно гр. ОСОБА_4 , а саме:
- напівпричіп-платформа Schmitz SCS 24 р/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане Хустським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 04.06.2012 року;
- транспортний засіб марки Mersedes-Benz Actros 1844 р/н НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане Хустським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 04.06.2012 року.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, у частинах 4, 5 та 6 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи у випадку, передбаченому пунктом 2, 3 та 4 частини другої цієї статті.
Слідчим суддею в ході розгляду клопотання враховується, що на даний час відпала потреба у застосуванні арешту на вказані транспортні засоби, і письмових заперечень вказаної обставини прокурором або слідчим до суду не надходило.
Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Крім того, передбачено, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
В ухвалах суду про накладення арешту, зазначено, що арешт вказаних транспортних засобів обумовлений тим, що напівпричіп-платформа Schmitz містить механічні пошкодження, яких він зазнав внаслідок ДТП, а тягач Mersedes - Benz Actros, хоча і не містить механічних пошкоджень внаслідок ДТП, проте перебував у складі з напівпричепом, а тому також підлягає визнанню як речового доказу по справі та накладенню арешту, у зв`язку із тим що по справі необхідно проводити експериментальні дослідження.
У другому абзаці першого розділу Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 07.02.2014 р. вказується, що підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
У відповідності до ч.1 ст.167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку. Відповідно до вимог КПК арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб.
Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
На час розгляду клопотання, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000079, ні ОСОБА_4 , ні водію ОСОБА_5 , який під час ДТП перебував за кермом транспортного засобу Mersedes - Benz Actros 1844 р/н НОМЕР_3 , повідомлення про підозру, в порядку ст. 278 КПК не вручалось.
Відповідно до п.19 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (у новій редакції), затвердженої наказом від 27.08.2010 року за № 51/401/649/471/23/125, зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. При вилученні, а також при передачі на зберігання транспортного засобу за обов`язковою участю співробітника Державної автомобільної інспекції або спеціаліста, а при можливості і за участю його власника складається документ про технічний стан транспортного засобу.
Адвокат у клопотанні стверджує, що на даний час по справі вже проведені всі необхідні слідчі дії, в тому числі і ті які проводяться за участю експерта криміналіста. Також вказується, що даний транспортний засіб є єдиним джерелом доходів ОСОБА_4 , як власника авто та ОСОБА_5 , оскільки він працює водієм у ПП ОСОБА_4 , і саме на цьому авто, іншого джерела доходів ці дві родини не мають. Будь-яких заперечень вказаного факту прокурором або слідчим до слідчого судді не подано.
Оскільки слідчим та експертом вже проведено всі необхідні дослідження по справі, то об`єктивно відпала підстава у такому заході, як накладення арешту на транспортні засоби. Крім того, у разі першої необхідності ОСОБА_4 зобов`язується надати транспортний засіб для проведення необхідних слідчих дій по справі, у разі, якщо такі виникнуть.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Також, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Положеннями КПК України передбачені два самостійні інститути забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 1, ч. 3 ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).
На даний час, через відсутність повідомлення про підозру власнику або водію арештованих транспортних засобів, у справі відсутні будь-які правові підстави для висновку про виправдне втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II), що є сумісним з вимогами ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, коли воно законне і не свавільне, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 170, 171 -173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на майно задовольнити.
Скасувати арешт майна, яке належить ОСОБА_4 , накладений ухвалами слідчих суддів Корольовського районного суду м. Житомира від 10.05.2017 року у справах №№ 296/3594/17; 296/3595/17 в межах кримінального провадження № 0000079 від 06.05.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме:
- напівпричіп-платформа «Schmitz SCS 24», р/н НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане Хустським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 04.06.2012 року;
- транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Astros 1844», р/н НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане Хустським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області 04.06.2012 року.
Зобов`язати слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , повернути вказані транспортні засоби власнику, або його законному представнику.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1