Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

Справа №279/307/17
провадження №1-кп/279/186/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2017 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
законного представника ОСОБА_7
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень Житомирської області, громадянина України, інваліда з дитинства, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, судимості не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.186,ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 23.07.2016 року близько 02-ої години біля будинку №17 по вул.Табукашвілі м.Коростень Житомирської області з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4 умисно наніс йому удари кулаками рук та ногами по голові та тулубу, після чого заволодів його майном на суму 1500 грн., а саме: мобільним телефоном марки «Nokiа Lumia 520» вартістю 1000 грн., матерчатою сумкою вартістю 250 грн., гаманцем із шкірозамінника вартістю 50 грн., грошовими коштами в сумі 200 грн., особистими документами.
Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викрадені чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ст.186,ч.2 КК України.
Вказані встановлені судом обставини підтверджуються показаннями обвинуваченого, потерпілого, письмовими доказами, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, підтвердив зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини злочину. Позовні вимоги потерпілого визнав частково.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 позовні вимоги визнала частково.
Потерпілий ОСОБА_4 показав, що 23.07.2016 року в нічний час повернувся з м.Київ, був у стані сп`яніння та повертався додому. Зненацька відчув удар по голові, від якого впав. Нападник почав наносити удари ногами по голові та тулубу, заволодів майном. З приводу отриманих травм звернувся за медичною допомогою, на лікуванні не перебував, від проходження освідування відмовився. Телефон йому повернуто, однак в неробочому стані. Підтвердив, що батьки обвинуваченого пропонували відшкодувати шкоду, однак його не влаштувала запропонована сума.
Письмовими доказами вини обвинуваченого є заява потерпілого від 23.07.2016 року про вчинення відносно нього злочинних дій; протокол огляду від 23.07.2016 року, в якому зафіксовано місце злочину; протокол від 24.12.2016 року, в якому зафіксовано видача обвинуваченим викраденого телефону; протокол огляду предметів від 24.12.2016 року, в якому зафіксовано зовнішній вигляд викраденого телефону, довідки про вартість викраденого майна, протокол слідчого експерименту від 17.01.2017 року, в якому відображено відтворення обвинуваченим обставин злочину.
Зауважень щодо належності та допустимості представлених стороною обвинувачення доказів від сторони захисту не надійшло.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його каяття у вчиненому, сприяння в розкритті злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують його покарання, не встановлено .
Як особа ОСОБА_6 неповнолітнього віку, по місцю проживання характеризується задовільно, проживає та виховується в повній родині, на спеціалізованих обліках не перебуває, до вчинення злочину до кримінальної відповідальності не притягувався.
Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та особливості особи, його відношення до вчиненого, пом?якшуючі покарання обставини, позицію потерпілого, суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства .
Тому, обравши вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, у виді позбавлення волі, враховуючи положення ст.102 КК України, відповідно до ст.75,104 КК України звільняє від його відбування з випробуванням, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.
Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд керується положеннями ст.1166,1167,1168, 1179 ЦК України та враховує, що відповідно до ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах; у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується у частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальниками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. ОСОБА_6 вчинив злочин у віці 17 років, отримує щомісячну державну соціальну допомогу як дитина-інвалід в розмірі 1956 грн., тому має відповідати за завдану ним шкоду самостійно на загальних підставах. Вимога про відшкодування матеріальної шкоди визнана, тому підлягає задоволенню, вимога про відшкодування моральної шкоди визнана частково та враховуючи характер вчиненого правопорушення, глибину перенесених потерпілим фізичних та душевних страждань, вимоги розумності та справедливості, можливість реального виконання підлягає частковому задоволенню. Визначаючи розмір відшкодування, судом враховується, що тяжкість отриманих потерпілим тілесних ушкоджень не встановлена через його відмову від проходження судово-медичного освідування, на лікуванні з приводу отриманих травм він не перебував.
Речовий доказ суду не надавався, під час досудового розслідування повернутий потерпілому, тому відповідно до положень ст.100 КПК України питання про його долю судом не вирішується, судові витрати відсутні.
Відповідно до ст.5,ч.1,п.2,6 Закону України «Про судовий збір» потерпілий як позивач звільняється від сплати судового збору, тому сплачений ним судовий збір підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.186,ч.2 КК України, і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_6 на підставі ст.75,104 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в два роки, якщо він протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки .
Зобов`язати ОСОБА_6 відповідно до ст.76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_6 на його користь 1500 (одну тисячу п`ятсот) гривень у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) гривень у відшкодування моральної шкоди.
В решті позовних вимог відмовити.
Сплачений судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень відповідно до квитанції 0.0.730531319.1 від 21.03.2017 року та оригінал квитанції про сплату повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
Суддя: підпис:
Копія згідно оригіналу: суддя: