Справа № 640/2239/17
н/п 1-кс/640/1140/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Власник майна за клопотанням слідчого в порядку ч.2 ст. 172 КПК України до судового засідання не викликався.
Слідчий суддя, вислухавши міркування слідчого, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, доходить такого:
Відповідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Дійсно, як передбачено п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Однак за не надання слідчому судді доказів пред`явлення підозри у кримінальному провадження, слідчий суддя вважає, що підстави накладення арешту, передбачені п.4 ч.2 ст. 170 КПК України слідчим не доведені.
Втім, у відповідності до положень п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається також з метою збереження речових доказів.
При тому, предмети, що стали об`єктом кримінально протиправних дій гроші, цінності, набуті кримінально-протиправним шляхом у відповідності до положень ст. 98 КПК України є речовими доказами.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає що на виконання вимог ч.1 ст. 173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №79987642 від 09.02.2017р., громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 у власності має наступне нерухоме: нежитлову будівлю літ. «Б-1» загальною площею 214, 2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_3 . Також відповідно до листа Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області №31/20-648 від 13.02.2017р. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві власності належить транспортний засіб TOYOTA PRADO 2006р.в., номер кузова № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 .
З урахуванням викладеного, на виконання обов`язку, визначеного ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт вищевказаного майна, слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна та у відповідності до вимог ч.4 ст. 173 КПК України застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме: арешт без заборони та обмеження користування належних ОСОБА_5 : нежитлової будівлі літ. «Б-1» загальною площею 214.2.м2, за адресою: АДРЕСА_1 ; житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_3 ; автомобілю TOYOTA PRADO 2006р.в., номер кузова № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 .
Посилання слідчого на необхідність «накладання арешту, шляхом заборони його відчуження, пошкодження, псування, знищення, перетворення» не ґрунтується на законі, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України арештом є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, а запобігання приховуванню, всуванню, знищенню, перетворенню та відчуженню є завданням арешту.
Також, за не надання слідчим, всупереч ч.2 ст.171 КПК України, доказів про право власності на квартиру АДРЕСА_2 , клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснюється, відповідно положень ст. 107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -
Накласти арешт без заборони та обмеження користування на належні ОСОБА_5 : нежитлову будівлю літ. «Б-1» загальною площею 214.2 м2., за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_3 ; транспортний засіб TOYOTA PRADO 2006р.в., номер кузову № НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 .
У задоволенні клопотання в частині арешту кв. АДРЕСА_2 . відмовити.
Ухвала підлягає виконанню згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, відсутніми при проголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1