Справа № 161/3153/17
Провадження № 1-кс/161/1657/17
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 27 лютого 2017 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , старшого слідчого СУ ГУНП у Волинської області ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, а саме земельні ділянки -
Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно та заборону його відчуження, а саме:
В ході проведення слідчих та розшукових дій було встановлено, що ОСОБА_5 , являється фізичною особою підприємцем, зареєстрований у виконавчому комітеті Луцької міської ради Волинської області, 26.10.2009 року, здійснює свою діяльність за адресою АДРЕСА_1 , за видами: консультування з питань інформатизації; розроблення стандартного програмного забезпечення; роздрібна торгівля офісним та комп`ютерним устаткуванням. Так, ФОП ОСОБА_5 , таким чином виконуючи адміністративно-господарські обов`язки, тобто являючись службовою особою, не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, 10.09.2013 року уклав договір № 1/10092013 на впровадження програмного забезпечення 1С8 з Державним підприємством «Волиньторф» в особі директора ОСОБА_6 , предметом даного якого є зобов`язання ФОП ОСОБА_5 (здійснити впровадження програмного забезпечення «1С8» на об`єкті ДП «Волиньторф», що с.Прилісне, Маневицького району Волинської області. Однак, ФОП ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, переслідуючи особисту корисливу зацікавленість та мету заволодіння грошовими коштами ДП «Волиньторф», не виконавши умови договору по впровадженню програмного забезпечення «1С8», привласнив перераховані на його рахунок грошові кошти ДП «Волиньторф» в сумі 150 000 гривень, чим завдав вказаному товариству матеріальної шкоди на вказану суму.
Враховуючи те, що вище вказане нерухоме майно є засобом забезпечення цивільного позову і відповідає критеріям ч.2 ст. 167 КПК України, тому слідчий звернувся із даним клопотанням.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого та прокурора, які підтримали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.
Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Так, згідно ч.ч.1, 2, 6 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користуванн майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Крім того, слідчий суддя вправі накласти арешт на майно у вигляді речей, якщо вони відповідають критеріям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України лише під час судового провадження.
Зважаючи, що до матеріалів клопотання в частині накладення арешту на майно, а саме на вказані земельні ділянки, суду надані всі необхідні та достатні документи, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання, для суду вони є достатніми для накладення арешту на майно, тому клопотання про накладення арешту на вище вказане майно, підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,
Накласти арешт на нерухоме майно та заборонити його відчуження, а саме:
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1