Справа № 462/2837/17
У Х В А Л А
30 серпня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000180 відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126, ч. 2 ст. 127 КК України та ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України,
в с т а н о в и в:
В провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126, ч. 2 ст. 127 КК України та ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд, оскільки вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судове засідання не з`явились, але подали заяви про проведення підготовчого судового засідання без їх участі, просили призначити справу до судового розгляду. Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до переконання про можливість призначення судового розгляду з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Залізничному районному суду м. Львова.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 подав до суду заяву про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Його захисник ОСОБА_4 підтримав таке клопотання. Захисник ОСОБА_5 , подав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт. Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали таке клопотання. Прокурор не висловив заперечень по суті клопотань, та поклався в данному питанні на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження, суд приходить до висновку про наступне.

У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити як права обвинуваченого, так і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Як встановлено, 26.05.2017 року ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 липня 2017 року.Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.07.2017 року, строк тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжено до 18.09.2017 року.
Суд бере до уваги, що хоча ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обґрунтовано підозрються у вчиненні тяжкого злочину, вчиненому умисно, однак, сам по собі факт тяжкості злочинів, які їм інкримінуються, не може бути підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості.

При цьому, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу, суд бере до уваги, що досудове слідство завершене, обвинувачені, раніше не судимі, обидва одружені та мають по двоє малолітніх дітей, постійне місце реєстрації та проживання, що свідчить про наявність стійких соціально-стримуючих факторів. На даний час ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не працюють на посадах працівників поліції, а кримінальні правопорушення у вчиненні яких, вони підозрюються, за обставинами справи пов`язані з їх попередніми посадами представників влади.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що клопотання обвинувачених і сторони захисту на даній стадії судового провадження за наведених обставин є підставним, зокрема, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані при обранні і подальшому продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшились, і вважає за можливе застосувати щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що в достатній мірі забезпечить дотримання обвинуваченими процесуальних обов`язків і їх належну процесуальну поведінку під час судового провадження.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців, а тому визначається судом включно до 28.10.2017 року.
Враховуючи вимоги ч.ч. 3, 5 ст.202 КПК України, оскільки щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 застосовується запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне негайно звільнити обвинувачених з-під варти та зобов`язати їх невідкладно прибути до свого місця проживання.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 202, 314- 317, 331 КПК України, суд -

ухвалив:
Кримінальне провадження №0000180 відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126, ч. 2 ст. 127 КК України та ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Залізничного районного суду міста Львова (м. Львів, вул. С.Бандери, 3) о 16год. 00 хв. 03 жовтня 2017 року.

Кримінальне провадження розглядатиметься суддею одноособово.

Змінити обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000180 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2)не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово;

3)носити електронний засіб контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2)не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово;

3)носити електронний засіб контролю.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вони перебувають, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, направити для виконання і контролю органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинувачених.

Обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали в частині зміненого на домашній арешт запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обмежений часом і складає два місяці з дня її проголошення і закінчується 28 жовтня 2016 року включно.

Ухвала суду постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення остаточного рішення окремому оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: