Справа № 588/194/16-к
1-кп/588/5/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2017 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тростянці матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 та 3 статті 185 КК України, частиною 2 статті 389 КК України, частиною 2 статті 190 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2 та 3 статті 185 КК України,
У С Т А Н О В И В :
На розгляді Тростянецького районного суду Сумської області перебуває указане кримінальне провадження.
На підставі частини 3 статті 331 КПК України судом поставлено на обговорення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою у зв`язку із спливом 10 червня 2017 року раніше продовженого строку дії запобіжного заходу.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження до 60 діб строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , яке мотивував тим, що ризики, які раніше були установлені продовжують існувати та не відпали, зокрема, обвинувачений до обрання запобіжного заходу не з`являвся до суду, до нього застосовувався привід, в подальшому оголошувався у розшук, оскільки переховувався від суду, в обвинуваченого немає міцних соціальних зв`язків, раніше судимий і крім того, останній обвинувачується в ухиленні від відбування покарання за попереднім вироком.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти продовження строку тримання під вартою, вказав, що кримінальне провадження триває тривалий час, його стан здоров`я є незадовільним, бажає бути вдома, щоб спілкуватись з дитиною, не приховувався від суду, був відсутній і не приходив в судове засідання, оскільки їздив на заробітки.
Захисник ОСОБА_8 також заперечив проти продовження строку тримання під вартою, просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Потерпіла ОСОБА_6 у питанні продовження запобіжного заходу поклалась на розсуд суду. Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_7 підтримали думку захисника ОСОБА_8 .
Вирішуючи клопотання представника сторони обвинувачення про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, суд виходить з таких мотивів.
Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 12 квітня 2017 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 24 год. 00 хв. 10 червня 2017 року включно.
Відповідно до вимог статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При вирішенні питання про продовженню строку тримання під вартою за змістом частини 3 статті 199 КПК України суд з`ясовує чи є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою, а також враховує чи можливо завершити судовий розгляд до закінчення строку дії попередньої ухвали.
Судове провадження, неможливо завершити до спливу визначеного строку тримання під вартою ОСОБА_4 тобто до 10.06.2017 року, оскільки на цьому етапі судового провадження ще не допитані обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілі, свідки сторони обвинувачення, не досліджені письмові докази.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні сукупності злочинів, частина яких є злочинами середньої тяжкості, та тяжким злочином, за яке передбачено покарання на строк до 6 років.
Суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, ураховує його особу, який раніше судимий, не працює, одружений, але з дружиною не проживає, має неповнолітню дитину.
Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 та попередні рішення суду про продовження його строку були обумовлені тим, що обвинувачений не дотримався умов раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, порушив покладені обов`язки, не одноразово не з`являвся до суду, декілька разів що нього застосувався привід, і як наслідок останній був оголошений у розшук.
На переконання суду за таких обставин ризик ухилення обвинуваченого від суду та ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень не зменшився. Крім того, існує також ризик можливого впливу ОСОБА_4 , який частково не визнає вину на свідків сторони обвинувачення, які ще не допитані судом у кримінальному провадженні.
Ураховуючи практику Європейського суду з прав людини наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Крім того, як стверджує в свої рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З урахуванням наведеного, з метою запобігання установлених судом ризикам суд дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти названим ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, подальше тримання обвинуваченого під вартою є виправданим.
Доводи сторони захисту не є підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою на цьому етапі судового провадження, оскільки повіжомлені обвинуваченим та захисником обставини не усувають всю сукупність установлених судом ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Крім того, стороною захисту в обґрунтування відсутності підстав для продовження тримання під вартою обвинуваченого усупереч вимогам положення частини 5 статті 132 КПК України, не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу, не надано належного обґрунтування можливості запобігання таких ризиків.
За таких обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до 60 діб підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - слід відмовити.
За таких обставин, керуючись положеннями статей 183, 194, 199, 331, 350 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.
Обвинуваченому ОСОБА_11 продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою до 05 серпня 2017 року включно.
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання - відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1