Справа № 487/6120/16-к
Провадження № 1-кп/487/140/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.04.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 ,. потерпілоі - ОСОБА_6 , її представника - ОСОБА_7 , обвинуваченого - ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Верхній рогачик Херсонської області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимий:

17.05.2011 року Суворовським районним судом м. Херсону за ч.2 ст. 186, ч.2 ст.187 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 15.10.2014 року, у зв`язку з відбуттям строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2016 року, близько 20 годин 30 хвилин, ОСОБА_8 маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість за ст.187 ч.2 КК України, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , побачив потерпілу ОСОБА_6 на якій помітив золоті прикраси, у зв`язку з чим, у нього виник умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої та прослідкував за нею до 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, ОСОБА_8 пішов за потерпілою ОСОБА_6 , яка зайшла до 2-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 та спрямувала до ліфту.
Переконавшись, що потерпіла має при собі золоті прикраси, та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, ОСОБА_8 пройшов разом з потерпілою до ліфту.
Знаходячись в ліфті ОСОБА_8 , діставши з кишені своїх шорт металевий предмет, візуально схожий на пістолет, почав погрожувати потерпілій ОСОБА_6 , застосуванням насильства, намагався завдати шкоди потерпілій та висловив вимогу передачі йому майна.
В цей час потерпіла ОСОБА_6 , усвідомлюючи небезпеку своєму життю, передала ОСОБА_8 свої золоті прикраси, а саме:
-золотий ланцюжок розміром 45 см вагою 6.37 гр. з золотим хрестиком вагою 1.8 гр.
-золоті сережки загальною вагою 3.5 гр.
Після чого, коли ліфт зупинився, ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 13000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 187 ч.2 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, вчинений особою яка раніше вчинила розбій (розбій).
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_8 , свої провини не визнав та від надання показів відмовився з посиланням на положення ст. 63 Конституції України. Однак, прийнявши участь в судових дебатах, в своєї промові суду пояснив, що злочин він не вчиняв, в цей день він дійсно був присутній на місці події, оскільки в той час працював в службі таксі, проте не в той час, який зазначено в обвинувальному акті. Вважає, що досудове розслідування проведено з порушенням норм КПК України, а зібрані докази є недопустимими. Також зазначив, що обвинувачення пред`явлене лише на підставі показів потерпілої, а жодний із свідків не підтвердив його участі в скоєні злочину. Також зазначив, що органами досудового розслідування не виявлено та не вилучено зброї, не оглянуто та не виявлено на місці скоєння нібито пострілів нападником, набоїв та слідів від них.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 02 липня 2016 року вона поверталась додому з магазину, бачила силует чоловіка який шов за нею, коли дійшла до свого під`їзду він попросив притримати двері, після чого в ліфт за нею зайшов раніше невідомий їй чоловік, який був одягнений в футболку чорного кольору та шорти до колін. Вона нажала кнопку виклику потрібного поверху, двері зачинились і він став обличчям до неї, дістав з лівого карману пістолет, яким виконував механічні операції з затвором, і наказав зняти з себе золоті прикраси, вона розгубилась, чоловік продовжував махати пістолетом. Вона намагалась нажати кнопку «стоп», вириватись з ліфту, гукати на допомогу, проте чоловік почав закривати їй рота, штовхнув в кут ліфту, вона зняла золотий ланцюжок, вагою приблизно 6,4 грамм, на якому був золотий хрестик та сережки і віддала нападнику. Після того, як двері ліфту відчинились, нападник почав тікати, вона побігла за ним. Вони вибігли на вулицю, у двір, весь цей час вона продовжувала кликати на допомогу, коли знаходилась біля 1 під`їзду нападник знаходився на відстані приблизно 30 метрів від неї, розвернувся до неї і вистрелив, але вона продовжувала його переслідувати. Після чого, обвинувачений повернув за ріг будинок, дістав з лівого карману пістолет та знову вистрелив в неї, після чого побіг до машини. В цей час за рогом будинку стояло двоє чоловіків. Машина обвинуваченого одразу не заводилась, вона дістала мобільний телефон і почала фотографувати авто, після чого нападник з місця вчинення злочину поїхав на авто. Після чого вона викликала поліцію та одразу працівникам поліції пред`явила фотознімки автомобіля нападника. Прикраси їй не повернуто, за медичною допомогою не зверталась.
Потерпіла в судовому засіданні впізнала в обвинуваченому ОСОБА_8 чоловіка який напав неї 02.07.2016 року в ліфті будинку.
Такі покази потерпілої, повністю підтвердили допитані в судовому засіданні свідки.
Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що потерпіла є його сусідкою, вони знайомі з дитинства. Йому відомо, що відносно потерпілої було вчинено злочин. Влітку, ввечері він прийшов додому, поставив машину у дворі, зайшов в під`їзд, стояв біля ліфту приблизно 3-5 хвилин, після ліфт спустився, відчинились двері і йому до ніг впала дівчина, після вийшов чоловік, який був одягнений в темну одежу, здається футболку, на зріст приблизно 1 м 80см, волосся темного кольору та побіг з під`їзду. Потерпіла побігла за чоловіком і почала кричати щоб допомогли затримати цього чоловіка. Він піднявся додому, потім вийшов надвір, щоб поставити машину до гаражу, потерпіла ОСОБА_11 сиділа на лавці, поруч з іншими жінками, плакала і розповіла, що в неї вкрали золотий ланцюжок. Зброї у чоловіка, який вибіг з ліфту він не побачив та не бачив, щоб чоловік зривав з потерплої прикраси. Після чого приїхали працівники поліції та він надав їм пояснення, також допитувався після подій в райвідділі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показала, що влітку, в вечірній час, вона з сусідками вийшла посидіти у дворі на лавці. Приблизно о 20-00 годині повз них пройшла потерпіла ОСОБА_11 і пішла до під`їзду. Відчинила двері і за нею вбіг чоловік, середнього зросту, одягнений в темну футболку, шорти до колін, коротка стрижка, загорілий, який попросив не зачиняти двері під`їзду. Потім хвилин через 5 з під`їзду вибіг цей чоловік і потерпіла ОСОБА_13 , яка кричала про допомогу, та просила затримати чоловіка. Чоловік та ОСОБА_13 добігли до кута будинку, що від під`їзд знаходиться приблизно на відстані 50 метрів, чоловік розвернуся на пів корпусу, витягнув руку і вистрелив. ОСОБА_13 впала, після піднялась і почала фотографувати його. Від під`їзду лавка знаходить на відстані приблизно 10 метрів. В руках чоловіка зброї вона не бачила, проте чула звук, схожий на постріл. Після вказаної події, ОСОБА_13 підійшла до неї і сусідок та викликала поліцію.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що обвинувачений ОСОБА_8 схожий на чоловіка, який вибіг з під`їзду будинку та за яким бігла потерпіла.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показав, що наприкінці літа, ввечері, приблизно о 19-30 годині, він приїхав на авто додому, став біля дому у дворі та розмовляв з сусідом на ім`я ОСОБА_15 , прізвище не пам`ятає. За будинком вони почули крики, після із-за будинку вибіг чоловік, одягнений в футболку темного кольору, з коротким рукавом, приблизно 1.75 м зросту, коротко підстрижений, худорлявий, за ним бігла дівчина, яка щось кричала, проте він не розібрав що саме. Після чого чоловік підняв ліву руку і вони почули звук, схожий на хлопок. Дівчина впала на коліна, а чоловік побіг до машини білого кольору, виробника авто він не пам`ятає, яка знаходилась на відстані приблизно 5 метрів від нього. Автомобіль було не зачинено, чоловік почав заводити машину, приблизно 1 хвилину авто не заводилось, і в цей час він побачив обличчя чоловіка, спочатку коли чоловік сідав в автомобіль, а потім в дзеркалі заднього виду. Потерпіла в цей час дістала з сумочки мобільний телефон і почала фотографувати автомобіль. Після чого, чоловік завів автомобіль та поїхав. Потерпіла залишилась у дворі, де очікувала співробітники поліції. Зі слів сусідів він дізнався, що невідомий чоловік пограбував потерпілу. Приблизно через 2-3 тижня він був допитаний співробітниками поліції в приміщенні відділу поліції.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 впізнав в обвинуваченому ОСОБА_8 чоловіка, який вибіг із за будинку та за яким бігла потерпіла.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду показала, що 2 липня 2016, приблизно о 20-00 годині, вона разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_17 сиділи на лавці біля свого будинку. Повз них пройшла потерпіла - ОСОБА_11 , за якою біг невідомий чоловік і кричав не зачиняти двері під`їзду та зайшов прямо за нею до під`їзду. Чоловік був одягнений у футболку темного кольору з коротким рукавом, тому коли взявся за двері в під`їзді правою рукою, на ній добре була помітна татуювання майже на всю руку. Чоловік та потерпіла разом зайшли до під`їзду, через 3-5 хвилин цей чоловік вибіг з під`їзду у двір, за ним бігла потерпіла і кричала затримати його. Після чого, на відстані приблизно 20-30 метрів від того місця, де вона сиділа на лавці, чоловік зупинився біля куту будинку, підняв руку і вона почули звук, схожий на вистріл та побачили спалах і дим, з кого саме засобу стріляв чоловік не бачила. В цей час потерпіла впала, після чого піднялась, дістала телефон і почала фотографувати, але вона вже чоловіка не бачила. Після чого потерпіла прийшла до неї та жінок і розповіла, що її пограбував той чоловік і викликала поліцію. Вони дочекались співробітників поліції, її було допитано, до відділу поліції вона не їздила.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 впізнала в обвинуваченому ОСОБА_8 чоловіка, який напав на потерпілу.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду показала, що на початку липня місяця вона з сусідками ОСОБА_16 , ОСОБА_12 сиділи біля дому на лавці. Повз них пройшла потерпіла - ОСОБА_11 , за якою біг невідомий чоловік і кричав не зачиняти двері під`їзду та зайшов прямо за нею. Оскільки вона має поганий зір, вона не роздивилася як виглядав чоловік. Після почула, що з під`їзду доносились крики та через деякий час вибіг чоловік та ОСОБА_13 , яка кричала затримати чоловіка, який добіг до кута будинку, і вона почула звук, схожий на вибух петарди. Від під`їзду до кута будинку приблизно 20 метрів.
Покази потерпілої, свідків, також повністю узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами по справі, а саме:
протоколом від 02.07.2016 року про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_6 , згідно якої остання повідомила, що 02.07.2016 року, невстановлена особа приблизно в 20.00 знаходячись в ліфті будинку АДРЕСА_3 , відкрито заволоділа її майном, при цьому погрожуючи зброєю;

витягом з реєстру кримінального провадження щодо внесення до ЄРДР від 03.07.2016 року за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 187 КК України

протоколом огляду місця події від 02.07.2016 року під`їзду будинку АДРЕСА_3 , згідно якого було оглянуто під`їзд дев`ятиповерхового будинку, ліфт, до якого додано план схему на якому зображено будинок та прибудинкову територію, як об`єкти де було вчинено злочин та позначено місце розташування автомобіля на якому прибув та поїхав з місця злочину особа, що вчинила напад на потерпілу ОСОБА_6

заявою ОСОБА_6 від 04.07.2016 року щодо надання фотознімку на якому зображено автомобіль марки Ніссан н/знак НОМЕР_1 , на якому втік чоловік, який напав на неї в під`їзді з застосування пістолета та погрозою застосування фізичного насильства до неї та викрав золоті прикраси;

фотознімок зображено автомобіль марки Ніссан н/знак НОМЕР_1 ;

протоколом огляду фотознімку, згідно якого оглянуто фотознімок наданий потерпілою та зроблений нею під час переслідування особи яка вчинила злочинні дії щодо неї;

постановою про проведення процесуальних дій на іншій території від 05.07.2016 року щодо здійснення місця події та вилучення автомобіля марки Ніссан н/знак НОМЕР_1 , згідно якого старший слідчий Заводського ВПУНП ОСОБА_18 , доручив працівникам Очаківського ВП ГУНП здійснити огляд та вилучення автомобіля марки Ніссан н/знак НОМЕР_1 ;

заявою ОСОБА_8 від 05.07.2016 року, на ім`я начальника В Очаківського ВП ГУНП про надання добровільного дозволу на огляд автомобіля марки Ніссан н/знак НОМЕР_1 , яким він керує;

протоколом огляду місяця події від 05.07.2016 року, яким було оглянуто за участю ОСОБА_8 - автомобіль марки Ніссан н/знак НОМЕР_1 ;

заявою ОСОБА_19 від 18.11.2016 року про отримання від слідчого автомобіля марки Ніссан н/знак НОМЕР_1 ;

Сукупність досліджених судом доказів, дозволяє зробити висновок, що вина обвинуваченого доведена повністю, а кваліфікація його дій є вірною, тобто обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин передбачений ч.2 ст.187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, вчинений особою яка раніше вчинила розбій (розбій).
Суд не бере до уваги доводи обвинуваченого та його захисника про те, що у ОСОБА_8 взагалі не було пістолета, як це стверджувала потерпіла, оскільки пістолет не був знайдений та ніхто зі свідків його не бачив та відсутність у потерпілої тілесних ушкоджень.

Так, розбій як злочин проти власності - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого або з погрозою застосування такого насильства.

Під нападом за ст. 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шлях застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першої цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозо застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Згідно роз`яснень п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності" погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки), а при грабежі - насильства, що не є небезпечним для його життя чи здоров`я.

Погроза при вимаганні має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-який формі (словами, жестами,демонстрацією зброї тощо), бажає щоб у потерпілого склалось враження, що якщо він протидіятиме винній особі або не виконає її вимог, то ця погроза буде реалізована. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів, які завідомо для неї не можуть бути використані для реалізації погроз (зіпсована зброя, макет зброї тощо), але потерпілий сприймає ці предмети як такі, що являють собою небезпеку для життя чи здоров`я.

Суд не приймає до уваги, доводи сторони захисту з приводу того, що обвинувачений не вчиняв вказаного злочину, оскільки це суперечить зібраним та дослідженим в судовому засіданні доказам.

Щодо не належності і недопустимості доказів, суд вважає що всі з наданих суду доказів мають безпосереднє значення для даного кримінального провадження, а тому не в якому разі не є не належним.

Щодо недопустимості таких доказів, як фотознімок, наданий потерпілою та зроблений нею особисто безпосередньо після вчинення злочину, суд вважає таки твердження безпідставними, оскільки кожна зі сторін вправі надати докази по справі, в тому числі в праві надати докази і потерпілі, що і було зроблено потерпілою ОСОБА_6 . При цьому сторона захисту стверджуючи, що в цей день обвинувачений дійсно заходив до під`їзду та перебував в ліфті з потерпілою, але не вчиняв вказаного злочину, навіть не тільки не надала відповідних доказів, але навіть не посилалася на них.

При цьому, твердження обвинуваченого, що він нібито працюючи таксистом, заходів до під`їзду у зв`язку з пошуком клієнтів, суд вважає такими, що суперечать дослідженим доказам та такими, що нічим не підтверджені.

Щодо порушень права на захист під час проведення огляду автомобіля, суд також не приймає до уваги ці твердження, оскільки обвинувачений добровільно надав заяву якою погодився на огляд його автомобіля працівниками поліції.

Щодо доводів обвинуваченого, що нього під час досудового розслідування були застосовані заходи психічного та фізичного впливу, вони також свого підтвердження не знайшли, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які покази обвинуваченого надані ним під час досудового розслідування за виключенням постанови слідчого судді про обрання міри запобіжного заходу, під час якого він визнавав себе винним, при цьому ним не було зроблено жодної заяви щодо вжиття до нього відповідного психологічного та фізичного насильства, відповідна довідка з СІЗО підтверджує лише наявність загальних хронічних захворювань у ОСОБА_8 , не пов`язаних з завданням йому тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії особливо тяжкого злочину.

Обставин, що пом`якшують покарання не виявлено.

Обставинами, що обтяжують покарання не виявлено.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_8 суд також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, за місцем реєстрації характеризується посередньої, на обліку в ОНД і МОПЛ №1 не перебуває.

Згідно акта судово-психіатричної експертизи №510 від 03.11.2016 року ОСОБА_8 хронічним психічними захворюванням не страждав і не страждає, виявляє емоційно неустойчивий розлад особистості, імпульсивного типу. В період часу, що цікавить слідство, у нього не було будь-якого тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування до нього примусових мір медичного характеру.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходячи з загальних засад призначення покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, а також ступені тяжкості вчиненого ним злочину, конкретних обставин його вчинення, наслідків вчиненого, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_8 , в межах санкції інкримінованого йому злочину, є покарання виключно в умовах ізоляції від суспільства у вигляді позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди з урахування вартості матеріалу (золото) та вартості виконаних робіт при виготовленні золотих виробів, суд вважає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у розмірі 13000 грн., відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, в цій частині суд також вважає позовні вимого обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, відповідно до вимог ст.ст. 23, 1167 ЦК України, враховуючі обставини у їх сукупності, характер кримінального правопорушення, та вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди заявленої в цивільному позові на суму 8000 грн., оскільки саме така сума, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну шкоду, ступень вини відповідача, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо).
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення експертиз у загальному розмірі 1055,52 грн. покласти на обвинуваченого.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зі змінами від 26.11.2015 року № 838 - VIII, ОСОБА_8 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 369-374 КП України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_8 з 05.07.2016 року.
Зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 05.07.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 13000 грн. і моральної шкоди 8000 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Миколаївського науково-дослідницького експертно-криміналистичного центру 1055,52 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1