Справа №766/9470/17
н/п 1-кс/766/8984/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.08.2017 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 , слідчого: ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: розглянути клопотання і накласти арешт на кошти у сумі 3 500 гривень, які містяться на рахунку банківської карти № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зупинити видаткові операції по вказаним рахункам в межах вказаної суми.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000126 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, ОСОБА_6 перебуваючи, згідно з наказом від 03.08.2016 № 99-о начальника Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування єдиного внеску управління податків і зборів з фізичних осіб Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області та у відповідності до ст. 6 ЗУ «Про державну службу» відноситься до посади державної служби категорії «В», відповідно до посадової інструкції від 07.11.2016 уповноважена зокрема:

- забезпечувати відображення первинних показників в підсистемах інформаційної системи органів ДФС та їх відповідне перенесення до інтегрованої картки платника, зокрема сум грошових зобов`язань, штрафних санкцій та пені;

- застосовувати штрафні (фінансові) санкції за неподання та/або несвоєчасне подання звітності, встановленої законодавством, а також за порушення правил сплати (перерахування) податків, зборів (обов`язкових платежів);

- контролювати щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску.

Тобто, являючись службовою особою територіального органу ДФС України, що у свою чергу є центральним органом виконавчої влади діяльність якого спрямовується зокрема на реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, якій відповідно до ст. 22 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» заборонено використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч інтересам служби, вимагала та отримала неправомірну вигоду від фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 за наступних обставин.

Так, 12.04.2017 у денний час ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні центру обслуговування платників Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області, висунула ОСОБА_7 , який є фізичною особою-підприємцем, вимогу про необхідність надання їй неправомірної вигоди у сумі 7 000 гривень за не нарахування нею пені та штрафу у зв`язку з наявністю у останнього заборгованості по несплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

У подальшому ОСОБА_6 з метою уникнення викриття її злочинної діяльності та відведення від себе будь-яких підозр, достовірно знаючи що її колега ОСОБА_8 перебуває у відпустці по догляду за дитиною, неодноразово представлялася анкетними даними останньої при спілкуванні з ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_6 31.05.2017 у денний час вкотре повідомила ОСОБА_7 про необхідність передачі їй неправомірної вигоди, при цьому змінила суму неправомірної вигоди з 7 000 гривень на 3 500 гривень, які на її вимогу необхідно перерахувати на рахунок банківської картки № НОМЕР_1 , який відкрито на ім`я її рідного брата ОСОБА_5 .

Так, 01.06.2017 у денний час ОСОБА_7 перебуваючи у відділенні ПАТ КБ «Приват Банк», за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська, 21, виконуючи вимоги ОСОБА_6 щодо надання їй неправомірної вигоди, перерахував на наданий останньою рахунок банківської карти № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 3 500 гривень.

Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

У відповідності до показів свідка ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово висувала вимогу про необхідність надання їй неправомірної вигоди за вирішення питання про не нарахування пені та штрафних санкцій у зв`язку з наявністю у ОСОБА_7 , як фізичної особи-підприємця, заборгованості по несплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. В подальшому ОСОБА_6 повідомила, що грошові кошти у сумі 3 500 грн. у якості неправомірної вигоди необхідно перерахувати на рахунок банківської картки, реквізити якої надішле телефоном. Так, ОСОБА_9 на номер мобільного телефону ОСОБА_7 надіслала СМС повідомлення з номером банківської карти № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , на яку ОСОБА_7 01.06.2017 перерахував кошти загальною сумою 3 500 грн., що підтверджується відповідною квитанцією.

Крім того, протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 підтверджено факт надходження СМС повідомлення з номером банківської карти № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 .

Оперативним шляхом встановлено, що банківську картку № НОМЕР_1 відкрито у ПАТ КБ «Приват Банк» на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є рідним братом підозрюваної ОСОБА_6 . Крім того встановлено, що ОСОБА_5 14.01.2017 перетнув державний кордон України у напрямку тимчасово окупованої території АР Крим та на даний час перебуває на території Російської Федерації. Вказану інформацію підтверджують і сусіди за місцем проживання ОСОБА_5 .

Підозрювана ОСОБА_6 користуючись вимогами ст. 63 Конституції України відмовляється надавати будь-які свідчення, зокрема щодо місця знаходження банківської картки № НОМЕР_1 .

Згідно з вимогами ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності будь-якої фізичної або юридичної особи, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду про накладення арешту в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» призупинення видаткових операцій по рахункам юридичних та фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладається без встановлення такої суми.

Враховуючи вищевикладене, а також те що грошові кошти у сумі 3 500 грн. перераховані ОСОБА_7 у якості неправомірної вигоди на рахунок банківської карти № НОМЕР_1 є предметом злочину та можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюється під час кримінального провадження, наявні всі передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для їх арешту.

Крім того, доцільно передбачити заборону розпоряджатись зазначеною в клопотанні сумою коштів будь-яким чином, оскільки незастосування такої заборони може призвести до зникнення, втрати чи передачі зазначеного майна та у подальшому унеможливить виконання вимог ст.ст. 100, 128 КПК України.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації...
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном та ін.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчим суддею встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має значення для кримінального провадження, у відповідності до ст. 98 КПК України містять ознаки речового доказу та визнане таким відповідною постановою, є предметом злочину, тому з метою його збереження слід накласти на нього арешт.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, суддя
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на кошти у сумі 3 500 гривень, які містяться на рахунку банківської карти № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які фактично належать ОСОБА_7 , а також зупинити видаткові операції по вказаним рахункам в межах вказаної суми.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області.

СуддяОСОБА_1