Справа № 1225/1915/12
Провадження № 11/782/132/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 у інтересах засудженого за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 21 листопада 2012 року ОСОБА_7 , подану на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 28.03.2017 року,

встановила:
Заступником керівника Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 до Сватівського райсуду Луганської області направлено подання щодо вирішення питань, по`язаних при виконанні вироку суду, у порядку ст. 537, 539 КПК України.

Зокрема, прокурор ставив питання про:

визначення строку фактично невідбутої засудженим ОСОБА_7 частини покарання за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 21.11.2012 року у розмірі 10 місяців 16 днів ( з дня умовно-дострокового звільнення Шевченка з Перевальської ВК № 15, розташованій на території так званої «ЛНР»);

направлення його для відбування цього покарання у вигляді позбавлення волі на цей строк;

надання дозволу органам внутрішніх справ на етапування ОСОБА_7 до Старобільського слідчого ізолятору Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 28 березня 2017 року подання прокурора було задоволено і ОСОБА_7 направлений для подальшого відбування призначеного йому покарання за вироком Сватівського райсуду Луганської області від 21.11.2012 року на 10 місяців 16 днів.

Захисник ОСОБА_6 у поданій апеляційній скарзі просить судову ухвалу скасувати та звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково на невідбутий термін покарання у вигляді 10 місяців 16 днів.

Зазначає, що питання, які ставив прокурор у поданні, не можуть бути розглянуті судом відповідно до п.14 ст. 537 КПК України, оскільки ця норма закону передбачає, що суд має право вирішувати питання про сумніви та протиріччя, які виникають при виконанні вироку.

Із посиланням на положення Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01.11.1950 року захисник стверджує, що у суду та прокурора не було правових підстав для направлення засудженого ОСОБА_7 для подальшого відбуття покарання у вигляді позбавлення волі та надання дозволу на етапування засудженого до Старобільського слідчого ізолятору.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України, ОСОБА_7 може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання за вироком Сватівського райсуду Луганської області від 21.11.2012 року, оскільки на момент звільнення з Перевальською ВК № 15 невідомими службовими особами так званої «ЛНР», то відбув більше 2/3 строку покарання, не вчиняв нових злочинів і вільно мешкав у м. Сватовому Луганської області.

Крім того, захисник вважає, що при задоволенні клопотання прокурора суд , визначаючи розмір невідбутого покарання ОСОБА_7 у вигляді 10 місяців 16 днів, не врахував строк перебування ОСОБА_7 під вартою у слідчому ізоляторі до набрання вироком чинності.

Засуджений був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги свого захисника, від проведення судового засідання у режимі відео конференції письмово відмовився, не подав клопотання про бажання його особистої участі.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 на підтримку поданої ним апеляційної скарги у повному обсязі, прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційних вимог захисника, вивчивши матеріали судового провадження у межах заявлених апеляційних вимог та обговоривши доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до п.14 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України ( у даному випадку суд, який ухвалив вирок, відповідно до п.4 ч.2 ст. 539 КПК) має право вирішувати питання, зокрема, що стосуються питань про всякого роду сумнівів та протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Суб`єктами звернення з такими питаннями до відповідного суду є прокурор, засуджений, його захисник, законний представник, орган або установа виконання покарань.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор звернувся до суду у порядку, визначеному п.14 ст. 537 КПК України до Сватівського районного суду Луганської області як до суду, який ухвалив вирок щодо ОСОБА_7 21.11.2012 року, для вирішення питань, пов`язаних із протиріччями, які виникли під час виконання цього вироку після звільнення ОСОБА_7 невстановленими посадовими особами Перевальської ВК № 15 з території, тимчасово непідконтрольної Україні, за лінією розмежування АТО.

Тому, твердження захисника у цій частині колегія суддів вважає необґрунтованими.

Разом з тим, розглядаючи питання, порушені у клопотанні прокурора, суд належним чином їх не перевірив.

Як вбачається із матеріалів, доданих до клопотання прокурора, після того, як ОСОБА_7 , після його звільнення умовно-достроково з Перевальської ВК № 15 невстановленими посадовими особами так званої «ЛНР», перетнув лінію розмежування через КПВВ «Станиця Луганська» із відповідною довідкою, він постійно мешкав у АДРЕСА_1 , з серпня 2016 по березень 2017 року.

28 березня2017 року він був фактично позбавлений волі, оскільки ухвалою Сватівського райсуду Луганської області у цей день направлений для відбування покарання із визначеним строком невідбутої його частини у розмірі 10 місяців 16 днів.

Суд не навів належні мотиви прийнятого рішення та підстави того, яким чином строк перебування ОСОБА_7 з 05.08.2016 року по 28.03.2017 року за своєю адресою мешкання у м. Сватове був зарахований у невідбутий строк відбування покарання за попереднім вироком суду у розмірі 10 місяців 16 днів; підстави негайного, безпосередньо після проголошення ухвали суду, позбавлення ОСОБА_7 волі та направлення його до Старобільського слідчого ізолятору.

Крім того, у апеляційній скарзі захисником порушено питання про звільнення його підзахисного ОСОБА_7 умовно-достроково від призначеного покарання, з урахуванням терміну перебування ОСОБА_7 під вартою до набрання чинності вироком від 21.11.2012 року.

Відповідно до приписів ст. 539 КПК України питання, передбачені п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, вирішуються відповідним судом 1-ї інстанції .

З огляду на зазначене, враховуючи ту обставину, що під час розгляду подання прокурора судом допущені істотні порушення вимог діючого кримінального процесуального законодавства, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою призначити новий судовий розгляд подання, під час якого, крім зазначених в цій ухвалі обставин, розглянути клопотання захисника щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , врахувавши при цьому вимоги п.1 ч.2 ч.1 ст. 539 КПК України та ухвалити умотивоване та обґрунтоване вимогами закону судове рішення.

Керуючись ст. 405,407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 28 березня 2017 року, якою задоволено подання заступника керівника Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 у порядку ст. 537,539 КПК України і засуджений ОСОБА_7 направлений для відбуття призначеного йому за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 21.12.2012 року покарання, скасувати, із призначенням нового судового розгляду зазначеного подання прокурора судом 1-ї інстанції.

Судді