Справа № 305/1249/16-к
Провадження по справі 1-кп/305/214/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.12.16. Рахівський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
н/л потерпілої - ОСОБА_6
законного представника н/л потерпілої - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадяннаки України, з вищою освітою, неодруженої, непрацюючої, раніше не судимої, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 , 16 червня 2016 року, о 10 годині 47 хвилин, в м. Рахів, по вул. Богдана Хмельницького № 4, в приміщенні магазину "Будсервіс" Рахівського району Закарпатської області, перебуваючи в неприязних відносинах з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_6 , умисно нанесла їй перший удар долонею правої руки по губам, після нанесла ще декілька ударів долонями рук по обличчю, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани нижньої губи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 203 від 21.06.2016 потягли за собою розлад здоров`я до 6 днів, і згідно Наказу № 6 МОЗ України від 17.05.05 п.2.3.5 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не призвели до короткочасного розладу здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.1 КК України повністю заперечила та показала суду.
Потерпіла являється дочкою її рідного брата, проте, вони не спілкуються близько 10 років. 16 червня 2016 року в обід вона йшла у ветаптеку через центральний міст в м. Рахів, поруч з нею йшов бомж, тому вона перейшла на іншу частину мосту, де в той час проходила племінниця. Несподівано для неї, ОСОБА_8 штовхнула її. Вона, будучи виснаженою, не втримавшись, зіскочила на проїжджу частину дороги. Обернувшись на ОСОБА_8 побачила, що та насміхається над нею, їй стало дуже прикро тому, побігла за нею. На перехресті навпроти лікарні наздогнала її, між ними почалася сіпанина в процесі якої ОСОБА_8 вирвала їй жмут волосся з голови та побігла по вул. Богдана Хмельницького, а вона наздоганяла її. Даніела забігла в магазин "Будсервіс", вона за нею, всередині магазину між ними знову відбулася сіпанина, однак стверджує, що ударів ОСОБА_8 не наносила, що може підтвердити водій магазину, який стояв на вході і все це бачив. Цивільний позов не визнає. Натомість, навпаки, просить з потерпілої у її користь стягнути моральну шкоду за перенесений сором, вирване волосся з голови, за лікарства, які вона приймає через погіршення стану здоров`я після інциденту, а також зобов`язати ОСОБА_9 повернути їй натільний хрестик.
Неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала суду. 16 червня 2016 року, вона разом з подружкою ОСОБА_10 йшли центральним мостом в м. Рахів, коли на їх сторону перейшла тітка - ОСОБА_4 , яка її штовхнула. Вона штовхнула ОСОБА_4 у відповідь, та продовжила рух в сторону Рахівської РЛ. Чула, що ОСОБА_4 за нею вигукує, але не озиралася. Ідучи зауважила, що на неї зглядаються перехожі, тому озирнулась і побачила, що обвинувачена біжить за нею. На перехресті, наздогнала її, вдарила сумкою по голові, між ними почалася сіпанина, однак їх розборонили чоловіки, які утримали обвинувачену за руки. Скориставшись тим, вона з подругою побігли в магазин "Будсервіс", де працює мама та дідусь ОСОБА_11 , який розташований неподалік. Вони забігли в магазин, вона одразу стала телефонувати мамі, щоб розповісти про пригоду. В той момент в магазин забігла ОСОБА_4 , яка одразу, вигукуючи різні слова, вдарила її, від чого телефон випав з її рук та розбився. Вона намагалася захиститися, відмахувалася як могла руками, тоді до них підбігли відвідувачі магазину та розійняли їх.
Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 в судовому засіданні ствердила, що не була очевидцем події. Зі слів дочки їй заподіяла тілесні ушкодження ОСОБА_4 . В ході інциденту був пошкоджений мобільний телефон дочки вартістю 3000 гривень, тому, на вказану суму ними заявлено цивільний позов, який просить задовольнити. Вважає, що обвинувачена повинна понести покарання за вчинене, відповідно до закону. При цьому звертає увагу суду, що така поведінка обвинуваченої має системний характер, близько 20 років, вона безпідставно, при зустрічі у місті, серед людей вигукує та чіпляється не лише до її дочки, але й до неї самої, її мами, сестри.
Заявляє цивільний позов у сумі 3000 гривень, що становить вартість пошкодженого мобільного телефону, які просить стягнути з обвинуваченої на її користь.
Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченою, винність її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України доводиться показами свідків, допитаних в ході судового розгляду.
Свідок ОСОБА_13 , в судовому засіданні ствердила, що йшла з ОСОБА_8 до матері. Небела перейшла дорогу, підбігла до ОСОБА_8 і почала бити її сумкою по голові. Після чого, вони втекли в магазин "Будсервіс", де працює її мама та дідусь. За ними забігла ОСОБА_4 , яка одразу вдарила ОСОБА_8 в обличчя, від чого з рук Даніели випав мобілиний телефон.
Свідок ОСОБА_14 показав суду, що він бачив лише фінал інциденту. Так, дійсно чув якісь крики, але очевидцем бійки не був. Коли підійшов, вони вже були розборонені. Бачив, що на підлозі лежить розбитий мобільний телефон , якого допоміг підібрати (зібрати із землі його деталі які від`єдналися). Також бачив, що у когось з них відірвася натільний хрестик.
Свідок ОСОБА_15 показав суду. 16 червня 2016 року в обід у магазин забігли двоє дівчат, його внучка ОСОБА_16 ті її подруга ОСОБА_8 . Після дівчат забігла обинувачена, почала "чубитися" з ОСОБА_8 , після чого він та інші відвідувачі магазину їх розборонили.
Аналізуючи наведені покази обвинуваченої, н/л потерпілої, її законного представника та свідків, такі, на думку суду доводять обставини вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення.
Окрім зазначених вище показів, вина ОСОБА_4 доводиться й перевіреними у ході судового розгляду письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження, зокрема:
- висновком експерта №203 від 21.06.2016, згідно якого, у громадянки ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани нижньої губи. Дані ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення та вкладаються в строк події, що мала місце 16.06.2016. Вище вказані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я до 6 днів і, згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року п. 2.3.5 їх слід кваліфікувати, як легкі тілесні ушкодження (а.п.51);
- протоколом огляду від 21 червня 2016 року флеш-носія цифрової інформації, що містить безперервний відеозапис без аудіозапису з камери відеоспосререження, протяжністю 2 хв.01 сек., на якому зображення являє собою вигляд приміщення магазину зверху з-під стелі. Під час перегляду відеозапису, у приміщенні магазину з`являється особа жіночої статі, ззовні схожа на потерпілу ОСОБА_6 , до якої о 10 годині 47 хв. 06 сек. підходить жінка віком близько 40 років, яка відразу наносить один удар рукою в область голови особі, ззовні похожій на потрепілу ОСОБА_6 , після чого між ними виникає тяганина, яка триває до 10 год. 47 хв. 19 сек. і припиняється у зв`язку з втручанням сторонньої особи (а.п. 48,49). Під час перегляду відеозапису в суді обвинувачена ОСОБА_4 та неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 впізнали себе на вказаному відеозаписі.
Поряд з цим, суд вважає недоведеним твердження обвинуваченої про спричинення їй потерпілою тілесних ушкоджень, оскільки з цього приводу вона до правоохоронних органів не зверталася, а під час слухання кримінального провадження таких доказів не здобуто. Така позиція обвинуваченої, на думку суду, є обраним способом її захисту від висунутого обвинувачення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Цивільний позов заявлений законним представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 у сумі 3000 (три) тисячі гривень підлягає до стягнення з обвинуваченої на користь законного представника потерпілої ОСОБА_7 , як вартість розбитого мобільного телефона.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд враховує те, що вона вперше притягається до кримінальної відповідальності, позиьивно характеризується по місцю проживання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій в ході судового слідства не встановлено.
На підставі викладеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки скоєного діяння, керуючись принципами гуманності та справедливості судового рішення, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді громадських робіт, що прямо передбачено санкцією частини 1 статті 125 КК України, оскільки, на думку суду, саме такий вид покарання за даних обставин буде достатнім для виправлення й перевиховання обвинуваченої та забезпечить запобігання вчинення нею нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
Стягнути із засудженої ОСОБА_4 на користь законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 - 3000 (три тисячі) гривень матеріальної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Головуюча: ОСОБА_1
З оригіналом вірно,
Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1 .