П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2013 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - Гусач О.М.

при секретарі - Поймай Я.А.

з уч. прокурора - Симонешко К.О.

захисника - адвоката - Уріна Ф.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Кременчука Полтавської області, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не заміжньої, проживаючої в АДРЕСА_1 раніше судимої:

18.12.2000 року Автозаводським районним судом Полтавської області за ст.ст. 140 ч.2, 229-6 ч.2, 42 КК України (в ред. 1960р.) до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

10.11.2004 року Автозаводським районним судом Полтавської області за ст.ст. 185 ч.2, 309 ч.2 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на один рік,

02.09.2005 року Автозаводським районним судом Полтавської області за ст. ст. 18 6 ч.2, КК України до двох років позбавлення волі, 20.06.2008 року звільнена з ВК Полтавської області № 65 по закінченню строку

18.05.2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі , на підставі ст. 75,76 КК України звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки.

09.02.2011 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ст. 185 ч.2, КК України до 1року позбавлення волі

27.10.2011 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 307 КК України кримінальна справа закрита на підставі ст.. 7 КПК України

у вчиненні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що у невстановлений слідством період часу усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій. маючи прямий злочинний умисел, направлений на неза конне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини - метамфетаміну, обіг якого обмежено, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настан ня, у невсгановленому слідством місці придбала психотропну речовину - метамфетамін з метою збуту. Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направ лений на незаконне зберігання з метою збуту та на збут незаконно придбаної психотропної речовини - метамфетаміну, повторно, 23.04.2012 року, перебуваючи біля б.№ 19. по вул. Гагаріна. м. Кременчука, близько 20 год. 05 хв., керуючись корисливим мотивом, незаконно збула (продала), громадянину ОСОБА_3 за 100 гривень ме дичний шприц об'ємом 10 мл. заповнений до позначки 1мл. прозорою рідиною, яка згід но з висновком експерта №1536 від 03.10.2012 року, містить метамфетамін. який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса ме тамфетаміну в рідині наданій на попереднє дослідження прозорій рідині світло - жовтого кольору масою 0.7523 г. становить 0.00216 г.»;

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на незаконне зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини - метамфетаміну, керуючись корисливим мотивом, ус відомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, 18.09.2012 року, близько 14 год. 25 хв., знаходя чись біля зупинки громадського транспорту «Аврора», що розташована по вул. 50 р. Жовтня м. Кременчука, в напрямку руху до центра міста, неза конно збула (продала) громадянину ОСОБА_3 за 70 гривень медичний шприц об'ємом 5мл. за повнений до позначки 1мл. рідиною прозорого кольору, яка згідно з висновком експерта №1535 від 03.10.2012 року, містить метамфетамін, який відно ситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса метамфетаміну в рідині (наданій на попереднє дослідження) масою 0.8382 становить 0.0011 г.»;

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів не визнала та пояснила, що ці злочини нею не вчинялись, збутом наркотичних засобів та психотропних речовин вона не займалась. В ті дні коли їй інкримінуються злочини перебувала у себе вдома.

Судом, з власної ініціативи, поставлено на обговорення питання про направлення справи прокурору для проведення додаткового розслідування, з мотивів істотної неповноти на неправильності досудового слідства.

Прокурор вважав, що підстав для направлення справи прокурору для проведення додаткового розслідування не вбачається.

Захисник підсудної та підсудна вважали за необхідне направити справу прокурору для проведення додаткового розслідування, вважаючи, що справу неможливо розглянути на підставі наявних доказів.

Заслухавши думку учасників судового розгляду справи дослідивши матеріали справи, перевіривши, співставивши та проаналізувавши зібрані по справі докази суд вважає, що під час досудового слідства була допущена його істотна неповнота, яка виявилась під час судового слідства в зв»язку з чим справа підлягає поверненню прокурору для проведення додаткового розслідування.

За клопотанням прокурора, при визначенні обсягу доказів, що підлягають обов'язковому дослідженню під час судового слідства, з дотриманням передбаченого ст.257 КПК України (1960 року) принципу безпосередності та усності судового розгляду справи, відповідно до вимог ст.299 КПК України (1960 року), судом було визначено обов'язковим допит в судовому засіданні свідків по справі.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які виступали в якості понятих під час проведення оперативник закупок, показання яких суттєво різняться, у зв"язку з чим суд оцінює їх критично. Так свідок ОСОБА_4 стверджував, що був понятим під час проведення оперативних закупок, при цьому вказував на дати та місця проведення закупок, які не відповідають матеріалам справи, також наполягав що іншого понятого взагалі не було.

Допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, показали що були понятими при огляді ОСОБА_2, під час самого затримання підсудної вони участі не приймали, як і де це відбувалось не бачили.

Судом неодноразово приймалися заходи для виклику залегендованої особи ОСОБА_3 шляхом направлення судових повісток та шляхом надавання доручення правоохоронним органам про примусовий привід свідка, а також доручень в порядку ст.. 315-1 КПК України (1960 року).

Свідок ОСОБА_3, в судове засідання без поважних причин не з'явився, судом прийняті всі передбачені законом міри, щодо виклику його в судове засідання для допиту.

Постанови суду про його привід не виконані, судові доручення в порядку ст. 315-1 КПК України (1960 року) дані органам досудового слідства не виконані.

Якщо обвинувачення ґрунтується вирішальною мірою на показаннях свідків, яких підсудний не мав можливості допитати під час як досудового слідства так і судового розгляду справи, порушується право на захист підсудного на стільки, що стає несумісним з гарантіями, передбаченими ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд позбавлений можливості дослідити докази, обов'язковість дослідження яких визначена судом, і таким чином об'єктивно дослідити та встановити обставини вчинення інкримінованих підсудній ОСОБА_2 злочинів , дати її діям правильну юридичну оцінку та вирішити питання, щодо її винності чи не винності у вчиненому, оскільки порушується принципи всебічності, повноти і об'єктивності дослідження обставин справи, передбачений ст.22 КПК України (1960 року) та принцип безпосередності дослідженням судом доказів у справі, що передбачено ст.257 КПК України (1960 року). Крім того підсудна ОСОБА_2 не мала можливості допитати свідка в ході досудового слідства та судового розгляду справи, її права на захист виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісними з гарантіями передбаченими ст.6 Європейської конвенції з прав людини, на що наголошено у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Корнєв і Карпенко проти України».

Відповідно до постанови про проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів від 03.04.2012 року проведення оперативних закупок доручалося двом особам під псевдонімами ОСОБА_3 та ОСОБА_8, фактично ж оперативну закупку проводила одна легендована особа - ОСОБА_3, згода якої на участь у проведенні цих дій жодним чином не підтверджена.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 09.06.1998 року по справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» дії двох негласних працівників поліції, які придбали у заявника наркотики, були визнані такими, що спровокували кримінальну діяльність, що за інших обставин могла б і не відбутися, та що суспільним інтересам не можна виправдати використання доказів, здобутих шляхом підбурювання до вчинення злочину з боку поліції.

Відповідно до матеріалів даної кримінальної справи ОСОБА_2 збувала психотропну речовину лише легендованій особі ОСОБА_3., яка діяла за вказівкою працівників СБНОН КМУ. Будь-які данні, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 вчинила дії, направлені на збут психотропної речовини, без втручання працівників міліції та їх легендованої особи, в матеріалах справи відсутні.

Долучений до матеріалів справи розсекречений оперативний матеріал на оптичному носії інформації містить запис лише про один епізод, який інкримінується підсудній, при цьому шприц, який є предметом незаконних дій, не відповідає тому, який зазначений в матеріалах оперативної закупки та обвинувальному висновку.

Суд вважає, що органами досудового розслідування порушено право на захист підсудної.

Так експертизи по справі призначались з порушенням норм КПК України 1960 року, що обмежило права обвинуваченої ставити питання перед експертами, з постановами про призначення експертиз ОСОБА_2 ознайомлена вже після проведення відповідних експертиз.

Впізнання обвинуваченої по фотокартках проведено з порушенням ст.174 КПК України відповідно до якої при необхідності пред»явлення якої-небудь особи для впізнання свідкові слідчий спочатку допитує його про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, при яких впізнаючий бачив цю особу, про що складається протокол допиту. Особа, що підлягає впізнанню, пред»являється впізнанню разом з іншими особами тієї ж статі у кількості не менше трьох, які не мають різких відмін у зовнішності та одягу. При необхідності впізнання може проводитися по фотознімках, відповідно до умов, викладених у цій статті.

Однак як видно з матеріалів справи органами досудового слідства зазначені вимоги Закону дотримано не було.

Згідно ст.. 22 КПК України (1960 року) прокурор, слідчий та особа яка проводить дізнання зобов»язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об»єктивного дослідження обставин справи. Разом з тим , вказані вимоги закону органами досудового слідства в повній мірі не виконані.

Відповідно до ч.1 ст.281 КПК України (1960 року), кримінальна справа підлягає поверненню на додаткове розслідування з огляду на неповноту чи неправильність досудового слідства, в тому числі у разі суттєвого порушення вимог кримінально-процесуального закону органами дізнання та досудового слідства, які не можуть бути усунені в судовому засіданні.

Неповним визнається таке досудове розслідування, у процесі якого залишилися невиявленими істотні обставини справи, що не дозволяє суду з упевненістю дійти до висновку про винність або невинуватість обвинуваченого, форму його провини і зв'язок його дій зі шкідливими наслідками, що настали, а отже, правильно вирішити кримінальну справу.

Таким чином, судом встановлена неповнота досудового слідства, усунути яку суд не має можливості в судовому засіданні, оскільки для цього необхідно виконання ряду оперативно-розшукових та слідчих дій направлених на встановлення місця знаходження та проживання свідків по справі та виконання інших слідчих дій, що не може бути усунуто шляхом давання судових доручень на підставі ст. 315-1 КПК України (1960 року), оскільки останні органами досудового слідства ігноруються та не виконуються

Згідно положень ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

За таких обставин дана кримінальна справа підлягає поверненню прокурору м. Кременчука на додаткове розслідування з мотивів неповноти досудового слідства, яка не може бути усунута під час судового слідства, під час якого необхідно оперативно-розшуковим та слідчим шляхом встановити місце знаходження та перебування свідків вказаних в додатках до обвинувального висновку та більш ретельно допитати їх про відомі обставини вчинення злочинів інкримінованих підсудній ОСОБА_2

Повторно допитати свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з урахуванням даних отриманих під час судового слідства; перевірити слідчим шляхом доводи ОСОБА_2 про те, що 23.04.2012 року підсудна не перебувала в місці зазначеному в обвинувальному висновку; встановити та допитати в якості свідка ОСОБА_3 Провести інші слідчі дії відповідно до вимог чинного Кримінально-процесуального кодексу України направлені на повне, об'єктивне та всебічне дослідження обставин справи.

З урахуванням здобутого дати правильну юридичну оцінку діям підсудної ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 273, 281 КПК України (1960 року), суд -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.2 ст. 307 КК України - направити прокурору м. Кременчука на додаткове розслідування.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 залишити попередню - підписку про невиїзд.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду в Полтавській області на протязі семи діб з часу проголошення.

СУДДЯ: