Справа № 308/540/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

27.01.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження 11 сс / 777 / 64 / 17, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , який приймав участь у розгляді клопотання (далі прокурор),
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 19 січня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_8 (далі слідчого) про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України кримінального правопорушення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, українця, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого.
Цією ж ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та йому заборонено залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, в період доби з 20-ї години по 08-у годину.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу.
Визначено, що строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців, і встановлено строк її дії до 18 березня 2017 року, включно.
Постановлено передати ухвалу органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 для виконання, а контроль за виконанням ухвали доручено начальнику Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надання усних чи письмових пояснень із питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
З матеріалів за клопотанням убачається, що 19 січня 2017 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене із прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 29.10.2016; протоколом огляду місця події від 29.10.2016; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 29.10.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.06.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.10.2016; висновком експерта № 11/863 від 30.11.2016. В обґрунтування доводів також посилається на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, яке згідно ст. 12 КК України належить до тяжких кримінальних правопорушень, і за яке законом України про кримінальну відповідальність може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Крім того, вказує на те, що ОСОБА_6 раніше попадав у поле зору правоохоронних органів, оскільки притягався до кримінальної відповідальності, а тому усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення. З урахуванням наведеного, слідчий прийшов до висновку про те, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, експерта, спеціаліста в цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, у зв`язку з чим, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. Просить застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, за час із моменту вчинення злочину до часу внесення клопотання належним виконував процесуальні обов`язки. Крім того, вказується на те, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання передбачених КПК України процесуальних обов`язків, не є підставою для застосування щодо нього найбільш суворого за видом запобіжного заходу. Тому, слідчий суддя прийшов до висновку, що, оскільки слідчим та прокурором доведено передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України ризики й не доведено передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті обставини, то в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити й застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких. Крім того, посилається на те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки наразі обвинувачується також у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України кримінального правопорушення, а також може впливати на потерпілу, оскільки вони добре знайомі, у зв`язку із чим, з метою уникнення від відповідальності також зможе вчиняти на неї тиск. Просить ухвалу слідчого судді скасувати й застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважали законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали за клопотанням, колегія суддів вважає, що підстав для скасування чи зміни судового рішення не має.
Так, відповідно до ст. ст. 177, 194 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання щодо підозрюваного ОСОБА_6 участь у його розгляді приймали підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України злочину. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні наступними доказами: протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 29.10.2016; протоколом огляду місця події від 29.10.2016; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 29.10.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 17.06.2016; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.10.2016; висновком експерта № 11/863 від 30.11.2016.; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.10.2016; протоколом огляду предмета та перегляду відеозапису від 20.11.2016. Указаний вище висновок слідчого судді також підтверджується копією повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яка 30 листопада 2016 року з дотриманням вимог ст. 278 КПК України йому вручена.
Колегія суддів також обґрунтованим визнає й висновок слідчого судді про те, що прокурор та слідчий довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із передбачених ст. 177 КПК України ризиків, і на які вказує слідчий та прокурор. Указаний висновок ґрунтується на приєднаних до клопотання доказах, учасниками судового розгляду не оспорюється й визнається належним чином вмотивованим.
Колегія суддів також вважає, що, обґрунтовуючи висновок про те, що слідчий та прокурор не довели недостатність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів слідчий суддя врахував наведене вище, тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, і за який підозрюваному може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, дані про його особу: має постійне місце проживання, за час з моменту вчинення злочину до часу внесення клопотання належним чином виконував процесуальні обов`язки.
Виходячи з наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що слідчим суддею обґрунтовано визнано, що прокурор не довів, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню підозрюваним ОСОБА_6 і обґрунтовано відмовлено в задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При прийнятті рішення колегія суддів також враховує й те, що під час апеляційного розгляду судового провадження прокурор не посилався на обставини, які можуть свідчити про те, що інший, менш суворий, запобіжний захід не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам; вважає, що слідчим суддею при розгляді клопотання були враховані вищевказані вимоги кримінального процесуального закону; висновки слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про взяття ОСОБА_6 під варту, ґрунтуються на вимогах закону.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що слідчим суддею не взято до уваги те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки наразі обвинувачується також у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України кримінального правопорушення, а також впливати на потерпілу, оскільки вони добре знайомі, у зв`язку із чим, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може вчиняти на неї тиск, визнаються такими, що не підтверджені достовірними даними й належним чином не вмотивовані.
Наведені в апеляційній скарзі доводи про те, що ОСОБА_6 вчинив злочин, який згідно ст. 12 КК України є тяжким і за вчинення якого законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, вважає такими, що не є достатніми підставами для висновку про необхідність та доцільність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. При цьому, ураховуються положення закону, за змістом яких тяжкість злочину не є самостійною підставою для взяття особи під варту, що ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.
Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано визначено початок та кінець строку дії щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також обґрунтовано покладено обов`язок прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу.
При прийнятті рішення враховується й те, що в кримінальному провадженні 25.01.2017 слідчим ОСОБА_8 щодо ОСОБА_6 складений обвинувальний акт за ч. 2 ст. 186 КК України, який затверджений прокурором ОСОБА_5 , що підтверджується наданою прокурором під час апеляційного розгляду копією обвинувального акту.
Тому апеляційна скарга, яку подав прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , який приймав участь у розгляді клопотання задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 405, 407-408, 419, 422КПК України, апеляційний суд
апеляційну скаргу, яку подав прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , і який приймав участь у розгляді клопотання, залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 січня 2017 року про відмову в обранні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :