Справа №573/1645/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/141/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

пору кора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу ОСОБА_8 , на ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 19 грудня 2016 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Білопільського районного суду Сумської області від 28 серпня 2009 року, -

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 звернувся із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Білопільського районного суду Сумської області від 28 серпня 2009 року про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді взяття під варту.

19 грудня 2016 року ухвалою Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_8 було відмовлено у задоволенні його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Білопільського районного суду Сумської області від 28 серпня 2009 року.

Не погодившись з такою ухвалою ОСОБА_8 , оскаржив її і в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою скасувати постанову Білопільського районного суду Сумської області від 28 серпня 2009 року. Свої вимоги мотивує тим, що вказане рішення є необґрунтованим, оскільки поза увагою суду залишились допущені при винесенні оскаржуваного рішення порушення ст.ст. 165-1, 165-2 КПК України (1960 року) та ч.3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини. Разом з тим, не повідомлення його про обрання відносно нього запобіжного заходу, винесення судом рішення за його відсутності та його не вручення, на думку засудженого є нововиявленими обставинами, які є підставою для скасування оскаржуваного ним рішення.

В поданих до апеляційної скарги доповненнях ОСОБА_8 вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає, що наведені ним доводи про відсутність його в залі судових засідань при винесенні відносно нього оскаржуваного рішення, факт його не вручення, який унеможливив його апеляційне оскарження, безпідставно залишились поза увагою суду, оскільки судом не надано жодної оцінки долученим до матеріалів справи документам які обґрунтовують вказані ним доводи. Разом з тим, вважає, що не оскарження ним постанови Білопільського районного суду Сумської області від 28 серпня 2009 року вплинуло на прийняття відносно нього вироку, оскільки, тим самим факт її не оскарження міг скласти у суду враження про визнання ним своєї вини.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої ОСОБА_8 апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про законність та обґрунтованість судового рішення та відсутність підстав для задоволення поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 28 серпня 2009 року постановою Білопільського районного суду Сумської області відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді взяття під варту.

28 грудня 2011 року вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляцйного суду Сумської області ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за п. 6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 17 травня 2012 року вказаний вирок суду залишено без зміни, а касаційна скарга засудженого ОСОБА_8 без задоволення.

Відмовляючи засудженому ОСОБА_8 в задоволенні його заяви про перегляд постанови про обрання йому запобіжного заходу за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції вказав, що постанова судді, якою відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, та яку просить переглянути останній за нововиявленими обставинами не являється судовим рішенням, яке прийняте по суті обвинувачення, а тому не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами. І крім того, наведені в заяві засудженого ОСОБА_8 обставини в розумінні ст. 459 КПК України не є нововиявленими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, засуджений в своїй заяві до Білопільського районного суду Сумської області просив переглянути за нововиявленими обставинами постанову суду від 28 серпня 2009 року про обрання відносно нього запобіжного заходу у виді взяття під варту.

Так, запобіжний захід є різновидом попереджувальних мір кримінального процесуального примусу (заходом забезпечення кримінального провадження), що полягає в обмеженні конституційних прав і свобод підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилення від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається судом (слідчим суддею за КПК України 2012 року) і діє до його зміни або скасування і втрачає свою дію після набрання вироком законної сили та звернення його до виконання.

Водночас кримінальне провадження за нововиявленими обставинами являє собою форму перегляду рішень судів, що набрали законної сили. За своїм змістом ця стадія кримінального процесу виступає як механізм, що доповнює звичайні заходи забезпечення правосудності судових рішень у кримінальних справах. Цей вид провадження має резервне значення та використовується лише у випадку, якщо вичерпані всі інші допустимі засоби процесуально-правового захисту.

Також, відповідно до ст. 467 КПК України за результатами кримінального провадження за нововиявленими обставинами суд має право: скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок; скасувати вирок чи ухвалу та постановити свою ухвалу; залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Отже, системний аналіз положень статей 459-467 глави 34 КПК України, в аспекті тих рішень, які вправі прийняти суд за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, свідчить про те, що перегляд за нововиявленими обставинами стосується судових рішень, постановлених за результатами розгляду кримінального провадження, тобто остаточних рішень, які за наявності певних обставин можуть бути замінені.

Крім цього, за змістом ст.ст. 459, 460 КПК України, за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили, при цьому нововиявленими є такі обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як вірно зазначив суд першої інстанції в своїй ухвалі, ОСОБА_8 не наведено жодних обставин, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та засудженому під час судового розгляду при ухваленні судового рішення, та які дають правові підстави для його перегляду.

Наведені обставини, на які ОСОБА_8 посилається як на нововиявлені, та які на його думку дають безумовні підстави для перегляду постанови Білопільського районного суду Сумської області від 28 серпня 2009 року із її подальшим скасуванням, насамперед виступають як прояв його не згоди із вказаним судовим рішенням, однак жодним чином в розумінні ст. 459 КПК України не відносяться до категорії нововиявлених обставин.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність в заяві ОСОБА_8 підстав, які можна вважати нововиявленими та з доводами судового рішення в частині неможливості оскаржуваного рішення бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами, оскільки дане рішення не лише не є остаточним рішенням у справі, а й взагалі, є рішенням, яке стосується обрання запобіжного заходу, яке має обмежений період дії до настання певної події (зміни, скасування, або набрання вироком законної сили), втратило свою дію.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_8 в частині не відповідності висновків суду фактичним обставинам справи, то їх колегія суддів вважає безпідставними та надуманим оскільки ОСОБА_8 не вказано в апеляційній скарзі які ж невідповідності суд допустив у висновках своєї ухвали.

Твердження ОСОБА_9 про те, що поза увагою суду залишились допущені судом при винесенні оскаржуваного рішення порушення норм ст.ст. 165-1, 165-2 КПК України (1960 року) та ч.3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини є безпідставними, оскільки на даній стадії провадження суд позбавлений можливості вирішувати питання правильності чи законності постанови Білопільського районного суду Сумської області від 28 серпня 2009 року, оскільки такі питання повинні вирішуватись при її апеляційному оскарженні.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що ухала Білопільського районного суду Сумської області від 19 грудня 2016 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Білопільського районного суду Сумської області від 28 серпня 2009 року є обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 459 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 19 грудня 2016 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Білопільського районного суду Сумської області від 28 серпня 2009 року, залишити без зміни.

Дана ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

суддя Апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_2