Провадження № 11-сс/792/134/17
Справа № 686/5240/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000197 від 08 грудня 2016 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2017 року,

у с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 17 березня 2017 року задоволено клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Хмельницької області ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно, що було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №0000197 від 08 грудня 2017 року, під час затримання 15 березня 2017 року у підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого,
та накладено арешт на майно, що було тимчасово вилучено під час затримання 15 березня 2017 року, а саме на: мобільний телефон марки iPhone IMEI НОМЕР_1 ; ніж-метелик; годинник Ulysse Nardin; банківська пластикова карта № НОМЕР_2 ; ніж візитка; грошові кошти: 1 купюра номіналом 100 доларів США на суму 100 доларів США, серія та номер АВ 36220426L, 1 купюра номіналом 200 грн. на суму 200 гривень серія та номер СД 5588192.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді першої інстанції захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 оскаржила її в апеляційному порядку.

Апелянт просила скасувати ухвалу слідчого судді відносно накладення арешту на майно, що тимчасово було вилучене під час затримання 15 березня 2017 року підозрюваного, а саме: мобільний телефон iPhone, IMEI НОМЕР_1 .

Вказувала, що телефон належить дівчині підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_11 , а у нього був тимчасово. Через це, захисник уважала, що накладення арешту на тимчасово вилучений телефон iPhone під час особистого обшуку ОСОБА_9 є порушенням прав його власника, яким підозрюваний не являється.

Пунктом 3 ч.2 ст.171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. Проте у даному клопотанні такі документи відсутні.

Сторона захисту вважає, що розмір шкоди, завданий даним кримінальним правопорушенням, є явно неспіврозмірним конфіскації майна, а саме, телефону. Також слідчим взагалі не досліджено належність майна дійсному його власнику, що є порушенням норм чинного КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційної скарги; підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; прокурора та слідчого в заперечення апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_9 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не встав, а знову вчинив злочини.

Так, у травні 2016 року поблизу автовокзалу у місті Славута ОСОБА_12 та ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб, з погрозою застосування насильства поставили вимогу ОСОБА_13 передати їм грошові кошти в сумі 5 000 грн.

У листопаді 2016 року, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 вступивши у попередню змову з ОСОБА_14 , здійснюючи реалізацію своїх неправомірних дій спрямованих на вимагання у ОСОБА_13 грошових коштів в сумі 5 000 грн., примусово завели ОСОБА_13 всередину приміщення більярдної зали в місті Славуті, де ОСОБА_14 , переконуючи насильством у необхідності виконання вимоги ОСОБА_12 та ОСОБА_9 щодо передачі грошових коштів, наніс декілька ударів в область грудної клітини.

У подальшому ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , тримаючи ОСОБА_13 за одяг примусово вивели останнього з приміщення більярдної та посадивши у мікроавтобус примусово доставляли на різні адреси в місті Славуті для позики ОСОБА_13 грошей, щоб в подальшому отримати їх.

Того ж дня, позичивши кошти в сумі 450 грн., ОСОБА_13 у м Славуті передав їх ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

Окрім того ОСОБА_15 , ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб, 25 листопада 2016 року з погрозою застосування насильства, у місті Славуті поставили вимогу та одержали від ОСОБА_16 грошові кошти в сумі 2 500 грн.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_12 і ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб, з погрозою застосування насильства, 24 січня 2017 року у місті Славуті повторно поставили вимогу ОСОБА_16 дати їм гроші в сумі 500 доларів США або 14 000 грн.

Разом з цим, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб, повторно, з погрозою застосування насильства, 24 січня 2017 року місті Славуті поставили вимогу ОСОБА_17 передати їм гроші в сумі 100 доларів США за відмову виконання ними нібито «замовлення» нанести ОСОБА_17 тілесні ушкодження, небезпечні для життя та здоров`я.

Крім цього, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб, повторно з погрозою застосування насильства, 20 січня 2017 року у місті Славуті поставили вимогу ОСОБА_18 дати їм гроші в сумі 10 000 грн., яку в подальшому зменшили до 3 000 грн. за відмову виконання ними нібито «замовлення» нанести ОСОБА_18 тілесні ушкодження, небезпечні для життя та здоров`я.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_15 , ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб, повторно, із застосуванням насильства, 08 лютого 2016 року у місті Славуті поставили вимогу ОСОБА_19 передати їм грошові кошти в сумі 8 000 грн.

Окрім цього, 11 березня 2017 року ОСОБА_12 та ОСОБА_9 в місті Славуті за попередньою змовою групою осіб, повторно погрожуючи застосування насильства, поставили вимогу ОСОБА_20 передати їм грошові кошти в сумі 2 000 грн. Боячись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_20 змушений був погодитись та передати гроші в зазначеній сумі.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_12 та ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_21 11 березня 2017 року в місті Славуті, погрожуючи застосуванням насильства поставили ОСОБА_20 нову вимогу передати їм ще грошові кошти в сумі 2 000 грн., вказавши про обізнаність ОСОБА_21 з їх діями, та поділ одержаної суми коштів між ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_21 .

Того ж дня, 11 березня 2017 року ОСОБА_20 в телефонній розмові повідомив ОСОБА_21 про передачу ОСОБА_12 та ОСОБА_9 грошових коштів у сумі 2 000 грн. та про нову вимогу останніх передати їм ще грошові кошти в сумі 2 000 грн. ОСОБА_21 , вислухавши ОСОБА_20 погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я підтвердив свою попередню вимогу передавання йому грошей в сумі 1 000 доларів США, вказавши, що грошові кошти в сумі 2 000 грн., які той 11 березня 2017 року передав ОСОБА_12 та ОСОБА_9 є лише компенсацією за те, що упродовж тривалого часу не передав йому ОСОБА_21 , грошові кошти з загальної суми 1 000 доларів США.

15 березня 2017 року під час зустрічі з ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_21 з ОСОБА_20 у кафе-піцерії «Картоха фрі» по вулиці Соборності, 3, в місті Славута, останній, виконуючи попередні вимоги, передав ОСОБА_9 та ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 2 000 гривень, а ОСОБА_21 грошові кошти в сумі 350 доларів США.

15 березня 2017 року ОСОБА_9 було затримано та 16 березня 2017 року об 11 годині 50 хвилин вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 КК України.

15 березня 2017 року по АДРЕСА_2 за підозрою у вчиненні злочину затримано ОСОБА_9 , під час затримання проведено його особистий обшук. В ході особистого обшуку у ОСОБА_9 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки iPhone IMEI НОМЕР_1 ; ніж-метелик; годинник Ulysse Nardin; банківська пластикова карта № НОМЕР_2 ; ніж візитка; грошові кошти: 1 купюра номіналом 100 доларів США на суму 100 доларів США, серія та номер АВ 36220426L, 1 купюра номіналом 200 гривень на суму 200 гривень серія та номер СД 5588192.

Установлено, що є достатні підстави вважати про те, що вказані тимчасово вилучені речі, предмети та грошові кошти є доказом злочину та мають важливе значення для встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Так, мобільний телефон може містити дані про спілкування між особами причетними до вчинення правопорушення. Ніж-метелик, ніж-візитка використовувались для вчинення кримінальних правопорушень. Годинник Ulysse Nardin та грошові кошти на суму 100 доларів США та 2 200 гривень були отриманні в результаті вчинення кримінальних правопорушень. На банківську пластикову карту № НОМЕР_2 перераховувались грошові кошти, отриманні за результатами вчинених кримінальних правопорушень.

З метою запобігання приховування, псування, зникнення, втрати, знищення інформації, що міститься на мобільному телефоні, встановлення походження годинника та грошових коштів, перевірки банківських операцій по пластиковій банківській картці та уникнення зняття з неї грошових коштів, збереження ножа-метелика та ножа-візитки, слідчий та прокурор вважали, що необхідно накласти арешт на вказане майно.

Апеляційним судом установлено, що слідчий суддя у суді першої інстанції правильно дійшов висновку, що існує обґрунтована підозра вчинення кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_9 , передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Колегія суддів також погоджується з тим, що у даному випадку вказані речі, на які просить накласти арешт слідчий та які містить на собі сліди кримінального правопорушення можуть бути визнані речовими доказами.

Тому, колегія суддів уважає, що у даному випадку є підстави для накладання арешту на майно, що було тимчасово вилучено під час затримання 15 березня 2017 року, а саме на: мобільний телефон марки iPhone IMEI НОМЕР_1 ; ніж-метелик; годинник Ulysse Nardin; банківська пластикова карта № НОМЕР_2 ; ніж візитка; грошові кошти: 1 купюра номіналом 100 доларів США на суму 100 доларів США, серія та номер АВ 36220426L, 1 купюра номіналом 200 гривень на суму 200 гривень серія та номер СД 5588192.

Задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції обґрунтовано послався на вимоги ст.ст. 170, 173 КПК України та вказав про наявність законних правових підстав для арешту вказаного у клопотанні майна.

З таким висновком погоджується колегія суддів.

Довели також ці обставини прокурор і слідчий в суді апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги.

Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, твердження апелянта про неправомірність накладення арешту на мобільний телефон iPhone, IMEI НОМЕР_1 , та те що телефон належить дівчині підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_11 та вона є його власником суперечать наведеним вимогам закону.

Колегія суддів зауважує, що матеріали судового провадження свідчать про те, що накладення арешту на вищевказане майно, яке може бути визнане доказом злочину та може мати на собі сліди кримінального правопорушення, в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

При цьому матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості пошкодження, приховування, зникнення, знищення.

На підставі цього посилання апелянта на те, що відсутні підстави для арешту вилученого майна є безпідставним, оскільки органом досудового розслідування надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України і виходячи з приписів ч.2 ст.170 КПК України є правомірним накладення такого виду обтяження як арешт.

Крім цього, колегія суддів ураховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Отже, висновки слідчого судді щодо наявності достатніх правових підстав для арешту майна відповідають як матеріалам, доданим до клопотання, так і вимогам КПК України.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді клопотання слідчий суддя дотримався вимог ст.ст.178, 183, 194 КПК України та прийняв законне і обґрунтоване рішення. Підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.170, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 березня 2017 року щодо накладення арешту на майно, що було тимчасово вилучено під час затримання 15 березня 2017 року у підозрюваного ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .