Справа № 487/4074/15-к
Провадження № 1-кп/487/133/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, українця, громадянина України, вдовця, маючого на утриманні малолітню дитину, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
23.04.2015 року приблизно о 17-00 годин, ОСОБА_4 , знаходячись біля гаражу № НОМЕР_1 в АКГ Суднобудівників, розташованому по вул. Червоних Майовщиків в м. Миколаєві, відкрито із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, заволодів майном ОСОБА_6 при наступних обставинах.
Так, знаходячись у вказаний час у вказаному місці, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник конфлікт на ґрунті особистих неприязнених стосунків, в ході конфлікту ОСОБА_4 побачив у ОСОБА_6 жіночу сумку та знаючи, про те, що там знаходиться мобільний телефон потерпілої, у ОСОБА_4 виник корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном.
Із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, направленого на вилучення майна, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та наніс їй чисельні удари руками та ногами по голові, рукам та ногам потерпілої, після чого відкрито заволодів майном, що належить останній, а саме: мобільним телефоном Lenovo S930 вартістю 7000 грн, в якому знаходилась сим-картка мобільного оператора Лайф та МТС, що не представляють для потерпілої матеріальної цінності, жіночою сумкою, що не представляє для потерпілої матеріальної цінності.
Після чого ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 7000 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі, та пояснив, що 23.04.2015 року приблизно о 16-30 годин, біля АЗС він зустрівся з ОСОБА_7 , який був за кермом свого автомобіля, який приїхав разом з ОСОБА_6 . Після чого вони забрали з дитячого садку його доньку, а після всі разом поїхали до нього в гараж, який розташований по АДРЕСА_2 . Коли вони зайшли в гараж, ОСОБА_6 у присутності його доньки почала висловлюватися на його адресу нецензурною лайкою, ображати. Після чого він побачив на дивані в гаражі сумку ОСОБА_6 та, оскільки вона була повинна йому гроші, він зібрав з сумки її мобільний телефон, який після повернення боргу збирався повернути ОСОБА_6 . Після чого, він попросив ОСОБА_6 піти, але вона почала кидатися на нього. Після чого він наніс потерпілій удари руками та ногами по голові, рукам та ногам потерпілої. Через деякий час ОСОБА_4 вийшов з гаража та направився додому.
За згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та матеріали кримінального провадження:
протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 23.04.2015 року від ОСОБА_6 , згідно якого 23.04.2015 року ОСОБА_4 з застосуванням фізичного насильства відкрито заволодів її майном мобільним телефоном Lenovo S930 вартістю 7000 грн.
витягом з кримінального провадження внесеного до ЄРДР 23.04.2015 року за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 186 КК України щодо ОСОБА_4 , який 23.04.2015 року приблизно о 16-10 год. з застосуванням фізичного насильства відкритим шляхом заволодів її майном мобільним телефоном Lenovo S930 чим заподіяв матеріальний збиток на суму 7000 грн.;
довідкою ПП " ОСОБА_8 ", відповідно до якої вартість мобільного телефону Lenovo S930 складає 7000 гривень.
заявою ОСОБА_4 від 23.04.2015 року про добровільну видачу працівникам міліції мобільного телефону Lenovo S930 сірого кольору, яким він відкрито заволодів 23.04.2015 року у ОСОБА_6 на території АГК Суднобудівників по вул. Червоних Майовщиків в м. Миколаєві;
протоколом огляду предмета від 24.04.2015 року мобільного телефону Lenovo S930 сірого кольору;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.04.2015 року, згідно якого ОСОБА_9 на фото №2, на якому зображений ОСОБА_4 , впізнав раніше знайомого йому хлопця, який 23.04.2015 року близько 17 год. знаходячись на території АГК Суднобудівників спричинив тілесні ушкодження наглядно знайомій дівчині та відкрито заволодів її майном;
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.04.2015 року, згідно якого ОСОБА_10 на фото №3, на якому зображений ОСОБА_4 , впізнав раніше знайомого йому ОСОБА_4 , який 23.04.2015 року близько 17 год. знаходячись на території АГК Суднобудівників спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 та відкрито заволодів її телефоном;
довідкою МЛШМД від 18.11.2015 року №1210/01-05 про звернення ОСОБА_6 24.04.2015 року до приймального відділення та копією з журналу та довідкою МЛШМД №295 від 18.11.2015 року, згідно яких у ОСОБА_6 забій м`яких тканин голови, рук, ніг та струс головного мозку.
Таким чином, аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною, а кваліфікацію його дій вірною.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії тяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд також враховує данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання характеризується посередньо, на обліку у МОПЛ №1 і МОНД не перебуває, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З урахуванням декількох обставин, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого, активна співучасть у розкритті злочину, визнання провини, а також ту обставину, що ОСОБА_4 є вдівцев та батьком-одинаком, суд вважає за можливе виправлення засудженого без застосування до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі, та застосувати відносно нього положення ст. 75 КК України, призначивши йому покарання з випробовувальним терміном, та з застосуванням ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України (в новій редакції від 07.09.2016 року).

Питання відносно речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покараня з випробовувальним терміном строком на 2 роки.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 вимоги ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Речовий доказ - мобільним телефоном Lenovo S930 , який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити в розпорядженні останньої.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1