йСправа № 304/1676/16-к Провадження № 1-кс/304/2/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2017 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000224 від 27 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина України, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В :

слідчий СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за №0000224 від 27 травня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України про дозвіл на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивує тим, що 12 травня 2016 року близько 21.44 год. ОСОБА_6 знаходячись на проїзній частині дороги по вул. Центральній в с. Т.Ремета навпроти ресторану «Золотий Тур», в ході сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, завдав останньому удар правою рукою зігнутою у ліктьовому суглобі в область голови, внаслідок чого ОСОБА_7 впав на асфальт, втратив свідомість та отримав тілесні ушкодження у вигляді «закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку ІІ ст. Гострої епідуральної пластинчатої гематоми правої скроневої ділянки головного мозку. Перелому скроневої кістки справа», які згідно висновку експерта відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечними для життя в момент їх заподіяння. У вчиненні вказаного злочину підозрюється ОСОБА_6 , якого 09 грудня 2016 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Його вина повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме заявою потерпілого ОСОБА_7 та його показаннями; показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання з фотознімками; протоколом огляду предмета, а також висновком експерта № 742 від 25 серпня 2016 року та ін. Отже, враховуючи те, що ОСОБА_6 перешкоджає кримінальному провадженню, оскільки вже тривалий час переховується від органів досудового розслідування та відсутній за місцем проживання, уникає зустрічі з працівниками органів внутрішніх справ, що підтверджується показаннями родичів та сусідів, а також враховуючи те, що він вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, постійного місця роботи не має, за місцем проживання характеризується посередньо, а також те, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків або вчинити нове кримінальне правопорушення. На думку слідчого, наведені факти свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а саме особистої поруки, особистого зобов`язання, застави, домашнього арешту, у зв`язку з чим просить застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_10 подане клопотання підтримали повністю та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 , проти заявленого клопотання заперечили і просили обрати менш суворий запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, так як вважають, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити нормальну процесуальну поведінку підозрюваного (обвинуваченого), як під час досудового слідства, так і під час розгляду справи у суді.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, згідно статті 5 п.1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що обов`язок обґрунтування підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лежить саме на прокуророві й не може бути лише формальним посиланням на це, без надання слідчому судді достатніх доказів про необхідність обрання саме такого запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 27 травня 2016 року матеріали досудового розслідування за вищевказаним фактом були внесені до ЄРДР за № 0000224 (а. с. 3).

Разом з цим, встановлено, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 09 грудня 2016 року підозрюваному ОСОБА_6 вручено не було, а лише надіслано за допомогою поштового зв`язку в той час, коли підозрюваний знаходився за межами України на заробітках (а. с. 4-7).

Як убачається з внесеного органом досудового розслідування клопотання та приєднаних до нього копій матеріалів, то такі не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою. Наведені ж у судовому засіданні прокурором та слідчим доводи про те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення ґрунтуються виключно на припущеннях, а тому не можуть слугувати достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 і дані про його особу, а саме те, що він є молодим за віком, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, добровільно з`явився до органу досудового розслідування та повністю відшкодував шкоду потерпілому.

Тому, з урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що одна тільки тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не є достатньою підставою для застосування до нього запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, на переконання слідчого судді, у даному кримінальному провадженні з урахуванням вищезазначеного існує незначний ступінь ризику з боку підозрюваного перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, однак такому ризику може дієво запобігти інший запобіжний захід, який не є таким суворим.

Адекватним та ефективним механізмом з огляду на положення ст. ст. 177, 179 КПК України у цій справі, на думку слідчого судді, буде запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту без застосуванням електронних засобів контролю.

Тому, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
у задоволенні клопотання слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління поліції в Закарпатській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю.

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло, в якому він проживає та яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.00 год. до 08.00 год.

Ухвалу для організації виконання направити начальнику Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Дата закінчення дії даної ухвали 22 серпня 2017 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1