Справа №476/222/17 01.06.2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 червня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Єланецького районного суду Миколаївської області від 19 травня 2017 року, якою задоволено клопотання в.о. начальника СВ Єланецького ВП Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кропивницький Кіровоградської області, мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України по кримінальному провадженню, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000075.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_6 .
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, до 18 липня 2017 року.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Узагальнені доводи апелянта.
Захисник ОСОБА_6 зазначає, що ризики, на які послався прокурор, мають місце з огляду на дані про особу підозрюваного. Але прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Зазначає, що прокурор у судовому засіданні, підставою існуючих ризиків вказав, що підозрюваний є учасником АТО і тому може продовжувати злочинну діяльність, що є неприпустимим по відношенню до ОСОБА_5 , як до учасника АТО.
Вказує на те, що відповідно протоколу затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочинів, за значено лише дві статті ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 289 КК України та не вказано конкретної підстави затримання, чим порушено право останнього на захист, а за повідомленням ОСОБА_5 про підозру від 19.05.2017 р. вказано вже три статті КК України.
Зміст ч. 3 ст. 289 КК України не містить такої ознаки, як «за попередньою змовою групою осіб», а зміст ч. 2 ст. 189 КК України не містить такої ознаки, як «з погрозою насильства над потерпілим».
Захисник посилається на те, що органом досудового розслідування не надано доказів того, що розкладний ніж є зброєю, не підтверджено спричинення майнової шкоди з урахуванням того, що власником викраденого автомобіля є не потерпіла, а юридична особа ФГ «Гулін В.А.», яке не є стороною у даному провадженні.
Зазначає, що відповідно протоколу додаткового допиту потерпілої ОСОБА_9 , вона на вимогу невідомих осіб передати 3 000 доларів США, запропонувала їм 2 000 доларів США, проте вказані особи відмовились від цього, що свідчить про їх добровільну відмову від вчинення даного злочину.
Вважає, що слідчий суддя поза увагою залишив розбіжності, які в містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.03.2017 р., де зазначено, що потерпіла не може впізнати осіб, оскільки на них були надягнуті носки та в протоколі додаткового допиту потерпілої від 10.04.2017 р., де вказано, що потерпіла зможе впізнати осіб по формі очей та носу, в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.04.2017 р. в якому вказано, що потерпіла може впізнати осіб за формою обличчя і очей, а впізнала за формою очей, обличчя, виступаючим скулам.
На думку апелянта прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні, що відповідно ч. 4 ст. 194 КПК України, є підставою для застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, про що також наголошується у рішеннях Європейського суду з прав людини.
Апелянт вказує, що ОСОБА_5 народився та мешкає в м. Кропивницький, є раніше не судимим, має постійне місце мешкання, має міцні соціальні зв`язки, а саме матір та дружину, з якою проживає без реєстрації шлюбу, є учасником бойових дій (АТО), допомагає дружині займатись підприємницькою діяльністю, від якої отримує дохід.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
ОСОБА_5 підозрюється у тому, що на початку березня 2017 року точної дати в ході досудового слідства не встановлено, він перебував в м. Кропивницькому, де його знайомий ОСОБА_10 запропонував йому спільно, шляхом вимагання, з погрозою застосування фізичного насилля відносно ОСОБА_9 незаконно заволодіти, перебуваючим в її користуванні автомобілем «Тоyота Land Cruiser Prado» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на що останній погодився, тим самим вступивши в злочинну змову з ОСОБА_10 .
Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , заздалегідь підготувавши для вчинення вказаного правопорушення знаряддя злочину ніж, 15.03.2017 р. в ранковий час прибули до смт. Єланець Миколаївської області.
Цього ж дня, близько 14.00 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою, у дворі буд. АДРЕСА_2 , і з застосуванням до ОСОБА_9 погрози фізичного насилля, небезпечного для її життя та здоров`я, погрожуючи ножем, позбавили останню свободи та незаконно заволоділи автомобілем марки «Тоyота Land Сruiser Рrado», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ФГ « ОСОБА_11 » та перебував у користуванні потерпілої.
Після чого ОСОБА_12 , продовжуючи діяти за попередньою змовою з ОСОБА_5 , на зазначеному автомобілі виїхали з смт. Єланець. Знаходячись за межами вказаного населеного пункту, ОСОБА_10 зупинив автомобіль та, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , висловив вимогу про передачу потерпілою ОСОБА_9 грошей в сумі близько 3 000 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 15.03.2017 р. становило 80640 грн. Потерпіла ОСОБА_9 усвідомлюючи, що невиконання нею незаконних вимог може призвести до застосування відносно неї фізичного насильства небезпечного для її життя та здоров`я, погодилась виконати вказану вимогу.
Після цього вказані особи, незаконно утримуючи потерпілу в указаному автомобілі, виїхали до Кіровоградської області. В нічний час, поблизу м. Кропивницький, ОСОБА_5 , за вказівкою ОСОБА_10 , вийшов з автомобілю, а ОСОБА_10 з потерпілою на вказаному автомобілі продовжив рух в напрямку с. Інгуло-Камянка Новгородського району Кіровоградської області. Невдовзі після цього, поблизу с. Інгуло-Камянка Новгородського району Кіровоградської області, ОСОБА_10 залишив потерпілу ОСОБА_9 в лісовому масиві, а сам на автомобілі «Тоyота Land Cruiser Prado» зник в невстановленому напрямку, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, спричинивши потерпілій майнову шкоду в розмірі 1 303 812 грн.
16.03.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 185, ч. 1, 3 ст. 357 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075, внесені відомості.
19.05.2017 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України.
19.05.2017 р. в.о. начальника СВ Єланецького ВП Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області звернувся до слідчого судді з погодженим із начальником Єланецького відділу Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_13 клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи, яке вказав, що підозра ОСОБА_5 є обґрунтованою, а також існують ризики, передбачені п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, продовжити злочинну діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.
З урахуванням того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України, що підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 16.03.2017 р.; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 10.04.2017 р.; протоколами допиту свідківа ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_9 від 25.04.2017 р.; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.05.2017 р.; речовим доказом - автомобіль марки «Тоyота Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також з урахуванням доводів прокурора та в.о. начальника СВ на підтримання клопотання під час судового розгляду, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав вважати що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що дає достатні підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, зокрема, дані: протоколу прийняття від ОСОБА_9 заяви про вчинений злочин від 16.03.2017 р., де зазначено про те, що невідомі особи відкрито із застосуванням насилля заволоділи її автомобілем марки «Тоyота Land Cruiser Prado» та вимагали у неї грошові кошти в розмірі 3000 доларів США; протоколу допиту свідка ОСОБА_14 , де вказано що вона близько 13.00 год., вийшовши із буд. АДРЕСА_2 , бачила двох невідомих їй чоловіків, одягнених у темну одежу, яка описується; протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 17.03.2017 р., відповідно якому вона 15.03.2017 р. близько 12.20 год. у дворі, де ОСОБА_9 ставить свій автомобіль, бачила двох невідомих чоловіків, одягнених у темну одежу із капюшонами, які ховали свої обличчя; протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 21.03.2017 р., де вказано про те, що він 14.03.2017 р., біля Єланецької РДА бачив двох чоловіків, одягнених у темну одежу, одного з них він впізнав; протоколу допиту свідка ОСОБА_17 , яка вказала що 15.03.2017 р. близько 12.00 год. біля буд. 12 по пр. Незалежності в смт. Єланець бачила двох невідомих чоловіків, одягнених в темну одежу із описом цього одягу, а також про те, що одного з цих чоловіків вказаний свідок за необхідності може впізнати; протоколу додаткового допиту потерпілої ОСОБА_9 від 10.04.2017 р., в якому описуються зовнішні дані невідомих осіб та їх дії, які були направлені на незаконне позбавлення її волі і заволодіння транспортним засобом, інші обставини вчинених відносно неї злочинів; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.04.2017 р., за яким ОСОБА_9 на фото № 3 впізнала особу, яка 15.03.2017 р. спільно з іншою особою вчинила відносно неї злочини; протоколу допиту свідка ОСОБА_19 від 04.05.2017 р. з якого вбачається, що вона знала підозрюваних ОСОБА_10 та ОСОБА_5 і вона їм придбавала певний одяг, що співпадає із одягом осіб, про яких йдеться у протоколах допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та потерпілої ОСОБА_9 , які свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 злочинів зазначених у повідомленні про підозру.
Відповідно рішень Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 146 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.
За змістом апеляційної скарги, апелянт не оскаржує наявність ризиків, встановлених слідчим суддею, проте зазначає про недоведеність прокурором того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, як того вимагає ч. 1 ст. 183 КПК України.
З цього приводу слід зазначити, що фактичною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність сукупності неспростовних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а зазначені прокурором у клопотанні обставини повинні підтверджуватись відповідними матеріалами, які повинні бути досліджені слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, слідчим суддею наведені вище докази на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_5 в повній мірі досліджені та на них є посилання в ухвалі. Слідчим суддею враховано, що злочини, у скоєнні яких підозрюється останній, є тяжким і особливо тяжким, і тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винним за ч. 3 ст. 289 КК України, що складає від 7 до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
З урахуванням того, що ОСОБА_5 на даний час не працює, не має постійного джерела доходів та місця реєстрації, немає міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.
Слідчий суддя зазначив, що для запобіганню ризиків зазначених у клопотанні та наведених під час розгляду клопотання застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вищенаведеним ризикам, з чим погоджується і апеляційний суд.
За наведеного доводи захисника про застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, є неспроможними, оскільки апеляційна скарга не містить аргументів, які б давали підстави застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який вид запобіжного заходу.
Інші доводи захисника, в тому числі не доведення обставин наявності майнової шкоди, добровільної відмови підозрюваного від вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, складання процесуальних документів і проведення процесуальних дій, не можуть бути предметом розгляду апеляційного суду, оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Наявність позитивної характеристики, постійного місця мешкання, відсутність судимостей, приймання останнім участі в АТО, з огляду на характер та вид злочинів в яких підозрюється ОСОБА_5 , на думку апеляційного суду, не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Отже, оскільки рішення слідчого судді є обґрунтованим та вмотивованим, а прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ухвала слідчого судді повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, підстав для її скасування та вирішення питання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Єланецького районного суду Миколаївської області від 19 травня 2017 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді
_____________________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3