У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 березня2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 1 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 23 листопада 2016 року,

встановила:

вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 1 червня 2016 року
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянин України, уродженець
та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий,

засуджений за:
- частиною 1 статті 121 КК України на 6 років позбавлення волі,
- частиною1 статті 263 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23 листопада 2016 року вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 1 червня 2016 року залишено без зміни.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з постановленими у кримінальному провадженнями судовими рішеннями, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2017 року засудженому повернуто його касаційну скаргу, оскільки ним не виконано вказівок суду касаційної інстанції, про які зазначалося в ухвалі від 12 січня 2017 року.

При цьому, йому роз`яснювалися вимоги статті 427 КПК України, відповідно до якої у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК України, а також вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались зі статтею 436 КПК України.

Однак, засуджений вказаних вимог кримінального процесуального закону повторно не дотримався, оскільки не врахував повторно вказівок суду касаційної інстанції.

Як убачається зі змісту повторної касаційної скарги, засуджений вказує на недопустимість доказів у кримінальному провадженні, однак не наводить обґрунтувань такої позиції з урахуванням вимог кримінального процесуального законодавства.

До того ж, засуджений вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак не зазначає яких порушень вимог Закону допустили суди першої та апеляційної інстанції при розгляді кримінального провадження.

Більше того, засуджений у вступній частині касаційної скарги зазначає, що оскаржує ухвалу апеляційного суду, а зі змісту мотивувальної та прохальної частини скарги вбачається, що предметом оскарження, окрім іншого, є і вирок районного суду, чим допустив суперечності у касаційній скарзі.
Окрім вказаного, згідно з частиною 5 статті 427 КПК України до касаційної скарги додаються належним чином оформлені та засвідчені копії судових рішень, які оскаржуються, як це передбачено пунктами 13.6, 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом № 173 Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року.

Тобто копія судового рішення, яка складається з кількох аркушів, повинна бути прошнурована нитками на п`ять проколів, підписана відповідальним працівником (особою) суду та суддею, скріплених відбитком гербової печатки суду, а на зворотному боці останнього аркуша скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів.
Проте, засуджений долучив до касаційної скарги копію вироку районного суду, яка належним чином не засвідчена та не оформлена.

Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК України, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 429 КПК України, колегія суддів

постановила:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 1 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 23 листопада 2016 року щодо нього, залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________________________ ________________________________ _____________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3