Справа № 631/1573/14-к
Провадження № 1-в/626/66/2017
УХВАЛА

24.05.2017 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Нововодолазького РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання відносно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с.Червоноармійське Вовчанського району Харківської області, освіта середня, працює забійником худоби МК "Реал", не одружений, зареєстрований в АДРЕСА_1 , засудженого 16 жовтня 2014 року за ст.287 КК України до 4 років обмеження волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з зобов"язанням не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання і періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції за місцем реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Нововодолазького РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного судом покарання. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27.04.2017 року вказане подання передано до Красноградського районного суду для розгляду.

Подання обгрунтовано тим, що вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 16 жовтня 2014 року ОСОБА_3 засуджено за ст. 287 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 роки з зобов"язанням не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції, зобов`язано засудженого періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання .

25 листопада 2014 року ОСОБА_3 було поставлено на облік в Нововодолазький РВ КВІ УДПтСУ в Харківській області та ознайомлено з умовами та порядком відбування покарання. Постановою від 03.12.2014 року встановлено дні явки ОСОБА_3 на реєстрацію в першу та третю п`ятницю кожного місяця.

20.11.2015 року , 09.02.2016 року, 27.12.2016 року та 05.04.2017 року ОСОБА_3 оголошувалися письмові попередження про можливість скасування іспитового строку, з якими він був ознайомлений особисто, оскільки він не з`являвся на реєстрацію у встановлені дні, був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.178 КУпАП та змінив місце свого проживання без відома органів КВІ.

Таким чином, на думку начальника Нововодолазького РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, засуджений ОСОБА_3 не виконав покладені на нього судом обов`язки та не з`являвся на реєстрацію без поважних причини, змінив своє місце проживання проживання та вчиняв адміністративні правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому в поданні просить іспитовий строк засудженому скасувати та направити ОСОБА_3 для відбування призначеного вироком суду покарання.

В судове засідання учасники процесу не з`явились, у зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальної техніки не здійснювалось.

Від засудженого ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій він просив не скасовувати іспитовий строк, оскільки порушення які він допустив є незначними.

Суд, дослідивши подання, матеріали особової справи засудженого, приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно з ч.3 ст.76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин. Частина 2 ст.78 КК України передбачає, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до положень ст. 166 Кримінально-виконавчого Кодексу України, у разі якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Згідно п.п.5.2, 5.3 Розділу ІV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 року № 270/1560, якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (п. 5.2). Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання (п. 5.3).

В 5.4 Інструкції вказано, невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин). Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів (частина 3 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Встановлено, що в період з 25.11.2014 року по 05.04.2017 року ОСОБА_3 не з`являвся для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції у встановлені дні, а саме: 06.11.2015, 28.03.2017 року. Засуджений змінив своє місце проживання в грудні 2016 року, але при цьому не мав на меті ухилення від контролю за його поведінкою. Відсутня і систематичність у притягненні ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, оскільки після вчинення в 2015 році правопрушення передбаченого ч.2 ст.178 КУпАП, білеше до відповідальності він не притягувався. В поясненнях ОСОБА_3 вказував, що не прибував до інспекції у зв`язку з зайнятістю на роботі та запізненням, але документально підтвердити вказане не має можливості. Спростувати або підтвердити факт умисного ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків не можливо, оскільки інших відомостей з Нововодолазького РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції суду не надано. Крім того, після неявки ОСОБА_3 добровільно прибував до кримінально-виконавчої інспекції та пояснював причини неприбуття.

З матеріалів доданих до подання та досліджених в судовому засіданні, не вбачається, що засуджений не з`являвся до інспекції більше двох разів підряд саме без поважних причин. Необхідною умовою скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого до місць позбавлення волі є з`ясування поважності причин неявки до кримінально-виконавчої інспекції.

Суд скептично ставиться до порушення ОСОБА_3 п. 3 ст.76 КК України, оскільки при постановленні на облік до органів КВІ засуджений своїй анкеті заначив, що проживає в АДРЕСА_1 , та не зважаючи на це всі перевірки дільничними інспекторами та працівниками КВІ проводилась за адресою, яку зазначено у вироку Нововодолазького районного суду від 16.10.2014 року. В подальшому, в листопада 2016 року, засуджений ОСОБА_3 змінив своє місце проживання з АДРЕСА_1 , на АДРЕСА_2 , про що зазначив у своєму поясненні від 27.12.2016 року, що дає підстави вважати, що засуджений не ухилявся від умов відбування іспитового строку.

Відповідно до ч. 2 ст.78 КК України та роз`яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень (три і більше разів), що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Враховуючи наведене, підстав вважати, що виправлення засудженого ОСОБА_3 можливе лише в місцях обмеження волі, судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання начальника Нововодолазького РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 16 жовтня 2014 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ст. 287 КК України до покарання у виді 4 років обмеження волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 роки і зобов`язано засудженого періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання , не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, слід відмовити. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 78 КК України, ст. 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання начальника Нововодолазького РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання - відмовити.

Особову справу засудженого ОСОБА_3 повернути до Нововодолазького РВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Красноградського районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Оскарження ухвали в апеляційному порядку не зупиняє її виконання.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Красноградського районного суду ОСОБА_1