Справа № 405/105/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника Кропивницької ВК №6: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Яблунівка, Смілянського району, Черкаської області, гр. України, з початковою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, без постійного місця проживання, раніше судимого: 25.01.1995 року Смілянським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 117, ч.2 ст.118, ч.1 ст.42 КК України до 9 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 11.07.2001 р. за постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.01.2001 р. на 1 рік 9 місяців 11 днів. По теперішній справі засуджений 28.01.2008 року Апеляційним судом Черкаської області за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 01.04.2016 р. засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31.07.2007 р. по 03.03.2008 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 7 місяців 3 дні, про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі.
Початок строку: 31.07.2007 року. Кінець строку: 28.12.2019 року.
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі, заява мотивована тим, що він відбув певну частину строку покарання з якого можливо застосувати більш м`яке покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав свою заяву, просив її задовольнити.
Розглянувши заяву, заслухавши думку прокурора, який заперечив проти застосування до засудженого ОСОБА_5 ст.82 КК України, мотивуючи це тим, що матеріалами особової справи не підтверджено того факту, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення, дослідивши матеріали особової справи №182-Б-16, суд прийшов до висновку, що заява засудженого не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 на день розгляду справи відбув 10 років 2 місяці 2 дні призначеного строку покарання. За час відбування покарання характеризується посередньо, що підтверджується характеристикою, затвердженою в.о. начальника Кропивницької ВК №6 14.02.2017 року. Згідно вказаної характеристики, зазначено, що ОСОБА_5 до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно. До робіт із благоустрою установи стаивться з розумною ініціативою, приймає участь в ремонтних роботах на відділенні соціально- психологічної служби, залучається до безоплатної праці. Особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі не бере, участь у роботі самодіяльних організацій не приймає. Крім цього, згідно протоколу від 17.11.2016 р. №39 засідання адміністративної комісії Кіровоградської ВК №6 з питання заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі засудженому ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, як такому що не став на шлях виправлення.
Відповідно до довідки про стягнення і заохочення засуджений ОСОБА_5 має 6 стягнень, з якихтричі поміщувався до ДІЗО, один раз до карцеру, за створення конфліктної ситуації та зберігання заборонених речей.
Згідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України за період відбування покарання у Кіровоградській ВК №6 по благоустрою установи відпрацював 32 години.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, під час розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених та інше.
Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання про недостатність підстав, які би свідчили про те, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і довів це сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Та обставина, що засуджений за час відбування покарання має чотири заохочення, не може свідчити про те, що засуджений має бездоганну поведінку.
Таким чином, беручи до уваги кількість стягнень і заохочень, а також те, що засуджений не приймає участі у самодіяльних організаціях установи, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, оскільки в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження та обставина, що ОСОБА_5 проявляв сумлінну поведінку і ставлення до праці.
За наведених обставин, суд вважає, що до ОСОБА_5 не можливо застосувати статтю 82 КК України.
Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Заяву засудженого ОСОБА_5 , про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1