Провадження №1-кп/748/87/17
Єдиний унікальний № 748/141/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2017 року м. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження за № 0000092 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, раніше не судимого, із неповною вищою освітою, розлученого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.07.2015 №148, військовослужбовця за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_3 призначено на посаду водія топогеодезичного відділення взводу артилерійської розвідки батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, визначає види військової служби, що включає в себе військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.05.2016 № 119, солдату ОСОБА_3 в період з 31.05.2016 по 04.06.2016 року надано чергову щорічну основну відпустку за 2015 рік терміном на 5 діб.

В свою чергу, військовослужбовець за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 05 червня 2016 року, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, направленим на нез`явлення вчасно на службу до військової частини, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та не з`явився вчасно на службу без поважних причин до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

03 листопада 2016 року солдат ОСОБА_3 повернувся до місця проходження служби - військової частини НОМЕР_1 та відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.11.2016 року № 269 приступив до виконання обов`язків військової служби.

Так, ОСОБА_3 був незаконно відсутній у військовій частині НОМЕР_1 у період з 05 червня по 02 листопада 2016 року перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проводячи час власний розсуд та не виконуючи обов`язки військової служби.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, пояснивши, що не з"явився вчасно на службу в зв"язку з сімейними обставинами. У вчиненому щиро розкаявся та просить призначити покарання не пов"язане з позбавленням волі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність наслідків злочину, особу винного - його вік, сімейний та майновий стан, стан здоров`я згідно наданих суду даних, освіту, службову характеристику, те, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

За наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу ОСОБА_3 , суд вважає за можливе при призначенні покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, застосувати до ОСОБА_3 положення ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов та процесуальні витрати по справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України, призначивши покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1