УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000597 від 30 травня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02 червня 2017 року старший слідчий СУ ГУ Національної поліції у м. Києві підполковник поліції ОСОБА_3 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000597 від 30 травня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна, а саме: автомобіля «LEXUS-LS430», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів в місті Києві по вулиці Хоткевича, 20-Б.

Клопотання обгрунтовано тим, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000597 від 30.05.2017 по факту скоєння дорожньо-транспортної пригоди за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.05.2017 о 23 год. 23 хв. на площі Харківська відбулось зіткнення автомобіля «LEXUS-LS430», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався зі сторони проспекту М. Бажана в напрямку м. Бориспіль та автомобіля ВАЗ-211040, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався зі сторони вул. Колекторна в напрямку вул. Старобориспільська. Після зіткнення водій автомобіля Лексус втративши керування виїхав на тротуар та допустив наїзд на трьох пішоходів. Після пригоди водії вищевказаних транспортних засобів з місця пригоди зникли. Автомобіль Лексус залишився на місці пригоди, автомобіль ВАЗ-211040, виявлено працівниками патрульної поліції за 500 метрів від станції метро «Червоний хутір». В автомобілі Лексус залишився пасажир Abdul Rahman Said ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_2 , який повідомив, що за кермом знаходився водій на ім`я Ахмед, тел. НОМЕР_3 . В автомобілі ВАЗ, знаходився пасажир ОСОБА_7 , 1996 р.н., проживає в АДРЕСА_3 .

30.05.2017 після проведення огляду місця події автомобіль «LEXUS-LS430», д.н.з. НОМЕР_1 з метою його збереження в тому стані який він мав на момент виявлення, обмеження доступу до нього та проведення експертних досліджень, було вилучено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що в місті Києві по вулиці Хоткевича, 20-Б, де він зберігається по теперішній час.
30.05.2017 автомобіль «LEXUS-LS430», д.н.з. НОМЕР_1 приєднано до кримінального провадження як речовий доказ.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 14.04.2016 автомобіль «LEXUS-LS430», д.н.з. НОМЕР_1 належить громадянину ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, автомобіль «LEXUS-LS430», д.н.з. НОМЕР_1 зберіг на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, має суттєве значення для встановлення важливих обставин даної дорожньо-транспортної пригоди, зокрема якими частинами відбувся первинний контакт даного автомобіля з пішоходом, технічного стану вказаного автомобіля, та інших необхідних відомостей.

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин у кримінальному провадженні, забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, збереження речового доказу в тому стані, який він мав на момент виявлення та не допущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, так як він має суттєве значення по кримінальному провадженню, на підставі п.1 ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України, посилаючись, що автомобіль «LEXUS-LS430», д.н.з. НОМЕР_1 зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення важливих обставин дорожньо-транспортної пригоди, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий звернувся з даним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 , повідомленим про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився. Разом з цим, відсутність у судовому засіданні вищевказаної особи не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання та пояснень слідчого, що автомобіль «LEXUS-LS430», д.н.з. НОМЕР_1 зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та має суттєве значення для встановлення важливих обставин дорожньо-транспортної пригоди, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Крім того, існують реальні ризики приховування, передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції у м. Києві підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000597 від 30 травня 2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «LEXUS-LS430», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів в місті Києві по вулиці Хоткевича, 20-Б.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1