Справа № 357/9691/17
1-кп/357/1185/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.09.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючий суддя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника відділу з питань пробації ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості від 7 вересня 2017 р., укладену прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Єрки Катеринопільського району Черкаської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не судимого, військовослужбовець проходить службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України

В С Т А Н О В И В:
В підготовче судове засідання надійшла угода про визнання винуватості, укладена 7 вересня 2017 р. між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно якої, відповідно до ст.ст. 1, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», Указів Президента України «Про часткову мобілізацію»:

- від 17 березня 2014 року №303/2014, затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII;

- від 6 травня 2014 року № 454/2014, затвердженого Законом України від 6 травня 2014 року № 1240-VII ;

- від 21 липня 2014 року № 607/2014, затвердженого Законом України від 22 липня 2014 року № 1595-VII;

- від 14 січня 2015 року № 15/2015, затвердженого Законом України від 15 січня 2015 року № 113-VIII,

з 18 березня 2014 року в Україні діє особливий період, що охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

14 жовтня 2013 року солдата ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з 1 травня 2014 року по 30 червня 2017 року військова частина польова пошта НОМЕР_2 ) (по стройовій частині) №255 його призначено на посаду оператора 1 зенітно-ракетної артилерійської батареї зенітно-ракетного артилерійського дивізіону цієї ж військової частини, яка дислокується по АДРЕСА_1 .

В подальшому, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20 січня 2016 року №20 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-зенітника 2 зенітно-ракетної артилерійської батареї зенітно-ракетного артилерійського дивізіону цієї ж військової частини.

14 жовтня 2016 року відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №304 солдату ОСОБА_4 продовжено строк військової служби за контрактом згідно з п. 9 ст. 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» до видання Указу Президента України «Про демобілізацію».

В період з 29 вересня 2016 року по 1 листопада 2016 року ОСОБА_4 перебував на лікуванні в лікувальних закладах та 2 листопада 2016 року мав прибути до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 .

1 листопада 2016 року відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №322 солдата ОСОБА_4 зараховано в розпорядження командира цієї ж військової частини.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен керуватися вимогами ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 9, 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

Разом з тим, являючись військовослужбовцем Збройних Сил України і достовірно знаючи вимоги керівних документів, що регламентували його діяльність, солдат ОСОБА_4 2 листопада 2016 року, діючи в порушення вищевказаних вимог Закону, бажаючи тимчасово ухилитись від військової служби, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, умисно, без поважних причин, в умовах особливого періоду не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 , дислокованої по АДРЕСА_1 .

В період з 2 листопада 2016 року до 7 серпня 2017 року солдат ОСОБА_4 ухилявся від обов`язків військової служби та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

7 серпня 2017 року солдат ОСОБА_4 з`явився до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у нез`явлені вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на три роки та на підставі ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю один рік та керуючись ч. 1,2 ст. 76 КК України покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд погоджується із кваліфікацією дій ОСОБА_4 за ст. 407 ч.4 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України, військовослужбовцем (крім строкової служби).

ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст.12 КК України, злочин, передбачений ст. 407 ч.4 КК України віднесений до умисного тяжкого злочину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 судом визнається: щире каяття.

Обставин, які обтяжують його покарання не встановлено.

Вищевказана угода між прокурором і ОСОБА_4 не суперечить вимогам КПК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони уклали угоду добровільно.

Узгоджене між прокурором і ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам закону, а саме: ст.ст. 50,75,76 КК України та зазначеному у санкції ч.4 ст.407 КК України.

ОСОБА_4 не судимий.

Цивільний позов, речові докази, витрати на залучення експерта, відсутні.

В ході досудового розслідування відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався. Під вартою він не утримувався.

Відповідно до ст. 76 ч.3 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням щодо засуджених військовослужбовців здійснюється командирами військових частин.

Відповідно до ст.ст. 368,370,371 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання:… Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Суд ухвалює вирок іменем України безпосередньо після закінчення судового розгляду. Вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,367-371,373,374,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 7 вересня 2017 р., укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000020 від 21.03.2017 р.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 ч.1,2 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст. 76 ч.3 КК України нагляд за ОСОБА_4 , який у теперішній час є військовослужбовцем здійснюється командиром військової частини, у якій він проходить військову службу за контрактом.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківським міськрайонний суд Київської області, з особливостями, передбаченими ст.ст.474,473,394,424 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1 ,