Справа № 509/811/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2017 року

Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь Одеської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
09.03.2017 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області з клопотанням про скасування арешту майна, в обґрунтування якого зазначив, що він був притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України та Овідіопольським РВ ГУМВС України в Одеській області була порушена кримінальна справа за № 08 12.07.2010 року. Постановою від 18.01.2011 року слідчим СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області по вищевказаній справі був накладений арешт на все його майно, зокрема: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.08.2011 року (справа № 1-258/11) він був звільнений від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України та кримінальна справа відносно нього була закрита внаслідок акту амністії. Однак, питання про зняття арешту з його майна при розгляді справи не було вирішено. Цивільний позов, заявлений цивільним позивачем ОСОБА_4 не був розглянутий. Йому було роз`яснено його право звертання з позовом про відшкодування шкоди, заподіяному злочином у цивільному судочинстві. Йому відомо, що цивільному позивачу ОСОБА_4 страховою компанією була відшкодована матеріальна шкода, заподіяна злочином. Крім того, постанова про звільнення його від кримінальної відповідальності була винесена 29.08.2011 року . Згідно до ст.ст.256, 257, 261 ЦК України строки позовної давності складають три роки . Зі дня винесеної постанови про звільнення його від кримінальної відповідальності минуло 6 років. Цивільний позивач ОСОБА_5 до не звертався з позовом до нього про відшкодування шкоди, заподіяним злочином. Тому він вважає, що він до нього не має претензій матеріального чи морального характеру. В зв`язку з викладеним він просить скасувати арешт з мого майна, зокрема: житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площею 152,4 кв.м., житлової площею 77 кв.м.; житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площею 115 кв.м., житлової площею 62,7 кв.м.; земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0207 га, кадастровий номер :017:0185; земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :26:017:0186.

Заявник та його представник у судове засідання не з`явились, однак представником заявника було надано суду заяву про розгляд справи без її участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Ознайомившись з клопотанням, дослідивши надані до клопотання письмові докази, вважаю клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено слідчим суддею та підтверджується письмовими доказами, СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області 12.07.2010 року була порушена кримінальна справа за № 08 у відношенні ОСОБА_3 за ст.286 ч.1 КК України.

Постановою від 18.01.2011 року слідчим СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 по вищевказаній справі був накладений арешт на все майно обвинуваченого ОСОБА_3 , зокрема: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.08.2011 року (справа № 1-258/11) ОСОБА_3 був звільнений від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України та кримінальна справа відносно нього була закрита на підставі ст.ст.1 п.г), 6, 8-10, 12 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року, цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_4 залишено без розгляду та роз`яснено право звернення з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

При винесенні даної постанови про закриття кримінальної справи не вирішено питання про скасування арешту майна, накладеного в ході досудового розслідування.

Таким чином, арешт на майно ОСОБА_3 , накладений в порядку КПК України в редакції 1960 року, не скасований при розгляді кримінальної справи судом.

Згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України в редакції 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005р. № 12, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Вимогами ст.126 КПК України в редакції 1960 року забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вимогами ст.282 КПК України 1960 р. передбачено порядок закриття кримінальної справи у випадках передбачених законом.

Одночасно, вимогами ст.324 КПК України 1960 р. визначено, що при постановленні вироку суду, суд повинен вирішити питання щодо майна, описаного для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи той факт, що постанова про закриття кримінальної справи винесена в рамках розгляду кримінальної справи № 1-258/11 як остаточне судове рішення у справі, та у вказаній постанові не вирішувалося питання щодо скасування арешту майна, накладеного в рамках досудового розслідування зазначеної кримінальної справи, вважаю, що потреба в арешті майна відпала, а відтак арешт необхідно скасувати.

Керуючись ст.ст.126, 273, 282 КПК України в редакції 1960 року, ст.174 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Скасувати повністю арешт на вклади, цінності та інше майно ОСОБА_3 , накладений постановою слідчого СВ Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 в рамках кримінальної справи № 08, а саме на:

- житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площею 152,4 кв.м., житлової площею 77 кв.м.;

- житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площею 115 кв.м., житлової площею 62,7 кв.м.;

- земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0207 га, кадастровий номер :017:0185;

- земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :26:017:0186.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1