Справа № 677/1010/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілих ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченої ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження № 677/1010/16-к на підставі обвинувального акта по обвинуваченню:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Булаєво, Республіка Казахстан, росіянки, громадянки України, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, одруженої, на утриманні неповнолітня дитина, з середньою технічною освітою, не судимої,
за ч. 1 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_11 1 травня 2016 року близько 21 год. 40 хв., перебуваючи у власному будинку за адресою : АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин умисно вбила свого чоловіка ОСОБА_12 за наступних обставин.
Так, у вказаний час та місці на ґрунті особистих неприязних відносин між обвинуваченою та її чоловіком виникла суперечка, під час якої ОСОБА_11 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя останнього, взяла зі столу кухонний ніж та, діючи умисно, нанесла ним ОСОБА_12 один удар в область черевної порожнини, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани живота, колото-різаного пошкодження черевного відділу аорти, петель тонкого та товстого кишківника, крововиливів в проекції раньового каналу, що призвели до небезпечного для життя стану гострої крововтрати та ускладнились розвитком геморагічного шоку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, і від яких потерпілий помер на місці події.
Винність обвинуваченої у вчиненні злочину стверджується сукупністю зібраних та досліджених по справі доказів.
Так, сама ОСОБА_11 в суді підтвердила, що після святкування з сім`єю в їх будинку 1 травня 2016 року свята Великдень між нею та чоловіком ввечері на кухні виникла суперечка, під час якої вона кухонним ножем завдала останньому удар в живіт, на шум прибіг їх син, який почав рятувати батька, а вона втекла з місця пригоди, переховувалась у знайомої, де незабаром була затримана працівниками поліції, взнавши від них, що від її поранення чоловік там же і помер.
Із показань в суді потерпілого ОСОБА_8 видно, що в день трагедії по місцю проживання батьків та його сім`ї вони з родиною святкували Великдень, батьки при цьому також були. Потім всі розійшлись по своїх справах. Повернувшись ввечері, він дома застав одного батька, який знаходився на кухні, мати була відсутня. Перебуваючи в кімнаті, незабаром він почув шум відкривання вхідних дверей, зрозумів, що прийшла мати, почув, як батько її спитав: «Де ти була?». Згодом батько покликав його по імені. Зайшовши на кухню, він побачив батька, який тримався за живіт, та повідомив, що мати нанесла йому ножове поранення. Мати також знаходилась на кухні, була при цьому в стані сп`яніння. Розлютившись на матір за вчинене, він ударив її в обличчя. Мати втекла. ОСОБА_8 почав надавати батькові допомогу, однак останній помер. Викликані працівники поліції виявили на кухні вже мертвого батька та ніж, яким було нанесено поранення. Даний ніж використовувався на кухні лише для нарізки хліба та зберігався на верхній полиці кухонної меблі, звідки, як він вважає, мати його достала для нанесення удару батькові. Працівники поліції незабаром затримали матір, яка від них переховувалась. Потерпілий також зазначив, що всі суперечки в сім`ї виникали лише через неправильну поведінку в сім`ї матері, яка зловживала спиртними напоями, ніколи не працювала, безпричинно чіплялась до дітей та батька, неодноразово погрожувала останньому вбивством.
Потерпіла ОСОБА_7 суду підтвердила факт вбивства її брата обвинуваченою, про що вона взнала від свата та племінника ОСОБА_8 .. Останній при цьому повідомив про обставини вчинення вбивства його батька та втечі після цього матері.
Свідок ОСОБА_13 суду підтвердила показання ОСОБА_8 щодо обставин вбивства обвинуваченою ОСОБА_12 .
Із показань в суді свідка ОСОБА_14 видно, що до них в господарство вночі прийшла обвинувачена та просила покликати його дружину, що він зробив. Пізніше свідок взнав, що після цього ОСОБА_11 переховувалась від поліції у них в котельні, так як убила свого чоловіка.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що на Великдень пізно ввечері до неї додому прийшла ОСОБА_11 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, та попросила сховатись в котельні, куди свідок її впустила. При цьому вона повідомила, що посварилась з чоловіком, штовхнула його, від чого він впав і вдарився головою. Вночі обвинувачену почали розшукувати працівники поліції, знайшли в котельні, повідомивши при цьому, що остання ударила чоловіка ножем в живіт, і він помер.
Факт суперечки 1 травня 2016 року між обвинуваченою та загиблим в суді підтвердила свідок ОСОБА_16 , яка також підтвердила, що причиною цьому була неправильна поведінка в сім`ї ОСОБА_11 .
Із показань в суді свідка ОСОБА_17 , який являється сусідом сім`ї Думки видно, що близько 21-22 години 1 травня 2016 року почув крик дитини на їх господарстві, прибіг та побачив мертвого Думку ОСОБА_18 . Останній не був в сім`ї ініціатором суперечок та сварок, був працьовитим, заробляв гроші, його дружина ніколи не працювала, неправильно вела себе в сім`ї.
Під час слідчого експерименту ОСОБА_11 показала на механізм завдання удару ножем потерпілому ОСОБА_12 в живіт, що зафіксовано у відповідному протоколі проведення цієї слідчої дії та додатку до нього відеозаписі (т. 1, а.с. 106-103).
За даними протоколу огляду місця події та фототаблиць до нього в будинку АДРЕСА_1 виявлено: труп ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті ножового поранення в живіт, який лежав на підлозі посередині кухні; зі слідами порізу на одязі на лівому боці футболки є розріз довжиною 4.5 см. на відстані 21,5 см. від нижнього зрізу футболки та 4,5 см. від бокового шва. Нижче розрізу на футболці є плями бурого кольору схожі на кров розмірами 19,5*20,5 см, в передній поверхні живота зліва відмічається вип`ячування петель кишківника в проекції рани передньої черевної стінки. Також на місці події у відрі був виявлений ніж з дерев`яною ручкою.
Згідно з висновком судової медико-криміналістичної експертизи на зовнішній поверхні одного клаптя шкіри, вилученого із лівої половини передньої черевної стінки трупа потерпілого ОСОБА_12 виявлено одиночну проникаюче-наскрізну колото-різану рану поєднану ще і з одиночним додатковим наскрізним розрізом шкіри, по типу «малого ластівчиного хвоста», який відходить від правого краю цієї рани, біля її нижнього, гострокутного кінця. При цьому виявлена на зовнішній поверхні досліджуваного клаптя шкіри, вилученого із лівої половини передньої черевної стінки трупа ОСОБА_12 , одиночна наскрізна колото-різана рана могла утворитися від одноразової дії на шкіру якогось твердого, плоского, із вмістом солей 3-х валентного заліза, травмуючого предмету чи знаряддя, що володіє добре вираженими колюче-ріжучими конструктивними особливостями, характерними в тому числі, і для ножа із однобічно-гострим клинком, який має певним чином деформоване вістря, одне гостре лезо та тупий, «П» подібної форми на своєму поперечному перерізі, «обушок» - товщиною у його зануреній частині не менше ніж 1,0 мм.
Як свідчать дані протоколу огляду місця події на місці злочину був виявлений ніж з дерев`яною ручкою, визнаний речовим доказом, який був наданий для огляду при проведенні судово-цитологічної експертизи для встановлення наявності крові в змиві з леза ножа. Згідно висновку судово-цитологічної експертизи (т. 1, а.с.127-128) при дослідженні змиву з леза ножа знайдена кров людини, яка могла належати ОСОБА_12 . Даний ніж був оглянутий судом і при цьому обвинувачена не заперечувала про те, що саме цим ножем нанесла ножове поранення загиблому.
Відповідно до висновків судово-медичних експертиз смерть ОСОБА_12 настала за 6-24 години до моменту розтину, що підтверджує ступінь розвитку трупних змін, від гострої внутрішньої крововтрати, внаслідок проникаючого колото-різаного поранення живота з пошкодженням черевного відділу аорти, петель тонкого та товстого кишківника, що ускладнилось розвитком гострої кровотечі, яка призвела до розвитку геморагічного шоку. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани живота, колото-різаного пошкодження черевного відділу аорти, петель тонкого та товстого кишківника, крововиливів в проекції ранового каналу, що призвели до небезпечного для життя стану гострої крововтрати та ускладнились розвитком геморагічного шоку, могли виникнути від одноразової дії гострого колюче-ріжучого предмету, яким міг бути ніж, можливо в строк та за обставин, що вказані у постанові, мають ознаки тяжких тілесних ушкодження, як небезпечних для життя в момент спричинення та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. В момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_12 міг знаходитись у вертикальному положенні та бути повернутий передньою поверхнею тіла відносно нападаючої особи. Напрямок ранового каналу справа наліво, знизу догори. Після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_12 міг здійснювати активні рухи протягом короткого проміжку часу (до декількох хвилин). Смерть ОСОБА_12 могла настати від декількох хвилин до декількох десятків (одного, двох). Можливість врятувати життя потерпілому ОСОБА_12 після спричинення йому тілесних ушкоджень є малоймовірною. Результативна допомога може бути надана лише в спеціалізованих даному виду травми установах. Потерпілий ОСОБА_12 міг відчувати фізичний біль. При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_12 виявлено наявність етилового алкоголю в кількості 1,42 проміле, що може відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння стосовно живих осіб. Ці висновки в суді підтвердив експерт ОСОБА_19 .
За даними висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_11 виявлено легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу правої повіки, спинки носа, лівого плеча, правого та лівого зап`ястя, шиї, які могли виникнути від неодноразової (не менш ніж 5) дії ударів або дії стиснення тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути руки, ноги сторонньої людини, металеві кайданки (наручники) циркулярні крововиливи на зап`ястях обох рук, або будь-який інший предмет, могли утворитись в строк та за обставин вказаних у постанові. Наявність гіперемії (почервоніння) передньої та бокових поверхонь шиї не є тілесними ушкодженнями, але виникнення їх за обставин, на які вказує ОСОБА_11 , а саме, при удушені, не виключається.
Наявність тілесних ушкоджень у обвинуваченої свідчить про суперечку між нею та потерпілим, а також підтверджує показання потерпілого ОСОБА_8 про нанесення ОСОБА_11 удару в обличчя, після виявлення ним ОСОБА_12 з проникаючим пошкодженням живота.
Винність обвинуваченої у вчиненні злочину підтверджується також: речовими доказами: знаряддям вчинення злочину ножем та футболкою потерпілого зі слідами крові (т. 1, а.с. 103).
За висновком стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи на теперішній час ОСОБА_11 психічною хворобою не страждає, а тому може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих їй дій в стані тимчасового розладу душевної діяльності, іншого психічного розладу не знаходилась, застосування до неї примусових мір медичного характеру не потребує; в стані паталогічного сп`яніння, фізіологічного афекту, фрустрації, психологічного стресу не знаходилась, а тому усвідомлювала свої дії та могла керувати ними. (т. 1, а.с. 136-138).
Оцінюючи такі висновки експертів, суд визнає їх науково обґрунтованими і достатньо аргументованими, такими, що відповідають об`єктивній поведінці обвинуваченої під час судового розгляду, а тому, погоджуючись з цими висновками, суд визнає ОСОБА_11 осудною і відповідальною за фактично скоєне.
Даючи правову оцінку діям обвинуваченої ОСОБА_11 згідно з пред`явленим обвинуваченням в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_12 , суд враховує правові позиції Пленуму Верховного Суду України, викладені у постанові «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи» № 2 від 07.02.2003 р., з яких слідує, що визначальним для правової кваліфікації дій винного як умисне вбивство є суб`єктивне ставлення останньої до характеру та наслідків своїх протиправних дій.
Аналізуючи докази, що мають значення для встановлення змісту та спрямованості умислу обвинуваченої ОСОБА_11 при вчиненні злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння та враховує спосіб, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку винної та потерпілого, що передувала події, їхні стосунки, ставлення обвинуваченої до наслідків злочину, її поведінку після цього, і приходить до переконання про наявність у ОСОБА_11 умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_11 з мотивів неприязних відносин, викликаних під час сварки, оскільки, наносячи глибокий цілеспрямований удар колюче-ріжучим предметом (ножем) в живіт потерпілого, обвинувачена не могла не розуміти особливо небезпечний характер таких дій і їх можливі наслідки у вигляді смерті потерпілого. Поведінка ж обвинуваченої одразу після вчинення злочину, а саме, втеча з місця події, приховування слідів вчинення злочину, не вжиття заходів для надання допомоги потерпілому, очевидно підтверджує її небажання запобігти таким негативним наслідкам.
Такий висновок суду повністю підтверджується вищевказаними, дослідженими судом доказами, зокрема: показаннями самої обвинуваченої, яка підтвердила факт завдання ОСОБА_12 удару ножем в живіт; даними протоколу огляду місця події про виявлення потерпілого з ножовим пораненням в черевну порожнину; висновками судових експертів, зокрема щодо характеру та локалізації несумісних із життям заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень; знаряддям вчинення злочину ножем, які в сукупності з показаннями обвинуваченої про наявність у неї перед вчиненням злочину конфлікту з потерпілим, про механізм завдання останньому удару ножем та її поведінку одразу після вчинення злочину, як то приховування слідів вчинення злочину, втеча з місця події, не вжиття заходів для надання допомоги потерпілому, а відтак її байдуже ставлення до наслідків у вигляді смерті потерпілого, на переконання суду, беззаперечно свідчать про спрямованість умислу ОСОБА_11 саме на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_12 .
Суд визнає неправдими показання обвинуваченої ОСОБА_11 про те, що між нею та потерпілим ОСОБА_12 на вулиці, поблизу їх домоволодіння виникла суперечка, яка переросла у бійку. Так, з огляду на оцінку доказів, досліджених в ході судового розгляду, а саме показань обвинуваченої, понятих, слідчого та спеціаліста, які брали участь в проведенні слідчого експерименту та в подальшому огляду місця події, а також відеозапису слідчого експерименту, суд приходить до висновку, що показання ОСОБА_11 про конфлікт, який виник між потерпілим та нею, коли остання рвала траву та подальше нанесення їй ударів потерпілим і удушення є видуманими. Так, в ході проведення слідчого експерименту та огляду місця події було виявлено грошові кошти, телефон належний потерпілому і сережка належна ОСОБА_11 , які згідно показань обвинуваченої були загублені учасниками бійки. Проте, ці показання спростовуються показаннями понятих, слідчого та відеозаписом слідчого експерименту, які свідчать, що вказані предмети були спеціально розміщенні на місці уявної бійки. При цьому, інших слідів бійки, як то прим`ятості трави, чи залишків ґрунту а також трави на тілі та одязі як потерпілого так і обвинуваченої, виявлено не було.
Суд не приймає до уваги твердження захисника та обвинуваченої про відсутність в обвинуваченої умислу та мотиву на вбивство, а захисника, крім того, про вбивство останньою потерпілого при перевищенні меж необхідної оборони, завдання удару ножем з метою захисту, оскільки такі доводи з огляду на досліджені судом докази, суд розцінює, як необґрунтовані, безпідставні, очевидно висловлені з метою ухилення ОСОБА_11 від відповідальності за вчинене. Ці ствердження повністю спростовуються вищенаведеними належними, достовірними та допустимими доказами, які є послідовними, логічними, переконливими та узгоджуються між собою, а тому суд не находить підстав ставити їх під сумнів.
Так, з показань обвинуваченої ОСОБА_11 видно, що під час суперечки потерпілий ударив її в обличчя, в груди та намагався її придушити, проте судом не встановлено, а досудовим слідством не здобуто доказів протиправної поведінки з боку потерпілого. Про дані обставини свідчать показання потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_20 , щодо відсутності суперечки між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 після повернення обвинуваченої додому, а відтак у останньої не було і предмету захисту. Як свідчать пояснення сина, він наніс удар матері в обличчя після вчинення нею злочину. Нанесення удару потерпілим обвинуваченій в груди взагалі нічим не підтверджується, а почервоніння на її шиї взагалі не є тілесними ушкодженнями. Крім того, поведінка ж обвинуваченої одразу після вчинення злочину, про що зазначено вище, на переконання суду беззаперечно свідчить про спрямованість умислу ОСОБА_11 саме на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_12 . До того ж версію про самооборону обвинувачена висловила по мірі з`ясування фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, зокрема після перегляду проведеного із нею слідчого експерименту та допиту експерта, змінивши при цьому свою першочергову версію про те, що випадково та ненавмисно нанесла удар ножем потерпілому.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведеність в ході судового розгляду винуватості обвинуваченої ОСОБА_11 у вчиненні злочину умисному вбивстві ОСОБА_12 .
Таким чином, дії ОСОБА_11 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
При призначенні покарання суд згідно зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують її покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_11 вперше притягується до кримінальної відповідальності, виховувала малолітню дитину, має перестарілу матір, що пом`якшує її покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, не надано та не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, позитивні дані про особу обвинуваченої, суд також враховує, що вона вчинила особливо тяжкий насильницький злочин, який визначається найвищим, винятковим ступенем небезпечності для суспільства, який спричинив тяжкі наслідки у виді смерті потерпілого ОСОБА_12 , свою вину у вчиненні злочину визнала частково, фактично у скоєному не розкаялася, належних даних про виявлення нею жалю не встановлено.
Визначаючи вид покарання ОСОБА_11 , суд, окрім наведених вище обставин, також враховує характер і обсяг вчинених злочинних дій та їх наслідки, всі відомості про особу обвинуваченої, її поведінку до та після вчинення злочину, і приходить до висновку призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.
На переконання суду саме таке покарання у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченій слід залишити у виді тримання під вартою, адже ОСОБА_11 засуджується до позбавлення волі на тривалий строк. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої, а також досліджені судом докази, суд приходить до переконання, що, перебуваючи на волі, обвинувачена може ухилитися від суду та відбування покарання. Лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання судового рішення.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ОСОБА_11 в строк відбування покарання слід зарахувати строк її попереднього ув`язнення з 02.05.2016 р. (дня затримання) до вступу вироку в законну силу, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Доля речових доказів вирішується судом у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд,
Думку ОСОБА_21 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 років.
До набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_11 залишити попередню тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_11 рахувати з 21.02.2017р., в строк відбування покарання слід зарахувати строк її попереднього ув`язнення з 02.05.2016 р. (дня затримання) до вступу вироку в законну силу, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази:
мобільний телефон марки «Нокіа» в корпусі червоного кольору; гроші в сумі сім грн., номіналом по одній гривні дві, одна номіналом п`ять грн., які знаходяться на зберіганні в Красилівському ВП передати ОСОБА_8 ,
сережку жовтого кольору у вигляді ромбу, яка знаходиться на зберіганні в Красилівському ВП повернути ОСОБА_11 ;
трикотажну футболку з короткими рукавами потерпілого ОСОБА_12 , яка не представляє цінності та знаходиться на зберігання в Красилівському ВП, - знищити;
жіночу блузку чорного кольору, жіночі штани з синтетичного матеріалу чорного кольору та кухонний ніж, які знаходяться на зберіганні в Красилівському ВП знищити.
Цивільні позови потерпілих задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 19 136 грн. матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_8 50 000 грн. моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що утримується під вартою, протягом 30 днів з дня вручення їй копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3