Справа № 520/3854/17
Провадження № 1-кп/520/699/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.04.2017 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

при розгляді в приміщенні суду у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження №0007195 від 20.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Зугдіді, Грузія, грузина, громадянина Грузії, з середньою освітою, не працювавшого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживав: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України

В с т а н о в и в:

В провадження до Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить суд призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України.

Також у судовому засіданні прокурор заявила клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор мотивує клопотання тим, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні декількох умисних злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі, може скоїти інше кримінальне правопорушення та може здійснити спробу переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню.

Обвинувачений та захисник заперечують проти задоволення клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважають, що необхідно обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Проти призначення справи до судового розгляду обвинувачений та захисник не заперечують.

Згідно письмових заяв потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 видно, що потерпілі просять про розгляд справи судом в стадії підготовчого судового засідання у їх відсутність, тому суд за згодою учасників судового процесу, в порядку ст.315, ст.325 КПК України розглянув справу в стадії підготовчого судового засідання у відсутність потерпілих.

Вислухавши думки сторін по справі, перевіривши обвинувальний акт з додатками на відповідність вимогам КПК України, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками не відповідають вимогам КПК України, так як досудове слідство допустило істотні порушення вимог чинного законодавства України.

Відповідно до положень ст.2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно припису ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, та у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд, на підставі п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт.

Згідно із приписом п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Крім того, ст.109 КПК України передбачені вимоги до реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до положень ст.1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України.

Крім того, однією із основних засад кримінального провадження, згідно до п.13 ч.1 ст.7 КПК України, є забезпечення права на захист. Значення цієї засади відображено у ч.2 ст.20 цього Кодексу, яка передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Право підозрюваного, обвинуваченого на захист є конституційною гарантією, яка закріплена положеннями ст.ст. 59, 63 Конституції України, та є однією з основних засад судочинства, передбачених ст. 129 Основного Закону.

Забезпечення права людини на захист від обвинувачення у вчиненні злочину закріплено у ст. 11 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року.

Відповідно до ст.29 КПК України особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, користуватися у разі необхідності послугами перекладача.
Зі змісту вказаної норми закону вбачається, що зазначена гарантія щодо забезпечення права на перекладача розповсюджується на осіб, відносно яких є достатні підстави вважати, що вони не володіють чи недостатньо володіють державною мовою. В протилежному випадку, такі клопотання обвинуваченого слід розцінювати як зловживання правом.
Зазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, компетентні органи повинні задовольнити клопотання обвинуваченого про переклад висунутих щодо нього обвинувачень та участь у справі перекладача, крім випадків, коли встановлено, що обвинувачений насправді достатньою мірою володіє національною мовою (Рішення «Брозічек проти Італії»).
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 є уродженцем Республікі Грузія, являється громадянином Грузії, тобто народився, виріс, отримав освіту та все життя проживав в Республіці Грузія, зареєстрований місцем проживання у Грузії, що свідчить про те, що весь час перебував у тому мовному середовищі, де українська мова не є мовою спілкування.
В судовому засіданні з пояснень обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено, що обвинувачений українську мову не розуміє.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт складений тільки українською мовою, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування видно, що переклад обвинувального акту і матеріалів досудового розслідування на зрозумілу для обвинуваченого мову чи на рідну для обвинуваченого - грузинську мову, органом досудового розслідування не здійснений. Також в період досудового розслідування ОСОБА_5 не був наданий перекладач, чим органом досудового розслідування порушено право обвинуваченого на захист.
Крім того, з тексту обвинувального акту видно, що в формулюванні обвинувачення за ст.185ч.2 КК України відсутні місце та час вчинення злочину.
Також, з тексту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб. Однак, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутнє процесуальне рішення відносно іншої особи на прізвище ОСОБА_8 .
Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування взагалі відсутня письмова інформація про те, що слідчий склав обвинувальний акт. Також в розділі 3 реєстру відсутні відомості про вид запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , а саме: замість виду запобіжного заходу вказані назви процесуальних документів, в п.п.5, 6 розділу 3 вказано, що запобіжний захід обирався суддями Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що не відповідає дійсності.
Наведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акта вимогам положень ст.291 КПК України.
В зв`язку з чим, як вважає суд, досудовим слідством також було порушено право обвинуваченого на його захист.
Згідно до вимог чинного законодавства України судом в стадії підготовчого судового засідання встановлені істотні порушення вимог норм КПК України та кримінального законодавства України і тому на підставі ч.1 ст.412 КПК України суд приходить до висновку про те, що вказані, як встановлені судом, істотні порушення чинного законодавства України, без їх належного усунення досудовим слідством, будуть перешкоджати суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення по даній справі і у випадку при викладених обставинах, призначення справи до судового розгляду по суті будуть вже істотними порушеннями, яке може допустити вже суд.
Тому, суд вважає, що наведені порушені права обвинуваченого на стадії досудового розслідування повинні бути усунуті органом досудового розслідування, а не судом, оскільки чинним КПК України не передбачена така компетенція суду чи обов`язок суду, на стадії судового провадження вчиняти дії, які вчиняються досудовим слідством в стадії досудового розслідування, які входять в обов`язок посадових осіб при досудовому слідстві.
Суд вважає, що досудовому слідству необхідно усунути всі недоліки встановлені судом в порушенні чинного законодавства, в тому числі і допущені в обвинувальному акті, а також усунути недоліки зв`язані з порушенням прав обвинуваченої особи.
Суд, дослідивши подане клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого такого запобіжного заходу як тримання під вартою, дослідивши мотивацію прокурора, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтованим, тому таке клопотання підлягає задоволенню судом.

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового розгляду суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, щодо обвинувачених. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, також враховуючи, що існує реальний ризик вчинення обвинуваченою особою іншого кримінального правопорушення та можливість переховуватися від суду, тому суд приходить до висновку про доцільність застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 18, 29, ст.42, 45, 46, 48, 109, 131, 132, 177, 178, 183, 184, 196, 197, 206, 291, 314-317, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0007195 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України для усунення недоліків обвинувального акта - повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури № 1.

Зобов`язати прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 усунути недоліки зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ОСІ УДДПСУ в Одеській області строком на 2 (два) місяці, тобто до 24.06.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1