Справа № 703/924/16-к
Провадження № 1-кп/711/201/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 червня 2017 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участі прокурорів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_8 , законного представника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, без освіти, не працюючого, раніше судимого вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15.04.2015 р. за ч.1 ст. 190 КК України до штрафу в розмірі 544 грн., мешканця АДРЕСА_1 ,

в скоєнні злочинів, відповідальність за які передбачена ч.1 ст. 187, ч.3 ст. 187, ч.3 ст. 186 КК України, суд

встановив:

Обвинувачений (підсудний) ОСОБА_7 вчинив умисні злочини проти власності за наступних обставин.

Біля 05 години 30 хвилин 08 листопада 2015 року неповнолітній ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння неподалік залізничного переїзду, що розташований по вул. Громова в м. Сміла Черкаської області, помітивши потерпілу ОСОБА_10 , 1954 року народження, з метою відкритого викрадення чужого майна схопив сумку, яку потерпіла тримала в руках, та різко потягнув її до себе, але потерпіла ОСОБА_11 утримала сумку. З метою доведення злочину до кінця підсудний ОСОБА_12 застосував до потерпілої насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, а саме: наніс потерпілій один удар по голові, від чого вона упала, потім наніс їй ще близько чотирьох ударів рукою по голові, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку із суцільним синцем повік лівого ока, субкон`юнктивальним крововиливом лівого ока та синцями лівої виличної області, перенісся і області кута рота ліворуч, які відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та синців із саднами на своїй поверхні тильної поверхні лівої кисті, саден обох колінних суглобів, розповсюджений синець області лівого колінного суглоба та верхньої третини лівої гомілки, які відносяться до категорії легких. Застосувавши вказане насильство до потерпілої ОСОБА_10 , підсудний ОСОБА_7 відкрито заволодів жіночою сумкою вартістю 100 грн., в якій знаходились грошові кошти в сумі 50 грн., мобільний телефон «Нокіа 1280» вартістю 350 грн. з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 15 грн., металевий ключ від дверного замка вартістю 30 грн. і пенсійне посвідчення на ім`я потерпілої, та зник з місця злочину.

Вказаними умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України, тобто розбій напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи.

Також приблизно о 03 годині 09 лютого 2016 року підсудний ОСОБА_7 спільно та за попередньою змовою з особою, кримінальне провадження відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом розбиття шибки проник до будинку АДРЕСА_1 , де проживає потерпіла ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відкрито заволодів належними потерпілій грошовими коштами в сумі 6000 грн., мобільним телефоном «Нокіа 1208» вартістю 300 грн. з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 15 грн. і каблучкою із золота 585 проби вагою 3 грами вартістю 2550 грн.

Цими діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло.

Біля 15 години 01 березня 2016 року підсудний ОСОБА_7 шляхом обману потерпілої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без її дозволу зайшов до будинку АДРЕСА_2 , де з метою заволодіння чужим майном напав на потерпілу ОСОБА_14 і завдав кулаком 3 удари в обличчя, засунув їй пальці руки в ротову порожнину і наніс декілька ударів ногами по її кінцівках, заподіявши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді рани обличчя, травматичного набряку та крововиливів м`яких тканин обличчя, носа, губ, повік обох очей, крововиливів в білкову оболонку лівого ока, перелому кісток носа, рани слизової оболонки глотки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та крововиливів лівої кисті, садна лівої гомілки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, від яких потерпіла ОСОБА_15 втратила свідомість. Застосувавши насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, підсудний ОСОБА_7 заволодів її грошовими коштами в сумі 48 грн. та зник з місця події.

Вказаними діями підсудний ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло.

Підсудний ОСОБА_7 винним себе визнав і пояснив, що його знайомий ОСОБА_16 дізнався від своєї сестри ОСОБА_17 про те, що в с. Мала Смілянка проживає одинока стара жінка, і запропонував обікрасти потерпілу, на що підсудний погодився. Вони утрьох (він, ОСОБА_18 і ОСОБА_17 ) направились вночі до місця проживання потерпілої, де вийняли скло із вікна і проникли в будинок, в якому спала потерпіла. ОСОБА_18 розбудив потерпілу і вияснив у неї, де знаходяться цінності, потім знайшов золоту каблучку, телефон і 6000 грн., після чого вони покинули місце скоєння злочину. По дорозі він викинув телефон, частину викрадених грошей витратили в магазині АТБ, а решту розділили між собою.

Щодо вчинення розбійних нападів на потерпілих ОСОБА_11 і ОСОБА_15 також визнав себе винним, хоча пояснив, що обставин вчинення злочинів не пам`ятає, але винним себе визнає, тому що потерпілі впізнали його. При цьому не заперечує того, що 01.03.2016 р. перебував в с. Білозір`я Черкаського району.

Винуватість ОСОБА_7 у скоєнні вказаних у вироку злочинів доведена наступними доказами.

Згідно із заявою потерпілої ОСОБА_10 вночі 08.11.2015 р. невідома особа ромської національності неподалік залізничного переїзду по вул. Громова в м. Сміла Черкаської області напала на неї та відкрито заволоділа її майном (т.3 а.с.208).

Оглядом місця події за участю потерпілої ОСОБА_10 встановлено, що злочин скоєно на прилеглій до залізничного переїзду по вул. Громова в м. Сміла Черкаської області території (т.3 а.с.209).

Під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_10 вказала місце та спосіб вчиненого на неї нападу, під час якого біля 05 год. 30 хв. 08.11.2015 р. невідомий юнак намагався вирвати з її рук жіночу сумку, при чому ударом кулака в голову збив її з ніг, потім наніс кулаком біля чотирьох ударів по голові та заволодів сумкою, в якій були грошові кошти в сумі , мобільний телефон «Нокіа 1280» і ключ (т.3 а.с.224-227).

За висновками судово-медичних експертиз потерпілій ОСОБА_10 в результаті дії твердого предмета заподіяно черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку із суцільним синцем повік лівого ока, субкон`юнктивальним крововиливом лівого ока та синцями лівої виличної області, перенісся і області кута рота ліворуч, які відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та синці із саднами на своїй поверхні тильної поверхні лівої кисті, садна обох колінних суглобів, розповсюджений синець області лівого колінного суглоба та верхньої третини лівої гомілки, які відносяться до категорії легких (т.3 а.с.211-212, 220-221).

Згідно з протоколом огляду у матері підсудного ОСОБА_19 12.11.2015 р. вилучено мобільний телефон «Нокіа 1280» (т.3 а.с. 214, 232).

Свідок ОСОБА_19 пояснила суду, що її син ОСОБА_7 вранці 08.11.2015 р. прийшов додому у стані алкогольного сп`яніння і вона виявила у нього мобільний телефон, який потім віддала працівникам міліції.

Вартість викраденого майна підтверджена довідками на а.с. 228-230 т.3.

Під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_10 за фотознімками впізнала ОСОБА_7 як особу, яка 08.11.2015 р. відкрито заволоділа її майном (т.3 а.с.222-223).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 187 КК України як розбій напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, і його вина в цьому доведена.

Згідно з заявою потерпілої ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля 03 год. 09.02.2016 р. невідомі особи відкрито заволоділи її грошовими коштами в сумі 6000 грн. і золотою каблучкою (т.3 а.с.155).

При огляді місця події встановлено, що у вікні веранди будинку АДРЕСА_1 відсутнє скло, уламки якого розміщені за межами будинку, в самому житлі порушена обстановка, що об`єктивно підтверджує показання підсудного про неправомірний спосіб проникнення до житла та те, що він разом з іншою особою відшуковував чуже майно (т.3 а.с.157-162).

В ході досудового розслідування вилучено записи з камер відеоспостереження магазину «АТБ» по вул. Б.Хмельницького в м. Сміла, де біля 04 год. 49 хв. 09.02.2016 р. зафіксовано декілька осіб, в тому числі й підсудного ОСОБА_7 , який пояснив, що в цей час у вказаному магазині він витрачав частину викрадених у потерпілої ОСОБА_20 грошових коштів (т.3 а.с. 164, 165, 197-199).

Під час досудового розслідування свідок ОСОБА_21 вказала на будинок АДРЕСА_1 , де вона виявила, що престаріла потерпіла проживає сама, про що повідомила свого брата ОСОБА_22 , а потім вночі 09.02.2016 р. разом з ним та підсудним ОСОБА_7 направилась до вказаного будинку. Свідок очікувала ОСОБА_12 і ОСОБА_18 , які невдовзі повернулись і розповіли про пограбування жінки, у якої забрали золоту каблучку та телефон, який ОСОБА_7 по дорозі викинув (т.3 а.с.192-195).

Довідками на а.с. 206-207 т.3 підтверджено вартість викраденого майна потерпілої ОСОБА_20 .

Аналіз приведених доказів свідчить про доведеність того, що підсудний ОСОБА_7 відкрито викрав чуже майно потерпілої ОСОБА_20 , поєднаний з проникненням у житло. У відповідності до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Оскільки ОСОБА_7 не висунуто обвинувачення про вчинення вказаного злочину за іншими кваліфікуючими ознаками, суд кваліфікує його дії за ч.3 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло.

Згідно із протоколом огляду місця події в будинку АДРЕСА_2 виявлено порушену обстановку викинуті речі з шаф, що об`єктивно підтверджує вчинення корисливого злочину у цьому помешканні (т.4 а.с.34-37).

Під час слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_14 вказала спосіб вчинення на неї нападу невідомого чорнявого юнака, який під приводом перевірки електролічильника проник до її житла та наніс рукою декілька ударів по голові, засунув до її рота пальці та надавив, а потім ударами ногою збив її з ніг, від чого вона втратила свідомість (т.4 а.с.54-59).

Згідно з протоколом впізнання на а.с.47 т. 4 потерпіла ОСОБА_14 за фотознімками упізнала зловмисника. Підсудний ОСОБА_7 підтвердив суду, що на фотознімку, за яким потерпіла впізнала цю особу, зображений він.

За висновками судово-медичних експертиз потерпілій ОСОБА_14 від дії тупих предметів заподіяно тілесні ушкодження у вигляді рани обличчя, травматичного набряку та крововиливів м`яких тканин обличчя, носа, губ, повік обох очей, крововиливів в білкову оболонку лівого ока, перелому кісток носа, рани слизової оболонки глотки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та крововиливи лівої кисті, садна лівої гомілки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, і могли виникнути за обставин, вказаних потерпілою під час слідчого експерименту (т.4 а.с. 46, 69).

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_7 раніше вчинив розбій та знову з проникненням до житла із метою заволодіння чужим майном вчинив напад на потерпілу ОСОБА_14 , застосувавши до неї насильство, яке є небезпечним для її життя та здоров`я, що випливає з наслідків у вигляді настання легких тілесних ушкоджень, які потягли короткочасний розлад здоров`я потерпілої, від яких вона втрачала свідомість, його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст. 187 КК України.

Протоколи впізнання за участю свідків ОСОБА_23 і ОСОБА_24 на а.с.61, 63 т. 4 суд не бере до уваги, тому що в цих документах не вказано, кого і у зв`язку з якими подіями вони упізнавали. При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, сторона обвинувачення і сторона захисту не запропонувала досліджувати докази у вигляді показань вказаних свідків.

Також суд вважає недопустимим доказ на а.с. 38-42, а саме купюру номіналом 20 грн., тому що слідча дія (вилучення купюри) проведена без участі захисника, участь якого була обов`язковою згідно з положеннями ст.ст.46 ч.2, 52, 54 ч.3 КПК України, з огляду на те, що підсудний не має освіти.

Інших доказів стороною обвинувачення суду не надано.

Призначаючи покарання за вчинені злочини, суд враховує обставини їх скоєння та тяжкість злочинів, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Згідно з класифікацією злочинів, яка міститься в ст. 12 КК України, ОСОБА_12 вчинив тяжкі та особливо тяжкий злочини. Обвинувачений на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, виховувався в неналежних соціально-побутових умовах та в неповній сім`ї. Пом`якшує його покарання вчинення злочину у неповнолітньому віці, обтяжує вчинення злочину проти потерпілої ОСОБА_10 у стані алкогольного сп`яніння; вчинення злочинів відносно осіб похилого віку, якими є потерпілі ОСОБА_10 , 1954 року народження, ОСОБА_20 , 1944 року народження, і ОСОБА_14 , 1927 року народження; а також рецидив злочинів, оскільки ОСОБА_7 має судимість за умисний злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України, і вчинив нові умисні злочини, передбачені ст. 187 КК України.

Враховуючи викладене, суд призначає підсудному ОСОБА_7 за сукупністю злочинів покарання у вигляді позбавлення волі, але в мінімальному розмірі з урахуванням його молодого віку та вчинення одного із злочинів у неповнолітньому віці, з конфіскацією ? частини всього майна, яке є власністю засудженого. Підсудний вчинив злочини, не відбувши покарання у вигляді штрафу, тому остаточне покарання йому призначається з урахуванням положень ст. 72 ч.3 КК України про те, що основні покарання у вигляді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Підстав для застосування ст. 69 КК України немає, тому що ОСОБА_7 судимий і вчинив нові умисні корисливі злочини через невеликий проміжок часу після винесення вироку за умисний злочин, а також скоїв злочин після того, як йому 12.02.2016 р. обирався запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

ОСОБА_7 03.03.2016 р. обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому термін попереднього ув`язнення за період з 03.03.2016 р. по 21.06.2017 р. необхідно зарахувати у строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 р.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази у справі: предмети викрадення необхідно залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_10 , купюру номіналом 20 грн. конфіскувати в дохід держави як власність засудженого. Диск із відеозаписом помилково визнано речовим доказом, тому що він є додатком до протоколу слідчої дії і його необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Прокурором заявлено цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_14 , які підтверджено документально у розмірі 3187 грн.98 коп. (т.4 а.с.19), тому вказану суму необхідно стягнути із засудженого.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 186, ч.1 ст. 187, ч.3 ст. 187 КК України, і призначити покарання:

-за ч.3 ст. 186 КК України - у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки;

-за ч.1 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки;

-за ч.3 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років з конфіскацією ? частини всього майна, яке є власністю засудженого.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 (сім) років з конфіскацією ? частини всього майна, яке є власністю засудженого.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у вигляді штрафу в розмірі 32 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 544 грн., призначене ОСОБА_7 вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15.04.2015 року, виконувати самостійно.

Цивільний позов прокурора задовольнити, стягнути з ОСОБА_7 на користь Черкаської обласної ради 3187 грн.98 коп.

Строк покарання у вигляді позбавлення волі обчислювати з 03 березня 2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбутого покарання термін тримання під вартою з 03 березня 2016 року по 21 червня 2017 року включно у співвідношенні один день попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі згідно з положеннями ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015 р.

Речові докази: мобільний телефон, сумку і пенсійне посвідчення залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_10 , диск із звукозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження, купюру номіналом 20 грн., яка долучена до матеріалів кримінального провадження - конфіскувати.

Копію вироку вручити прокурору і підсудному негайно після проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку, підсудним з дня вручення копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2