Справа № 466/8359/16-к
У Х В А Л А

«26» січня 2017 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в:

26 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність заступника військового прокурора Західного регіону України ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення службовими особами кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 151, 365, 371, 374, 375 КК України.

В порядку автоматизованої системи документообігу суду вищевказана скарга була передана для розгляду слідчому судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 .

У судовому засіданні 16 листопада 2016 року ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_4 та 21 листопада 2016 року скерував на адресу суду відповідну письмову заяву.

В обгрунтування заяви, зокрема, зіслався на те, що 16 листопада 2016 року під час розгляду його скарги у судове засідання прибула прокурор ОСОБА_6 , на що він заявив слідчому судді про те, даний прокурор не є учасником процесу і просив суддю надати можливість прокурору ОСОБА_6 зайняти місце в залі в якості вільного слухача.

Свою заяву він аргументував тим, що відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України розгляд скарги на бездіяльність прокурора відбувається з участю саме того прокурора, бездіяльність якого оскаржується, тобто заступника військового прокурора Західного регіону України ОСОБА_5 , а оскільки даний прокурор не прибув у судове засідання, то скаргу необхідно розглядати без його участі, бо згідно з ч.3 ст. 306 КПК України відсутність прокурора не перешкоджає розгляду скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_4 , вислухавши його заяву, почала запитувати думку з цього приводу прокурора ОСОБА_6 , після чого надала їй право бути учасником процесу при розгляді його скарги.

Після цих дій судді ним була заявлена заява про відвід судді з мотивів її упередженості в розгляді скарги та грубого, на його думку, порушення норм кримінально процесуального законодавства.

Вважає, що такі дії слідчого судді ОСОБА_4 , яка допускає до участі в справі прокурора, який відповідно до вимог ч.3 ст. 306 КПК України не є учасником процесу, вказують на упередженість слідчого судді, а тому в нього виникає сумнів, що рішення суду буде законним і неупередженим, бо сам розгляд його скарги є незаконним.

Судовий розгляд заяви було призначено на 26 січня 2017 року о 09.15 год., однак учасники процесу в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце слухання справи були належним чином повідомлені.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи вважаю, що заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, у випадку, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України та інші) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

З`ясувавши обставини справи, вивчивши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 та додані матеріали, вважаю, що наведені ОСОБА_3 доводи не можуть свідчити про те, що суддя ОСОБА_4 є безпосередньо заінтересованим в результатах розгляду його скарги від 26 вересня 2016 року на бездіяльність заступника військового прокурора Західного регіону України ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, при розгляді заяви встановлено, що в ОСОБА_3 є тверде переконання у тому, що слідчий суддя ОСОБА_4 порушує вимоги процесуального права, у зв`язку з чим він недовіряє судді ОСОБА_4 та заперечує проти розгляду його скарги цим слідчим суддею.

З огляду на вищенаведене та з метою усунення в подальшому сумнівів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 при розгляді зазначеної вище скарги ОСОБА_3 , вважаю, що заяву про відвід слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 21, 75, 80, 81 КПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 по розгляду його скарги на бездіяльність заступника військового прокурора Західного регіону України ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа №466/8359/16-к) задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1