АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1192/17 Справа № 175/5178/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши 20 червня 2017 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро кримінальне провадження № 0002125 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

- 12.02.2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 307 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитованим строком 3 роки.
- 25.03.2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2014 року щодо порядку виконання вироків, засуджену до остаточного покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитованим строком 3 роки,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий

-07.06.2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 69, ст. 70 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців з конфіскацією майна, звільненого умовно достроково на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13.02.2015 року на 1 рік 4 місяці 23 дні.,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

В апеляції:
Прокурор, просить вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.2 ст. 146 КК України скасувати та ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 146 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання призначену вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2014 року щодо порядку виконання вироків та остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 6 років позбавлення волі.

Ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 146 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2012 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у виді 6 років позбавлення волі.

Також прокурор, просить у вступній частині вироку відносно ОСОБА_8 виключити посилання суду на умовно дострокове звільнення ОСОБА_8 на підстав

ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2015

року на 7 місяців, та зазначити ухвалу Красногвардійського районного суду

м. Дніпропетровська від 13.02.2015 року, згідно якої ОСОБА_8 звільнені

умовно достроково на 1 рік 4 місяці 23 дні.

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи правильність кваліфікації та доведеності дій обвинувачених, їх провини у скоєнні кримінального правопорушення, вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Також вказує, що судом не враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості, наявність обтяжуючої покарання обставини, передбаченої п.13 ч. 1 ст. 67 КК України - рецидив злочину; ступінь суспільної небезпечності осіб обвинувачених та зухвалість скоєного злочину; даних щодо особи обвинувачених, які раніше судимі, мають не зняті та непогашені судимості, та скоїли злочин у період випробувального терміну та умовно дострокового звільнення; спосіб вчинення злочину, а саме тримання потерпілого ОСОБА_10 у нічний час у ванній кімнаті.

Також вказує, що у вступній частині вироку відносно ОСОБА_8 , судом невірно зазначено звільнення умовно достроково обвинуваченого ОСОБА_8 на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2015 року на 7 місяців, оскільки є ухвала Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13.02.2015 року, згідно якої ОСОБА_8 звільнено умовно достроково та невідбутий строк покарання становить 1 рік 4 місяці 23 дні.

До закінчення апеляційного розгляду відповідно до вимог ч.1 ст. 403 КПК України, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовилися кожний окремо від своїх апеляційних скарг.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції прокурора і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесена прокурором апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги прокурора про м`якість покарання, призначеного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , колегія суддів, вважає необгрунтованими.

Так, згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , судом першої інстанції були відносно кожного окремо в повній мірі дотримані вимоги вказаних норм кримінального закону, з чим колегія суддів погоджується.

При призначенні покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кожному окремо, судом враховано характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які вчинили умисний злочин, віднесений ст.12 КК України до категорії злочинів середньої тяжкості, раніше були судимі та притягалися до кримінальної відповідальності, не працювали, скоїли злочин під час відбуття покарання, задовільно характеризуються за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають. Відсутність обставин, що пом`якшують покарання. До обставин, які обтяжують покарання, суд відніс рецидив злочину.

Таким чином, з врахуванням наведеного і вимог кримінального закону, суд першої інстанції в повній мірі врахував всі обставини справи, що передбачені законом для призначення покарання, у тому числі і з врахуванням також саме тих обставин на які посилається і прокурор в своїй апеляції, та призначив обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , покарання в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення ближчого до максимального розміру, ке є необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з якими, колегія суддів погоджується і підстав для призначення обвинуваченим більш суворого покарання не вбачає.

Посилання прокурора на те, що суд першої інстанції у вступній частині вироку помилково зазначив ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2015 року про звільнення умовно достроково обвинуваченого ОСОБА_8 на 7 місяців, оскільки в матеріалах кримінального провадження відносно ОСОБА_8 фактично наявна ухвала цього суду від 13.02.2015 року, згідно якої обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено достроково на 1 рік 4 місяці 23 дні, хоча і має місце, однак це є опискою, яка не вплинула на ухвалення законного і обґрунтованого вироку, проти чого не заперечують учасники кримінального процесу, а тому не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підставою для зміни чи скасування вироку.

З огляду на викладене, колегія суддів, приходить до висновку, що визначене судом першої інстанції покарання призначене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 146 КК України з врахуванням вимог ч.1 ст. 71 КК України та остаточним призначенням покарання ОСОБА_7 , шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2014 року, та відповідно остаточне покарання ОСОБА_8 , шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2012 року, є справедливим, необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Зважаючи на викладене, підстави для задоволення поданої апеляційної скарги прокурора відсутні, оскільки вирок суду ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Окрім того, згідно ч.5 ст. 72 КК України, діючої в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, який набрав чинності з 21 червня 2017 року, у вказану вище частину статті внесені зміни і дана частина викладена в новій редакції, яка вже передбачає зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.

За вимогами ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що у тому числі, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а тому, колегія суддів вважає необхідним застосувати до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 положення ч. 5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838- VIII від 26 листопада 2015 року та зарахувати обвинуваченим у строк відбування покарання строк їх попереднього ув`язнення з 15 лютого 2017 року по день набрання чинності Закону Украйни № 2046-VIII від 18 травня 2017 року, а саме по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 146 КК України залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченій ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 15 лютого 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання ним копії ухвали.
Судді:
_______________ ______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4