Справа №: 331/2500/16-к
провадження №: 1-кп/398/142/17
ВИРОК
Іменем України
"10" травня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , секретаря ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрія угоду про визнання винуватості, укладену в межах кримінального провадження № 0000562 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія, Кіровоградської області , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну дитину, працюючого на посаді начальника інженерно-аеродромної служби відділу матеріально-технічного та інженерно-авіаційного забезпечення управління авіації Головного управління Національної гвардії України, із вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу командувача Національної гвардії України від 30 квітня 2014 року № 1 о/с, ОСОБА_3 призначено на посаду начальника інженерно-аеродромної служби відділу матеріально-технічного та інженерно-авіаційного забезпечення управління авіації Головного управління Національної гвардії України, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Народного ополчення, 9-А.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів віднесені органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції, у зв`язку з чим полковник ОСОБА_3 займаючи посаду начальника інженерно-аеродромної служби відділу матеріально-технічного та інженерно-авіаційного забезпечення управління авіації Головного управління Національної гвардії України, є працівником правоохоронного органу, тобто виконує функції представника влади.

Проходячи військову службу на посаді начальника інженерно-аеродромної служби відділу матеріально-технічного та інженерно-авіаційного забезпечення управління авіації ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_3 за своїми функціональними обов`язками затвердженими 20 травня 2014 року начальником Головного управління Національної гвардії України, зобов`язаний безпосередньо розробляти нормативно-правові акти з питань, що належить до компетенції Державної авіації; здійснювати контроль за підтриманням аеродромів у постійній готовності до виконання польотів у різних погодних умовах, у будь-яку пору року та час доби; здійснювати контроль за правильною технічною експлуатацією аеродромів та аеродромних споруд, техніки, за витратами коштів і матеріальних засобів, дотримання фінансової та планової дисципліни в інженерно-аеродромній службі та аеродромно-експлуатаційних підрозділах авіаційних військових частин; здійснювати контроль за веденням обліку майна номенклатури інженерно-аеродромної служби; здійснювати контроль за накопиченням та зберіганням на аеродромах встановлених запасів ремонтних матеріалів; здійснювати контроль за підготовкою документів на списання за актами технічного (якісного) стану або інспекторським посвідченням аеродромних покриттів, споруд, майна та техніки по лінії інженерно-аеродромної служби; брати участь у складанні і поданні у встановлені строки за належністю заявок на фінансування для придбання матеріалів та інструменту для експлуатаційного утримання аеродромів; розробляти проекти наказів, керівництв, інструкції, положень і вказівок з питань забезпечення інженерно-аеродромним майном; організовувати перерозподіл і реалізацію надлишкового майна, що використовується.

Крім цього згідно із розпорядженням начальника управління начальника авіації Головного управління Національної гвардії України № 10/02 від 18 лютого 2014 року та № 04/03 від 19 березня 2015 року, полковник ОСОБА_3 був уповноважений здійснювати аналіз використання коштів військової частини НОМЕР_1 на підставі наданих цією військовою частиною відповідних відомостей, у зв`язку із чим ОСОБА_3 було відомо про надходження коштів на рахунки військової частини НОМЕР_1 , дані про зареєстровані платіжні доручення та кількість укладених і реалізованих угод.

Водночас, відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» військовим посадовим особам інших утворених відповідно до законів військових формувань забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Проте полковник ОСОБА_3 діючи на порушення наведених вище вимог законодавства та своїх функціональних обов`язків вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

09 грудня 2014 року між ПП «Власні вікна» в особі директора ОСОБА_7 (далі за текстом Підрядник) та військовою частиною НОМЕР_1 в особі командира цієї військової частини полковника ОСОБА_8 (далі за текстом Замовник) укладено договір № 8/2014 підряду на капітальне будівництво (далі за текстом договір) щодо капітального ремонту складських приміщень військової частини НОМЕР_1 розташованих за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 1.1 договору, Підрядник зобов`язується за завданням Замовника на свій ризик виконати та здати йому в установлені строки будівельно-монтажні та інші роботи щодо капітального ремонту складських приміщень військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , а Замовник прийняти такі роботи, ціна яких згідно із п. 3.1 договору складає 763967,16 гривень.

Згідно із п. 15.2 договору , Замовник здійснює оплату фактично виконаних Підрядником робіт шляхом перерахування коштів, призначених для фінансування робіт, на розрахунковий рахунок Підрядника.

Пунктом 15.4 договору , передбачено, що уповноважені посадові особи технічного нагляду об`єкта будівництва зобов`язані перевірити та підписати подані Підрядником документи, що підтверджують обсяги, вартість та якість виконання робіт, або обґрунтувати причину відмови від їх підписання протягом 5-ти робочих днів з дня фактичного одержання. Оплата виконаних робіт здійснюється Замовником щомісячно до 10-го числа місяця, який наступає за звітним.

У листопаді 2015 року Підрядником у повному обсязі були виконані умови договору та ОСОБА_7 як уповноваженою особою Сторони договору були складені відповідні акти виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, які є підставою для оплати цих робіт та спрямовані Замовнику тобто до військової частини НОМЕР_1 .

Після цього в один із днів листопада 2015 року ОСОБА_3 засобами телефонного зв`язку повідомив ОСОБА_7 , що може вплинути на прийняття начальником фінансової служби військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_9 та командиром військової частини НОМЕР_1 , які є особами уповноваженим на виконання функцій держави, рішення щодо оплати Замовником виконаних будівельних робіт за договором у випадку надання йому, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 неправомірної вигоди у сумі 15000 гривень на що ОСОБА_7 погодився.

Тоді ж ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_7 , що грошові кошти у сумі 15 000 гривень він повинен передати йому, ОСОБА_3 , через старшого офіцера з квартирно-експлуатаційної служби військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_10

1 грудня 2015 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи біля КПП військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , за вказівкою ОСОБА_3 передав для останнього через ОСОБА_10 , який не був обізнаний про протиправну діяльність ОСОБА_3 , частину неправомірної вигоди у сумі 8000 гривень, за вплив на прийняття рішення начальником фінансової служби військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_9 та командиром військової частини НОМЕР_1 , які є особами уповноваженим на виконання функцій держави, щодо оплати виконаних будівельних робіт за договором.

Після цього, 08 грудня 2015 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_10 , який не був обізнаний про протиправну діяльність ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Київ, після проведення зборів у Головному управлінні Національної гвардії України, біля залізничного вокзалу передав ОСОБА_3 першу частину неправомірної вигоди.

Надалі, 24 грудня 2015 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебуваючи біля службового кабінету ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , за вказівкою ОСОБА_3 передав для останнього через ОСОБА_10 , який не був обізнаний про протиправну діяльність ОСОБА_3 , другу частину неправомірної вигоди у сумі 7000 гривень, для подальшої передачі їх ОСОБА_3 за вплив на прийняття рішення начальником фінансової служби військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_9 та командиром військової частини НОМЕР_1 , які є особами уповноваженими на виконання функцій держави, щодо оплати виконаних будівельних робіт за договором.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи начальником інженерно-аеродромної служби відділу матеріально-технічного та інженерного-авіаційного забезпечення управління авіації ІНФОРМАЦІЯ_2 працівником правоохоронного органу, та діючи на порушення вимог ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» та своїх функціональних обов`язків затверджених начальником управління начальником Головного управління Національної гвардії України, у листопаді 2015 року висловив пропозицію, а 1 та 24 грудня 2015 року у два етапи одержав від громадянина ОСОБА_7 неправомірну вигоду на загальну суму 15000 гривень за вплив на прийняття рішення начальником фінансової служби військової частина НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_9 та командиром військової частини НОМЕР_1 , які є особами уповноваженими на виконання функцій держави, щодо оплати виконаних будівельних робіт за договором - тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України пропозицію та одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави.

05 квітня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_2 було укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди ОСОБА_3 повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого злочину. При цьому, обвинуваченим та прокурором узгоджено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцяти тисячам) гривень.

Заслухавши думку прокурора, який вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України, обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисників, які наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та ч. 4 ст. 474 КПК України, обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі, крім того, ОСОБА_3 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні злочину, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно пред`явленого йому обвинувачення без будь-яких застережень, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 468, ч.ч. 2, 4, 5 ст. 469, ст.472, ч.ч. 4, 6 ст. 474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України у суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 369-2 КК України , як пропозиція та одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою уповноваженою на виконання функцій держави;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- міра покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, відповідає вимогам ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який за місцем роботи характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини, які пом`якшують покарання, до яких відноситься щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати на залучення експерта необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, що відповідає вимогам ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження суд вважає за необхідне скасувати.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05 квітня 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та заступником військового прокурора Запорізького гарнізону підполковником юстиції ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000562.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 3230 (три тисячі двісті тридцять) грн. 70 коп.

Речові докази: грошові кошти у сумі 7000 (сім тисяч) грн. та 600 (шістсот) грн. номіналом по 200 гривень із серіями та номерами : ЕВ № 2455195, ЄЗ № 2978704, МБ № 5773227, які опечатані та знаходяться у поліетиленовому пакеті на зберіганні у фінансовій службі військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) повернути ОСОБА_7 .

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовані на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 28.12.2015 року у виді арешту автомобіля марки «KIA SOUL» сірого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 - скасувати.

Запобіжний захід у виді застави скасувати.

Зобов`язати Головне управління Державної Казначейської Служби України в Запорізькій області , грошові кошти в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, які у виді застави за ОСОБА_3 внесені на підставі квитанції від 26.12.2015 року № 0. 0. 482533130. 1 на спеціальний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області, повернути заставодавцю ОСОБА_11 .

На вирок, з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Копію вироку після проголошення вручити всім учасникам процесу.

Суддя ОСОБА_1