Справа № 1-329/11
Провадження № 1/761/75/2013
У Х В А Л А
Іменем України
20 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_6 про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 29.05.2013, яким засуджена ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и в:
Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 29.05.2013 ОСОБА_7 засуджено за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1, 2, 3, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього належного їй майна.
До суду 27.05.2016 надійшла апеляція захисника ОСОБА_6 на вказаний вирок з клопотанням про відновлення пропущеного строку на його апеляційне оскарження. Клопотання обґрунтоване тим, що у зв`язку з неналежним наданням правової допомоги ОСОБА_7 , а також перебуванням останньої у Київському СІЗО засудженою був пропущений строк для подання апеляції.
Захисник клопотання просить задовольнити, оскільки, на його думку, засудженою з поважних причин пропущений строк на апеляційне оскарження постановленого стосовно неї вироку. Як додаткову обставину, що перешкодила вчасно подати апеляцію зазначив, що після відбуття засудженою призначеного покарання остання займалася доглядом за тяжко хворою матір`ю, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.
Прокурор вважав за необхідне відмовити в задоволенні клопотання з огляду на те, що в ньому не обґрунтовано поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
Вислухавши доводи прокурора, вивчивши доводи клопотання, перевіривши матеріали кримінальної справи, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України 1960 року апеляція на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
За правилами ч. 2 ст. 353 КПК України у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин, особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок, про відновлення пропущеного строку.
Як убачається з матеріалів справи, копію вироку суду від 29.05.2013 засудженою ОСОБА_7 отримано в Київському СІЗО 27.06.2013, про що свідчить її розписка. (т. 15 а.с. 49а)
15.07.2013 до суду надійшла апеляція засудженої ОСОБА_7 від 11.07.2013. ( т.15 а.с. 59-62)
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.08.2013 апеляцію засудженої залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. (т.15 а.с. 63).
Копію вказаної постанови суду ОСОБА_7 отримано в Київському СІЗО 06.08.2013, про що свідчать дані розписки. (т. 15 а.с. 67)
Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2013 апеляцію засудженої ОСОБА_7 на вирок суду від 29.05.2013 стосовно неї визнано такою, що не підлягає розгляду, у зв`язку з невиконанням засудженою вимог ст. 350 КПК України 1960 року. (т.15 а.с. 83)
Копію цієї постанови суду засудженою отримано у Київському СІЗО 16.09.2013. (т.15 а.с. 89)
Згідно з розпорядженням про виконання вироку, вирок стосовно ОСОБА_7 набрав законної сили 02.10.2013. (т.15 а.с. 112)
Крім того матеріали справи свідчать, що інтереси ОСОБА_7 в суді захищали адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , при цьому, засуджена після винесення вироку та до набрання ним законної сили від послуг згаданих адвокатів не відмовлялася та не заявляла клопотань про призначення їй захисника у зв`язку з неналежним наданням правової допомоги.
Отже доводи захисника ОСОБА_6 про те, що засудженою ОСОБА_7 з поважних причин пропущено строк на апеляційне оскарження вироку суду від 29.05.2013, у зв`язку з неналежним наданням їй правової допомоги є надуманими.
Таким чином, ініціатором клопотання захисником ОСОБА_6 не наведено переконливих причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, не отримано таких даних і під час судового засідання.
Посилання на хворобу та смерть матері засудженої суд також не приймає до уваги, оскільки вказані обставини мали місце через значний проміжок часу після винесення судом оскаржуваного вироку та закінчення строку для подання апеляції.
З огляду на наведене, клопотання захисника необхідно залишити без задоволення, а подану ним апеляцію на зазначене судове рішення слід визнати такою, що не підлягає розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 353 КПК України 1960 року, суд
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 29.05.2013 стосовно ОСОБА_7 відмовити.
Апеляцію захисника ОСОБА_6 на вказаний вирок суду визнати такою, що не підлягає розгляду.
Постанова може бути оскаржена протягом 15 діб до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
ОСОБА_3