У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2016 року Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вище вказане кримінальне провадження.
У судовому засідання прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, вказавши, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а підстави для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід на домашній арешт або будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_7 кожному окремо запобіжний захід на домашній арешт або будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 підтримали думку свого захисника.

При вирішенні клопотання про продовження ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу суд виходив з наступного.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, судом враховуються положення ст.178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять, тяжкість злочину, в якому обвинувачується та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, за змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Так, головуючий суддя вважає, що обраний відносно обвинувачених, кожного окремо, запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, враховуючи, що загальні положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Так, у даному випадку діяння, в яких обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються, однозначно свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожного окремо, на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено.

Враховуючи норми кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованих обвинуваченими діянь та наслідки їх вчинення, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченим на більш м`який.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст.187, ч. 2 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22 січня 2017 року, включно.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.187, ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст.187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22 січня 2017 року, включно.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 187, ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22 січня 2017 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: