Справа №639/3210/15к
Провадження 1кп/639/42/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2017 року Жовтневий райсуд м.Харкова у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження №0000044 від 28.01.2015р. за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військового пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , працюючи згідно наказу №135 від 30.03.2012р. військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи спеціальне звання полковник , одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища за наступних обставин.

Так відповідно до ст.ст. 28,30,58 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999р., єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва ЗСУ і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця. При цьому начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Він особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини,за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну особового складу.

Згідно Положення про військові комісаріати(надалі Положення), затвердженого указом Президента України від 15.02.1994р. ,військові комісаріати у своїй діяльності керуються Конституцією України, військовими статутами, указами та розпорядженнями Президента України, актами КМУ, Міністерства оборони України,а також цим Положенням.

Основними завданнями військових комісаріатів є : підготовка і проведення у взаємодії з органами місцевого самоврядування у визначені Указом Президента України строки, загальної чи часткової мобілізації громадян і техніки підприємств, установ, організацій у Збройні сили та інші військові формування України; організація обліку і мобілізаційної підготовки військовозобов`язаних і техніки підприємств, установ, організацій, призначених для забезпечення потреб ЗСУ на воєнний час та розробка і здійснення заходів щодо забезпечення їх потреб під час проведення мобілізації.

Згідно ч.5 Положення районний, міський військовий комісаріат відповідно до покладених на нього завдань розробляє заходи щодо своєчасного оповіщення про мобілізацію військовозобов`язаних ,приписаних до військових частин за мобілізаційним планом;здійснює добір, призов військовозобов`язаних, їх відправку та транспортних і технічних засобів підприємств, установ, організацій на навчальні збори у Збройні сили та інші військові формування України. Проводить облік юнаків допризовного та призовного віку, їх медичний огляд, обстеження, приписку до призовних дільниць та чергові призови на строкову військову службу;розподіляє призовників під час їх приписки за родами військ, видами Збройних сил та іншими військовими формуваннями України.

Відповідно до ч.9 Положення військовий комісар керує діяльністю військового комісаріату.

Згідно функціональних обов`язків військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 від 03.04.2013, які ним підписані та затверджені ВК обласного рівня, він є єдиноначальником і особисто керує , у тому числі, проведенням призову на військову службу, та відповідає перед державою за підготовку і успішне проведення мобілізації людських ресурсів на території Жовтневого та Ленінського районів м.Харкова.

27.01.2015р. у період часу з 14 год. до 15 год. заступник директора ТОВ «Харківенергосервіс» ОСОБА_6 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 ,який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ,де військовий комісар зазначеного військомату ОСОБА_5 у зв`язку із затвердженням Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015р. повідомив його про необхідність явки для проходження медичної комісії для подальшої мобілізації, про що ОСОБА_6 поінформував свого керівника- директора ТОВ «Харківенергосервіс» ОСОБА_7

28.01.2015р. ОСОБА_7 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 ,за вказаною вище адресою, де звернувся до військового комісара ОСОБА_5 щодо можливості нездійснення мобілізації (призову) ОСОБА_6 у зв`язку із прийняттям Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015р.

ОСОБА_5 діючи умисно, в особистих корисливих інтересах, використовуючи своє службове становище, маючи намір на отримання неправомірної вигоди, запропонував ОСОБА_7 надати йому грошові кошти у розмірі 4000 грн. за нездійснення мобілізації (призову) стосовно ОСОБА_6 , у тому числі виключення останнього зі списків призовників, на що ОСОБА_7 погодився, оскільки втрачав кваліфікованого працівника. При цьому ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 через його підлеглого ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 1000 грн., іншу частину неправомірної вигоди у розмірі 3000 грн. ОСОБА_7 пообіцяв принести ОСОБА_5 наступного дня 29.01.2015р.,оскільки у нього не було при собі вказаної суми. 29.01.2015р. приблизно о 09 год.30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи біля чергової частини військового комісаріату, побоюючись кримінальної відповідальності за скоєний злочин, повернув ОСОБА_7 отриману ним напередодні неправомірну вигоду у розмірі 1000 грн. через свого підлеглого ОСОБА_8 , відмовившись отримати іншу обумовлену ним частину неправомірної вигоди у розмірі 3000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.368 КК України визнав повністю, суду показав, що у період з 26.11.2004 року по 29.01.2015р. він працював у Жовтневому РВК, отримав звання полковника. У його посадові обов`язки як військового комісара входило керувати діяльністю військового комісаріату, проводити призов на військову службу, приймати на службу за контрактом, проводити мобілізацію на території Ленінського та Жовтневого районів м.Харкова, тощо. В 20х числах січня 2015 року він приймав участь у похованні трьох бійців АТО та оскільки фінансування військомату у той час було недостатнім, то він витрачав на похорони особисті кошти. 27 січня 2015 року до Жовтневого РВК прийшов незнайомий йому ОСОБА_6 та просив відстрочити його мобілізацію, повідомив, що він майор у запасі та не бажає служити. Він запропонував пройти йому медичну комісію. ОСОБА_6 від отримання повістки на медкомісію відмовився та пішов з військомату. Наступного дня 28 січня 2015р. до нього прийшов ОСОБА_9 , представився начальником ОСОБА_10 та попросив його допомогти у нездійсненні призову останнього до військової служби, запропонував гроші. Він довго відмовлявся. Потім роз`яснив Шевченку, що ОСОБА_10 слід обов`язково пройти медичну комісію.Через наполегливість відвідувача повідомив йому, що хто саме буде проходити медичну комісію за ОСОБА_10 , йому все одно. Шевченко сказав, що бажає допомогти військомату грошима від щирого серця. Бажаючи компенсувати свої витрати на поховання бійців, та враховуючи,що у військоматі теж були матеріальні труднощі із придбанням,в тому числі комп`ютерної техніки, він сказав ОСОБА_7 : « Ладно, помоги и ты нам. Нам нужны 4000 грн. » . Шевченко запропонував 1000 грн., які мав при собі, цього дня та 3000 грн.- наступного дня. Він погодився, викликав свого підлеглого ОСОБА_11 та сказав, щоби він гроші забрав у ОСОБА_7 . Ввечері того ж дня ОСОБА_11 передав йому отримані від ОСОБА_7 1000 грн. Потім вже вдома він одумався, зрозумівши, що вчинив злочин, та наступного дня надав розпорядження ОСОБА_11 повернути ОСОБА_9 грошові кошти. Вранці 29.01.2015р. він разом із ОСОБА_11 повернули грошовікошти у розмірі 1000 грн. Шевченку. Фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює. Просив суд суворо не карати його, врахувати всі його позитивні характеристики, заслуги перед Батьківщиною, а також те, що на його утриманні перебуває престаріла матір та хвора дружина.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена зібраними доказами,а саме:

- свідок ОСОБА_8 суду показав, що 28 січня 2015 року близько 11-12 години його безпосередній керівник ОСОБА_5 запросив його до свого кабінету. Там відбувалася розмова між ОСОБА_5 та невідомим йому чоловіком з приводу незалучення певного офіцера запасу до мобілізації. Як в подальшому йому стало відомо ОСОБА_5 спілкувався із ОСОБА_7 з приводу його працівника ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_5 гроші у розмірі 1000 грн., які мав при собі , на що останній відповів, що цього недостатньо та ще потрібно донести наступного дня 3000 грн. ОСОБА_7 погодився, передав ОСОБА_5 гроші у розмірі 1000 грн., поклавши їх на стіл. ОСОБА_5 наказав йому забрати гроші та винести їх з кабінету. Він це зробив, а ввечері передав гроші ОСОБА_5 . Останній використав його у цій ситуації, оскільки був його керівником. Наступного дня 29.01.2015р. зранку ОСОБА_5 повідомив його, що коли ОСОБА_7 знов з`явиться до військомату, то він повинен повернути йому 1000 грн. та передав йому ці грошові кошти. Разом з ОСОБА_5 він спустився пост №1 військомату та виконавши наказ останнього, передав ОСОБА_7 1000 грн., засунувши гроші у кишеню його піджака .

- свідок ОСОБА_7 суду показав, що він у січні 2015 р. працював директором приватного підприємства, а заступником його був ОСОБА_6 , бувший військовослужбовець та офіцер запасу. У січні 2015р. він звернувся до нього за допомогою, при цьому повідомив, що при зверненні до військомату за місцем проживання для з`ясування питання чи підлягає він як офіцер запасу до мобілізації та направлення в зону АТО, військовий комісар ОСОБА_5 запропонував йому прибути наступного дня для проходження медичної комісії ,після чого повідомив про свої можливості не внести його до списку мобілізованих та як наслідок за винагороду ухилитися від призова до мобілізації. ОСОБА_6 попрохав його як керівника та досвідчену особу допомогти йому.28 січня 2015р. біля 10 год. він прийшов до військового комісара ОСОБА_5 з`ясувати ситуацію, представився, сказав, де працює, розповів за ОСОБА_6 . У розмові ОСОБА_12 розповів йому, що для того, щоби ОСОБА_10 не був призваний по мобілізації, йому спочатку потрібно пройти медичну комісію, а потім він забере картку з картотеки на ОСОБА_10 та він не буде мобілізований. При цьому на медичну комісію він може привести схожого на ОСОБА_10 чоловіка і він допоможе пройти з ним медичний огляд, за це йому потрібно передати грошові кошти у розмірі 4000 грн. Тоді він сказав ОСОБА_12 ,що у нього при собі є лише 1000 грн.,на що останній попросив передати гроші його заступнику,який зайшов пізніше, а вони між собою розберуться. Він передав гроші заступнику, повідомив, що іншу суму занесе завтра та пішов. Коли він вийшов з військомату, подумав над тим,що трапилося, вирішив з цього приводу звернутися до правоохоронних органів. Наступного дня він прийшов до військомату, пройшов до посту №1, представився,його до приміщення не пустили. Потім до нього спустився ОСОБА_5 та його заступник. ОСОБА_12 сказав,що не бажає через нього сідати у тюрму, заступник поклав гроші у його кишеню та виштовхав з військомату. Він пішов звідти. Про те,що ОСОБА_10 не підлягав мобілізації, йому не було відомо.

- свідок ОСОБА_6 суду показав,що він є офіцером запасу, у 2004 році звільнився із армії за станом здоров`я. Коли розпочалося АТО,він вирішив дізнатися,що його очікує,чи буде він призваний по мобілізації, прибув до військомату Жовтневого району м.Харкова за місцем реєстрації.27.01.2015р. у розмові з військовим комісаром ОСОБА_5 останній повідомив його, щоб наступного дня прийшов проходити медичну комісію і тоді він буде вирішувати це питання. Він зрозумів, що є різні шляхи вирішення цієї проблеми та можливості не бути мобілізованим. Оскільки наступного дня він повинен був їхати у відрядження, то звернувся до свого керівника ОСОБА_9 за допомогою, розповів йому все. Шевченко сказав, щоб він їхав у відрядження, а він сам вирішить цю проблему. По приїзді з відрядження дізнався від ОСОБА_9 , що воєнний комісар ОСОБА_5 запропонував дати йому хабар у розмірі 4000 грн. та він носив йому ці гроші. Пояснив,що у його військовому квитку написано, що він обмежено придатний у військовий час, у мирний час непридатний.

- свідок ОСОБА_13 суду показав, що у листопаді 2014 році, точну дату не пам`ятає , після проходження медичної комісії його направили до Жовтневого РВК для отримання військового квитка, який йому був потрібен для працевлаштування. Він прибув до ОСОБА_5 , який почав його звинувачувати, що він ухиляється від мобілізації, тому він повідомить про це в прокуратуру. Свідок наполягав ,що йому потрібен військовий квиток або довідка для працевлаштування. Після чого ОСОБА_5 написав йому на паперовій платіжці суму грошових коштів та сказав, щоб він оплатив її, а він підпише необхідну довідку. Він зняв з кредитної картки гроші, точну суму не пам`ятає, близько 500 грн. та поклав їх ОСОБА_5 на стіл,який сказав,що ці гроші потрібні не йому,а бійцям. Після цього ОСОБА_12 видав йому необхідну довідку для роботи, оскільки бланки військових квитків були відсутні ,про необхідність являтися на мобілізацію більше нічого не говорив.

- свідок ОСОБА_14 суду показала, що 29 січня 2015 р. вона зверталася до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 з приводу отримання військового квитка для працевлаштування, який вона загубила. ОСОБА_12 повідомив,що за це слід сплатити великий штраф ,але вона може купити 5 упаковок паперу та не сплачувати штраф,їй навмисно не давали довго реквізити для сплати штрафу , ОСОБА_12 запропонував їй замість паперу віддати грошові кошти ,через свою зайнятість вона віддала йому 260 грн., медичну комісію не проходила, отримала військовий квиток.

- свідок сторони захисту ОСОБА_15 суду показав,що раніше працював військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_6 . Влітку 2013р. Дзержинський РВК переїхав в приміщення ОСОБА_16 об`єднаного військомату ,тому він разом із ОСОБА_12 вирішував робочі та господарські питання. Коли розпочалася мобілізація у березні 2014р. їх керівництвом з обласного військомату ставилося завдання по оповіщенню та поставці мобілізаційних ресурсів. У той час коштів на військомати не виділялися,тому військові комісари самостійно вирішували вказані питання. Зазначив, що картотека військовозобов`язаних на той час велася у паперовому вигляді, єдиного реєстру не було та комп`ютерної бази даних теж.

- свідок сторони захисту ОСОБА_17 суду показав, що у 2014-2015рр він був черговим в ІНФОРМАЦІЯ_7 . Зазначив,що у той час постійно приходили телефонограми про надання звітів,в тому числі у неробочий час,тому постійно викликали військового комісара на роботу у любий час доби. Пам`ятає ,що напередодні затримання ОСОБА_12 , останнього теж викликали на роботу, після його зміни дізнався по телевізору, що трапилося з ОСОБА_5

- наказом № 135 від 30.032012, відповідно до якого ОСОБА_5 призначений військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.31 т.1к/п);

- функціональними обов`язками військового комісара ОСОБА_5 , від 03.04.2013, які ним підписані та затверджені ВК обласного рівня, відповідно до яких, він , між іншим, керує проведенням призову на військову службу, та відповідає перед державою за підготовку і успішне проведення мобілізації людських ресурсів на території відповідних районів(а.с.32-33 т.1 к/п);

- витягом з наказу Міністерства Оборони України від 29.01.2015 про те, що з вказаної дати ОСОБА_5 звільнений з військової служби «справи та посаду здав» та того ж числа «виключити із списків особового складу ВК, припинити доступ до роботи з відомостями що містять державну таємницю», тобто до 29.01.2015 року ОСОБА_5 виконував обов`язки військового комісара не тільки фактично, а і відповідно до вказаного наказу(т.2 а.с.63-64 к/п);

- даними протоколу огляду місця події від 29.01.2015р. (а.с.35-39 т.1 к/п),з якого вбачається, що слідчим за участю понятих та у присутності військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 був оглянутий службовий кабінет останнього на 2 поверсі будівлі АДРЕСА_2 . В кабінеті було вилучено дві записки з записами наступного змісту « ОСОБА_18 убрать из списков», « НОМЕР_1 ОСОБА_19 », що в свою чергу підтверджує наявність повноважень ВК ОСОБА_5 щодо виключення зі списків ОСОБА_6 та його контактування у робочому кабінеті зі ОСОБА_7 ;

- Положенням про військові комісаріати, затвердженого 03.06.2013 постановою КМУ від № 389,де військовий комісар має право: «проводити підготовку і проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, соціальний і правовий захист військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, ветеранів війни, пенсіонерів та членів їх сімей, про патріотично-виховну роботу серед населення; видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження»;

- указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 15.01.2015, який постановив оголосити та провести протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб, в тому числі на території Харківської області військовозобов`язаних та резервістів;

- наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_8 від 20.01.2015 «Про часткову мобілізацію», яким зазначено про необхідність «всім генералам, адміралам, офіцерам, в т.ч. запасу, які мешкають на території області при отриманні повістки з`явитись у визначені пункти та вказані особи підлягають призову. Крім того, вказаним особам, з моменту оголошення мобілізації забороняється зміна місця проживання без дозволу ВК»(а.с.223-224 т.1 к/п);

- відповідно до ст. 1 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ особливий період настає з моменту оголошення мобілізації, тобто на момент вчинення правопорушення діяв особливий період, а не мирний час.

Відповідно до ст. 22 вказаного Закону звільнені у запас між іншим можуть залучатися до виконання робіт які мають оборонний характер;

Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються МОУ з МОЗУ;

Стаття 23 вказаного Закону не дає права ОСОБА_6 на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Оскільки в ч. 3 вказаної статті зазначено, що відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається особам визнаних відповідно до висновку ВЛК тимчасово не придатними до військової служби за станом здоров`я на строк до 6 місяців, з наступним проходженням ВЛК; ОСОБА_10 проходив ВЛК ще у 2004 році.

Також відповідно до Наказу № 402 «Про військово-лікарську експертну комісію» в розділі 3 глави 2 «Медичний огляд військовозобовязаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період».
П. 3.1. Медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.
П. 3.2. Військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів.
Повторний медичний огляд військовозобов`язаних, які перебувають у запасі 1 і 2 розрядів, раніше визнаних придатними до військової служби або непридатними до військової служби в мирний час за станом здоров`я, проводиться один раз на 5 років ВЛК військових комісаріатів.
Таким чином, стан здоров`я ОСОБА_10 був не визначений на той момент.
Крім того, відповідно до ст. 28 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» граничний вік перебування на службі (у т.ч. в запасі) для старшого офіцерського складу складає 50 років.

Більш того ст. 28 вказаного Закону передбачено граничний вік перебування на військовій службі (запасі) для осіб 2 категорії, до якої були віднесено ОСОБА_6 , складає 60 років та він повинен був обліковуватися у воєнкоматі до досягнення вказаного віку.

-ксерокопією військового квитка ОСОБА_6 (т.1 а.с.151-154 к/п),з якого вбачається, що останній є майором ,проходив військову службу з 05.08.1983р. по 15.03.2004р.,взятий на облік 04.03.2014р. у ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

-даними розсекреченого протоколу про хід та результати оперативно-розшукового заходу із застосуванням технічних засобів, який тимчасово обмежує права та свободи громадян від 29.01.2015(а.с.78-79 т.1 к/п). Вказаним протоколом зафіксовано факт повернення ОСОБА_5 через ОСОБА_8 , який діяв за вказівкою ОСОБА_5 та в його присутності неправомірної вигоди грошових коштів (1000 грн.) отриманих напередодні від ОСОБА_7 в службовому кабінеті ОСОБА_5 , які зафіксовані на носіях інформації (SDHC TRANSENT 8 Гб №74цт/15);

- даними протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 29.01.2015, в якому зафіксовано факт повернення ОСОБА_5 через ОСОБА_8 , який діяв за вказівкою ОСОБА_5 та в його присутності неправомірної вигоди грошових коштів (1000 грн.) отриманих напередодні від ОСОБА_7 в службовому кабінеті ОСОБА_5 . Після чого, вказані грошові кошти в сумі 1000 грн. (10 купюр по 100 грн.) були вилучені слідчим та оглянуті, що також підтверджує отримання обвинуваченим неправомірної вигоди 28.01.2015 (т.2 а.с.2-4 к/п);

-даними розсекреченого протоколу про хід та результати оперативно-розшукового заходу із застосуванням технічних засобів, який тимчасово обмежує права та свободи громадян від 29.01.2015(а.с.87-92 т.1 к/п). Вказаним протоколом зафіксовано факти протиправної діяльності ОСОБА_5 в своєму службовому кабінеті у період листопада 2014 року січня 2015 року, у тому числі щодо вирішення питань, пов`язаних з призовом на строкову службу, видачею військових квитків та мобілізаційних питань за певну матеріальну допомогу, які зафіксовані на носіях інформації (TRANSENT 1 Тб №2769цт/14);

-висновком криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відео-,звукозапису №34 від 08.05.2015р, згідно якої зафіксовані на представлених на відеофонограмах записи голосів ,які належать ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Зроблені скриншоти кадрів у вигляді фото таблиці факту передачі ОСОБА_7 грошових коштів ОСОБА_8 в службовому кабінеті ОСОБА_5 за його відсутності, який зафіксовано на флеш-носії від 28.01.2015р. в період часу з 11.03 до 11.08.,а також скриншоти кадрів у вигляді фото таблиці факту повернення 29.01.2015р. ОСОБА_5 через ОСОБА_8 неправомірної вигоди одержаної 28.01.2015р. від ОСОБА_7 , що закріплено також на флеш-носії (а.с.44-70 т.1 судової справи)

Достовірність та об`єктивність наведених вище доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази. Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Переходячи до кваліфікації вказаного злочину, необхідно зазначити, що диспозиція ч. 1 ст. 368 КК України передбачає вчинення суб`єктом злочину, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища. Тобто надання вказівки своєму підлеглому щодо виключення ОСОБА_6 зі списків комп`ютерного обліку військовозобов`язних, вилучення алфавітної картки та справи тягло за собою неможливість навіть теоретично, призову ОСОБА_6 як військовозобов`язаного. Саме за вказані дії вчинені ОСОБА_5 з використанням свого службового становища ним було отримано неправомірну вигоду. Більш того, вказані дії були вчиненні ним безпосередньо при отриманні вказаних грошових коштів, через підлеглого ОСОБА_11 , якому і був наданий вказаний наказ (вказівка) та який є відповідальний за вказаний напрямок роботи та вказане було в його повноваженнях.

Таким чином, вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України повністю доведена. Його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.1 ст.368 КК України (у редакції Закону України № 1698-VII від 14.10.2014 року),тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Внесені зміни до ст.368 КК України поліпшують становище особи, у зв`язку з чим дії ОСОБА_5 кваліфікуються судом за законом про кримінальну відповідальність, що діє на теперішній час.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, однак має ряд захворювань: гіпертонічну хворобу 2 стадії, дифузний кардіосклероз, варикозну хворобу, міжхребцевий остеохондроз всіх відділів хребта, хронічний гайморит. Крім того , обвинувачений ОСОБА_5 одружений, є військовим пенсіонером, має на утриманні матір похилого віку- ОСОБА_20 ,1931 року народження, також має постійне місце проживання та реєстрації, за останнім місцем роботи та за місцем проживання характеризується позитивно, за часи роботи у військовому комісаріаті багато разів нагороджувався почесними грамотами та медалями, раніше не судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є визнання вини та щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому судом враховуються відомості про його особу, наведені вище, тяжкість вчиненого ним злочину, який є злочином середньої тяжкості, ступінь суспільної небезпеки вчиненого , відношення обвинуваченого до скоєного та наслідки, що наступили, а саме те, що отримана неправомірна вигода була повернута згодом обвинуваченим взяткодавцеві.
Згідно положень ст.ст.50, 65 КК України, судом призначається ОСОБА_5 покарання за санкцією ч.1 ст.368 КК України (в редакції від 14.10.2014 року) у виді штрафу у дохід держави, із застосуванням додаткового покарання - позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування на певний строк, що є необхідним й достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого по справі.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.369-371, 373, 374, 376, 392-393, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 коп., з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органах державної влади та місцевого самоврядування на 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведену експертизу у розмірі 4431,84 грн. (чотири тисячі чотириста тридцять одна гривня 84 коп.), перерахувавши їх на користь держави (а.с.71 т.1 судової справи).

Зняти арешт з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Червонозаводського райсуду м.Харкова від 04.02.2015р. з рухомого майна.

Речові докази по кримінальному провадженню№0000044 від 28.01.2015р. ,які зберігаються в матеріалах кримінального провадження(а.с.39-62 т.1 к/п),залишити зберігати там же, а грошові кошти у розмір 810 грн. та зошити, які передані ОСОБА_5 на відповідальне зберігання, залишити останньому як законному власнику.

Після приведення вироку до виконання заставу у розмірі 121800 (сто двадцять одна тисяча вісімсот ) гривень, яка була внесена 01.02.2015р. на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, повернути заставодавцю ОСОБА_21 (а.с.114 т.1 к/п).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1