Справа № 303/6455/16-к
Провадження № 1-КП/303/76/17
Номер рядка стат. звіту 44

У Х В А Л А
Іменем України
29 березня 2017 року м. Мукачево
Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
перекладача ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_7 Мельника

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про визнання недопустим доказу журналу судового засідання від 15 липня 2016 року у справі № 303/4222/16-к про допит свідків у судовому засіданні та інші похідні від нього дані. Вимоги клопотання обґрунтував тим, що в ході проведення допиту істотно порушено права та свободи допитаних свідків, а також вимоги ч.3 ст. 23, ст.ст. 52, 87 КПК України.
У судовому засіданні прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисники посилаючись на його необґрунтованість.
У судовому засіданні обвинувачений підтримав позицію захисника.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали клопотання слідчого в порядку ст. 225 КПК України № 303/4222/16-к, провадження №1-кс/303/615/16, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій ст. 98 КПК України.
Згідно ч.1 ст. 99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати: матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).
Згідно ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_8 від 14 липня 2016 року клопотання слідчого про допит свідків задоволено та ухвалено провести допит свідків ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_19 ( ОСОБА_20 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , у відкритому судовому засіданні із застосуванням технічних засобів фіксування судового засідання, в присутності сторін кримінального провадження з дотриманням правил проведення допиту під час судового розгляду, яке призначити на 14 год. 00 хв. 15 липня 2016 р. в Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області.
Прослухавши примірник технічного носія інформації зафіксованої процесуальної дії, встановлено, що судове засідання під час якого проведено допит свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), Денг Карма Ценванг ( ОСОБА_14 ), ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), Чу Сів Сінг (Chu Siv Sing), ОСОБА_19 ( ОСОБА_20 ), в порушення вимог ч.1 ст. 29 КПК України проведено на російській мові.
У відповідності до вимог ч.4 ст. 68 КПК України, перед початком процесуальної дії сторона кримінального провадження, яка залучила перекладача, чи слідчий суддя або суд пересвідчуються в особі і компетентності перекладача.
В матеріалах клопотання слідчого № 303/4222/16-к відсутні належні та допустимі докази підтвердження компетентності перекладача. На технічному носії інформації зафіксованої процесуальної дії також відсутні дані про те, що слідчий суддя пересвідчуються в компетентності перекладача.
Згідно вимог ст. 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом. Судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питання щодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.
Матеріалами кримінального провадження не підтверджено надання ОСОБА_4 переклад ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_8 від 14 липня 2016 року та журналу судового засідання від 15 липня 2016 року на рідну або іншу мову, якою він володіє.
Згідно вимог ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит.
Вимоги ст. 89 КПК України передбачають, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що журнал судового засідання від 15 липня 2016 року у справі № 303/4222/16-к про допит свідків ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_19 ( ОСОБА_20 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , є недопустимим доказом, оскільки отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод свідків.
Керуючись ст.ст. 29, 87, 89, 99, 331, КПК України, суд
Клопотання захисника ОСОБА_3 , - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає, відповідно до ч.2 ст.392 КПК України.
Головуючий ОСОБА_1