Справа № 301/323/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29.06.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 та
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 24 травня 2017 року обвинувальний акт, складений і затверджений щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України,
за ч. ч. 1, 4 ст. 358 та ч. 3 ст. 190 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та мешканки АДРЕСА_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_3 , громадянки України,
за ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку.
В ухвалі суду вказується на те, що, згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України злочинів, а ОСОБА_6 у вчиненні передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 358 та ч. 3 ст. 190 КК України злочинів, що обвинувальний взагалі не містить формулювання обвинувачення. Крім того, вказується на те, що, кваліфікуючи дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України, а дії ОСОБА_6 за ч. ч. 1, 4 ст. 358 та ч. 3 ст. 190 КК України, в обвинувальному акті немає посилань на редакції вказаних статей, оскільки такі зазнали змін. В ухвалі також вказується на те, що при викладі фактичних обставин вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, не зазначено за яких обставин нею підроблена заява про скасування заповітів, яким чином відбувалося підроблення документів та яким чином вона або інша особа могли використати вказані заяви й які юридично значимі факти посвідчують заяви від 12.11.2008, чи мають вони джерелом свого походження підприємство, установу, організацію незалежно від форми власності, громадянина-підприємця, аудитора або іншу особу, яка має право видавати чи посвідчувати відповідні документи; не зазначено місце, час, спосіб, мету та мотив підроблення нею заповітів, не висунуто обвинувачення і в підробленні заповітів від 12.11.2008, а також не зазначено реквізитів свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке було отримано на підставі поданих заздалегідь підроблених документів (номер, дату); не конкретизовано у вчиненні якого саме діяння вона обвинувачується : у заволодінні чужим майном чи у придбанні права на майно, а також не вказано за яких обставин потерпілий добровільно передав майно або право на майно винній особі, про безпосередню участь потерпілого у передачі майнових прав і добровільність його дій, а також у чому проявилися такі способи вчинення шахрайства, як обман та зловживання довірою потерпілого. Крім того, в ухвалі вказується на те, що при викладі фактичних обставин вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, не зазначено з виконанням яких функцій організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських пов`язана посада ОСОБА_8 , при цьому, не зважаючи на те, що санкцією ст. 366 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади; не зазначено відомостей про місце, час, спосіб, мету та мотив підроблення заповітів, а також про особу, яка їх підробила; не вказано, які визначені законом реквізити, що є необхідними для офіційних документів, містять указані заяви про скасування заповітів та самі заповіти, в яких діях ОСОБА_8 та при яких обставинах проявилося складання нею завідомо неправдивих офіційних документів, а також внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, і які саме відомості, що за своїм змістом повністю або частково не відповідають дійсності, були внесені нею до офіційних документів при їх складанні та яких саме. Наведені недоліки обвинувального акту, на думку суду, порушують право обвинувачених знати в чому їх обвинувачують. В ухвалі також вказується на те, що направлені прокурором 07.02.2017 на адресу суду обвинувальний акт від 21.10.2013, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинувачених про вручення їм копії обвинувальних актів, фактично є копіями вказаних документів, оскільки оригінали були знищені під час пожежі в приміщенні Іршавського районного суду, що кримінальним процесуальним законом передбачено розгляд кримінального провадження на підставі оригіналу обвинувального акту, а не його копії. Вказується й на те, що наданий суду реєстр матеріалів досудового розслідування не містить реквізитів процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, і такий не відповідає фактично наявним матеріалам досудового розслідування, оскільки прокурором не в повному обсязі відновлено матеріали кримінального провадження (з 60 найменувань документів, що містилися в томі № 4, відновлено тільки 12). Тому копію обвинувального акту разом із додатками повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку.
В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала суду є незаконною. Посилається на те, що суд, всупереч положень ст. 314 КПК України, провів підготовче судове засідання за відсутності обвинуваченої ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 , що є неприпустимим. Вказує й на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 складено відповідно до ст. 291 КПК України, і такий відповідає вимогам цього Кодексу. Просить ухвалу скасувати, призначивши новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
У доповненні до апеляційної скарги прокурор вказує на те, що органом досудового розслідування дотримано вимоги ст. 109 КПК України, зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування містить відомості щодо проведених під час досудового розслідування процесуальних дій (їх найменування, дата, час проведення), прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення (найменування, дата, особа, санкція прокурора, рішення слідчого судді, відомості щодо скасування процесуального рішення) та відомості щодо заходів забезпечення кримінального провадження, застосовані під час проведення досудового розслідування (вид заходу, особа, яка його обрала, дата обрання, строк застосування та відомості щодо його скасування). При цьому, вказує й на те, що відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування є лише додатком до обвинувального акту, у зв`язку із чим, зазначені в ньому відомості жодним чином не впливають на доведеність вини обвинувачених, а відтак і на законність та обґрунтованість прийняття в подальшому судового рішення, а тому, незгода сторони захисту з окремими положеннями реєстру не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Крім того, посилається на те, що питання допустимості або недопустимості будь-якого доказу, а також обґрунтованості та правильності висунутого обвинувачення не може вирішуватися на стадії підготовчого судового засідання, оскільки це суперечить положенням глави 27 КПК України. Також вказує на те, що в ході підготовчого судового засідання судом не встановлено жодного з порушень, які визначені в інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» як підстави повернення обвинувального акту прокурору, внаслідок чого, суд безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору. Просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
У запереченні на апеляційну скаргу прокурора обвинувачена ОСОБА_6 вказує на те, що апеляційна скарга є безпідставною, оскільки така подана з формальних підстав і без наведеення жодного конкретного аргументу та підстави, яка б указувала на незаконність ухвали суду. Посилається на те, що під час проведення підготовчого судового засідання судом не були порушені її процесуальні права, оскільки в такому брав участь її захисник, з яким вона узгодила позицію. Крім того, посилається й на те, що проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілого ОСОБА_11 та захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 , не свідчить про незаконність ухвали суду, оскільки в засіданні брав участь представник потерпілого адвокат ОСОБА_12 і потерпілий подав заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі, а обвинувачена ОСОБА_8 погодилась на проведення підготовчого судового засідання без участі її захисника. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без зміни.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу й просив її задовольнити; обвинуваченої ОСОБА_6 , яка судове рішення вважала законним та обґрунтованим і заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає до скасування з таких підстав.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченої ОСОБА_8 , її захисника адвоката ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , неявка яких з урахуванням положень ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При прийнятті рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних осіб ураховується те, що апеляційним судом було своєчасно надіслано їм повідомлення, у якому вказується про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; що про поважні причини неявки до апеляційного суду потерпілі, обвинувачена ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_10 не повідомили, і заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило; що вказаними вище особами не подавались заяви про їх бажання приймати участь у її розгляді.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_8 прокурору, а висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, є необґрунтованими з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Так, твердження місцевого суду про те, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, колегія суддів, проаналізувавши зміст обвинувального акту, визнає надуманими й такими, що спростовуються змістом цього процесуального документа, з якого вбачається, що прокурором висвітлено фактичні обставини кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Твердження суду про те, що, кваліфікуючи дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України, а дії ОСОБА_6 за ч. ч. 1, 4 ст. 358 та ч. 3 ст. 190 КК України, в обвинувальному акті немає посилань на редакції вказаних статей, оскільки такі зазнали змін, колегія суддів, з урахуванням вищенаведеного визнає таким, що не впливає на можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду й вважає, що ці недоліки обвинувального акта не слугують підставою для його повернення прокурору.
Крім того, наведені в ухвалі недоліки, а саме про те, що при викладі фактичних обставин вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, не зазначено за яких обставин нею підроблена заява про скасування заповітів, яким чином відбувалося підроблення документів та яким чином вона або інша особа могли використати вказані заяви, які юридично значимі факти посвідчують заяви від 12.11.2008 і чи мають вони джерелом свого походження підприємство, установу, організацію незалежно від форми власності, громадянина-підприємця, аудитора або іншу особу, яка має право видавати чи посвідчувати відповідні документи; не зазначено місце, час, спосіб, мету та мотив підроблення нею заповітів, не висунуто обвинувачення і в підробленні заповітів від 12.11.2008, а також не зазначено реквізитів свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що було отримано на підставі поданих заздалегідь підроблених документів (номер, дату); не конкретизовано у вчиненні якого саме діяння вона обвинувачується : у заволодінні чужим майном чи у придбанні права на майно, а також не вказано за яких обставин потерпілий добровільно передав майно або право на майно винній особі, про безпосередню участь потерпілого у передачі майнових прав і добровільність його дій, а також у чому проявилися такі способи вчинення шахрайства, як обман та зловживання довірою потерпілого, а також про те, що при викладі фактичних обставин вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, не зазначено з виконанням яких функцій організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських пов`язана посада ОСОБА_8 , при цьому, не зважаючи на те, що санкцією ст. 366 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади; не зазначено відомостей про місце, час, спосіб, мету та мотив підроблення заповітів, а також про особу, яка їх підробила; не вказано, які визначені законом реквізити, що є необхідними для офіційних документів, містять указані заяви про скасування заповітів та самі заповіти, в яких діях ОСОБА_8 та при яких обставинах проявилося складання нею завідомо неправдивих офіційних документів, а також внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, і які саме відомості, що за своїм змістом повністю або частково не відповідають дійсності, були внесені нею до офіційних документів при їх складанні та яких саме, колегія суддів визнає такими, що не можуть слугувати підставами для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки на стадії підготовчого судового засідання кримінальним процесуальним законом не передбачено вирішення судом питання про обґрунтованість чи необґрунтованість висунутого особі обвинувачення та дослідження доказів, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині заслуговують на увагу.
Тому, вищенаведені в ухвалі суду першої інстанції недоліки, колегія суддів вважає такими, що жодним чином не порушують право обвинувачених на захист, а тому, висновок суду про те, що вказані недоліки порушують право обвинувачених знати в чому їх обвинувачують, визнається необґрунтованим і таким, що не знайшов свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Разом із тим, з урахуванням вищенаведеного, такими, що не можуть слугувати підставами для повернення обвинувального акту прокурору, колегія суддів визнає й твердження суду про те, що направлені прокурором 07.02.2017 на адресу суду обвинувальний акт від 21.10.2013, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинувачених про вручення їм копії обвинувальних актів, фактично є копіями вказаних документів, оскільки оригінали були знищені під час пожежі в приміщенні Іршавського районного суду, однак кримінальним процесуальним законом передбачено розгляд кримінального провадження на підставі оригіналу обвинувального акту, а не його копії. При оцінці цих підстав колегія суддів зазначає, що в їх підтвердження до справи не приєднані достовірні докази, що головуючий у справі суддя ОСОБА_15 самостійно підписав і приєднав до справи довідку, достовірність даних у якій не підтверджена належними документами.
Твердження суду про те, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить реквізитів процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, і такий не відповідає фактично наявним матеріалам досудового розслідування, оскільки прокурором не в повному обсязі відновлено матеріали кримінального провадження (з 60 найменувань документів, що містилися в томі № 4, відновлено тільки 12), спростовується змістом реєстру досудового розслідування, з якого вбачається, що в ньому містяться відомості щодо проведених під час досудового розслідування процесуальних дій (їх найменування, дата, час проведення), прийняті під час досудового розслідування процесуальні рішення (найменування, дата, особа, санкція прокурора, рішення слідчого судді, відомості щодо скасування процесуального рішення) та відомості щодо заходів забезпечення кримінального провадження, застосовані під час проведення досудового розслідування (вид заходу, особа, яка його обрала, дата обрання, строк застосування та відомості щодо його скасування), а тому, доводи апеляційної скарги й у цій частині є обґрунтованими, висновки суду у цій частині визнаються такими, що містять припущення.
В ухвалі суду також не вказується на посадову особу прокуратури, якій повернуто обвинувальний акт.
На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення прокурору обвинувального акта в ухвалі суду не вказується й такі в матеріалах кримінального провадження відсутні.
У зв`язку з наведеним, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, визнаються й доводи апеляційної скарги про те, що в ході підготовчого судового засідання судом не встановлено жодного з порушень, які визначені в інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України».
Тому, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.
Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).
Крім того, як убачається з журналу судового засідання та оскаржуваної ухвали, підготовче судове засідання судом було проведено за відсутності обвинуваченої ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 , що є порушенням вимог ч. 2 ст. 314 КПК України.
При цьому, пунктом 3 частини 2 статті 412 КПК України передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 323 чи ст. 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.
Факт проведення підготовчого судового засідання без участі обвинуваченої ОСОБА_6 свідчить про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку із чим, викладені обвинуваченою ОСОБА_6 у запереченні на апеляційну скаргу доводи, не можуть бути взяті до уваги, при прийнятті рішення апеляційним судом, а тому, доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів визнає також слушними.
Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор Іршавського відділу Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , задовольнити.
Ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 24 травня 2017 року, якою обвинувальний акт, складений і затверджений щодо ОСОБА_6 за ч. ч. 1, 4 ст. 358 та ч. 3 ст. 190 КК України та ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України, повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку, скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: