У х в а л а
іменем україни

21 березня 2017року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0001318, за касаційними скаргами захисника ОСОБА_6 та прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 21 липня 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
в с т а н о в и л а :

Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 24 грудня 2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України устрок покарання ОСОБА_8 зараховано строк попереднього ув`язнення з моменту затримання 24 грудня 2015 року до дати ухвалення вироку 27 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 21 липня 2016 року вирок щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання термін перебування під вартою ОСОБА_7 з 27 травня 2016 року по 21 липня 2016 року із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

У касаційних скаргах:

- захисник ОСОБА_6 порушує питання про зміну судових рішень щодо ОСОБА_7 . Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого. Просить виключити з обвинувачення засудженого кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення «придбання» вогнепальної зброї і боєприпасів, а також звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши щодо ОСОБА_7 ст. 75 КК України;

- прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_7 з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого. Вважає необгрунтованим висновок апеляційного суду про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги прокурора, який посилався на несправедливість призначеного вироком покарання внаслідок м`якості та просив суд апеляційної інстанції ухвалити новий вирок.

За вироком суду ОСОБА_7 засуджено незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами і вибуховими пристроями за таких обставин.

ОСОБА_7 разом із невстановленою органом досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, восени 2014 року у м. Донецьк в порушення «Положення про дозвільну систему», затверджену постановою КМУ № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 662 від 21 серпня 1998 року «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів», діючи умисно, придбав автомат Калашнікова АК-74, пістолет Макарова, 966 патронів калібру 5,45 х39 мм, 16 патронів 9 мм, гранату РПГ-26, гранату Ф-1, електродетонатори типу ЕД-КЗ-ПМ 7 одиниць і типу ЕДП-р 2 одиниці, які перевіз за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , і незаконно зберігав.

24 липня 2015 року в період часу з 15.00 год до 16.00 год під час обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_7 було виявлено і вилучено 966 патронів калібру 5,45х39 мм, які є штатними боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм (5,45х39 мм) (автоматів та кулеметів конструкції Калашникова АК-74, АК-105, АКС-74У, РПК-74 та інш.), реактивну протитанкову гранату РПГ-26 в остаточно спорядженому виді, яка відноситься до категорії бойових припасів, пластичну вибухову речовину на основі гексогену масою 8 411 г, конструктивно оформлений зарядом вибухової речовини тротил масою 200 г, пістолет Макарова, який є ручною нарізною короткоствольною вогнепальною зброєю 9 мм, 16 патронів калібру 9 мм, які є бойовими припасами, корпус гранати типу Ф-1, споряджений вибуховою речовиною та засіб підриву типу УЗРГМ2, споряджений вибуховою речовиною, які у сукупності є оборонною ручною осколковою гранатою типу Ф-1 і відноситься до категорії бойових припасів, засоби підриву типу ЕД КЗ ПМ 7 одиниць і типу ЕДП-р 2 одиниці, які відносяться до категорії вибухових пристроїв, автомат Калашникова АК-74, який є ручною нарізною бойовою вогнепальною зброєю 5,45 мм.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав, що касаційна скарга захисника не підлягає задоволенню та підтримав касаційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, є правильним і у касаційних скаргах не оспорюються.

Доводи захисника про необхідність виключення з обвинувачення засудженого кваліфікуючої ознаки кримінального правопорушення «придбання» вогнепальної зброї і боєприпасів є безпідставним, оскільки наявність такої ознаки в діях ОСОБА_7 підтверджується доказами, яким суд дав належну оцінку, і на підставі яких встановив обставини кримінального правопорушення, зазначені у вироку.

Як убачається зі змісту вироку, суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання, урахував тяжкість вчиненихзлочинів, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема, взяв до уваги, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин, визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, задовільно характеризується, до кримінальної відповідальності притягується вперше, офіційно не працевлаштований, та призначив покарання у межах санкції закону. Призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, воно є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів. Обставини, які б свідчили про те, що призначене засудженому покарання є несправедливим як внаслідок м`якості, так і суворості, про що відповідно вказують у своїх касаційних скаргах прокурор та захисник, не встановлено. Підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, про що просить захисник, немає.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України при перегляді кримінального провадженняв апеляційному порядку, апеляційним судом належним чином перевірені наведені в апеляційних скаргах доводи та прийнято рішення з наведенням докладних підстав, з яких апеляційні скарги визнано необґрунтованими.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування чи зміну судових рішень, судами першої та апеляційної інстанції по справі допущено не було.

Підстав, передбачених ст. 438 КПК України, для зміни або скасування оскаржуваних судових рішень і задоволення касаційних скарг захисника та прокурора колегією суддів не встановлено.

Керуючись статтями433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2016 рокута ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 21 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а касаційні скарги захисника ОСОБА_6 та прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення йоскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3