НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
01 серпня 2017 року Справа № 322/701/17

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгірне Новомиколаївського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює в Софіївській виправній колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№ 55) на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки, має середню-спеціальну освіту, не одружений, раніше не судимий,

у скоєнні вчиненні, передбаченого статтею 335 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , являючись призовником відповідно до закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян на строкову військову службу у 2017 році» № 44/2017 від 24.02.2017, рішенням медичної призовної комісії, відповідно до протоколу № 6 від 21.04.2017, був визнаний придатним до військової служби та відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», п. «г» ст. 52, п. «г» ст. 62 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008, призваний на строкову військову службу в інші військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації, що не належать до видів Збройних Сил України та зарахований до команди № НОМЕР_1 .

18.04.2017 о 15 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 у встановленому порядку повідомлений повісткою під розписку про час та місце явки для відправлення на збірний пункт для відправки до Збройний Сил України для проходження строкової військової служби 03.05.2017, а також попереджений про наслідки неявки.

Однак, всупереч вказаних вимог законодавства, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно ухилився від призову на строкову військову службу, у вказаний йому строк 03.05.2017 до Новомиколаївського РВК для відправлення на збірний пункт для відправки до Збройний Сил України для проходження строкової військової служби не з`явився без поважних на те причин, перебувавши у вказаний час на добовому чергуванні у складі чергової зміни установи виконання покарань Софіївська виправна колонія № 55, де він працює на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки, чим ухилився від призову на строкову військову службу.

Відповідно до п. 11 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», поважними причинами неприбуття призовників до призовних дільниць у строк, установлений військовим комісаріатом, які підтверджені відповідними документами, визнаються:

- перешкода стихійного характеру, хвороба призовника або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у зазначені пункт і строк;

- смерть його близького родича (батьків, дружини, дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини.

Отже, ОСОБА_4 , не маючи жодної з вище перерахованих причин, умисно ухилився від призову на строкову військову службу, що виразилося у неприбутті останнього до збірного пункту для відправки для проходження строкової військової служби.

Вищезазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування було кваліфіковано за ст. 335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу.

29 червня 2017 року між прокурором Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вищезазначеному діянні, а також зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні та співпрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень. Також сторони узгодили призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за статтею 335 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Вирішуючи питання щодо можливості затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема у провадженні щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, передбачений статтею 335 КК України, відповідно до статті 12 цього Кодексу, є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає. Санкція статті 335 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років. Зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України.

Обставин, передбачених частиною сьомою статті 474 КПК України, судом не встановлено.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений та захисник у підготовчому судовому засіданні просили затвердити вищезазначену угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 335 КК України, дав згоду на застосування узгодженого покарання.

Судом за результатами опитування сторін кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом встановлено, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені частиною другою статті 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Документально підтверджені процесуальні витрати та речові докази в справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 335 КК України, ст.ст. 314, 373 376, 393 395, 474, 475, 532, КПК України, суд

ухвалив:
1. Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 червня 2017 року, укладену між прокурором Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

2. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого статтею 335 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

3. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

4. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

5. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з урахуванням особливостей, передбачених частиною четвертою статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1