Справа № 592/5253/17
Провадження № 1-в/592/202/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 липня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суду м. Суми у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
За вироком Білопільського районного суду Сумської області від 21.05.2015року ОСОБА_3 засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України на строк 3 роки 1 місяць позбавлення. Початок строку відбування покарання з 12 жовтня 2015 року, кінець строку відбування покарання 12 листопада 2018 року.
16.05.2017 року від засудженого ОСОБА_3 надійшло клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Допитаний в судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 пояснив , що понад року він працює днювальним без офіційного оформлення, виконуючи наступні роботи : прибирання харчової кімнати після кожного прийому їжи , прибирання коридору та речової кімнати. На виконання зазначених робіт він витрачає щодня по 7-8 годин без вихідних днів, в денний час доби , або в нічний час в період з 10 години вечора до 6 години ранку. На виконання зазначених робюіт задіяні три днювальних , при цоьму тільки один із них офоційно оформлений і йому нараховується заробітна плата. Крім того , він був задіяний на виконання ремонтних робіт в відділення, так в квітні цього штукатурив стіни , міняв проводку , також інші роботи , а саме переписував бирки. За час перебування в СВК він писав заявиви про його працевлаштування , однак він офеційно працевлаштований не був, у зв"язку з відсутністю роботи в промисловій зоні. Просить замінити йому покарання на більш м"яке , а саме обмеження волі , оскільки бажає працювати і отримувати доход. Він дійсно мав два стягнення у виді попередження і догани за порушення розпорядку дня , одне з яких погашено, перше з них за те , що з їдальні намагався винести продукти харчування-кашу, а друге за те , що вийшов в строй без нагрудного знака , який залишився в другій не одягнутій на ньому куртці. Також має подяку за сумлінне ставлення до праці.
Представник СВК - ОСОБА_6 заперечує щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 , посилаючись на те , що останній не став на шлях виправлення.
Прокурор ОСОБА_4 вважає , що задоволення клопотання є недоцільним , оскільки засуджений ОСОБА_3 за час перебування в СВК характеризується посередньо , має незначні порушення режиму тримання, не виявив бажання працевлаштуватися за фахов .
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , інспектор з професійної підготовки відділу по роботі з персоналом СВК , пояснив , що за час перебування ним начальникаом відділення, тобто до березня 2017 року , ОСОБА_3 працював днювальним у відділенні без офіційного оформлення, також залучався до виконання ремонтних робіт. До роботи засуджений ставився добре, потавлені завдання виконував в повному обсязі , відмов від виконання поставлених завдань не проявляв. Однак вважає недоцільним заміну ОСОБА_3 покарання більш м"яким , оскільки характеризується посередньо , має незначні порушення режиму тримання.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, засудженого та його захисника , який просить задовольнити клопотання, суд вважає, що дане клопотання можливо задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до 82 КК України особам , що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі , невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м"яким покаранням. У цих випадках більш м"яке покарання призначається в межах строків , установлених в Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання , і не повинне перевищувати невідбутого покарання , призначеного вироком ( частина перша). Заміна невідбутої частини покарання більш м"яким може бути застосована , якщо засуджений став на шлях виправлення ( частина третя). Заміна невідбутої частини покарання більш м"яким можлива після фактичного відбуття засудженим : не менш третини строку покарання , призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості , а також за необережний тяжкий злочин.
Судом встановлено: вироком Білопільського районного суду Сумської області від 21.05.2015 ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України і назначено покарання з застосуванням ст. 71 КК Україні у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Станом на 11 липня 2015 року ОСОБА_3 відбув понад третини строку призначеного судом покарання і не відбута частина становить 1 рік 4 місяці 1 день.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року №2 "Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання біль м"яким" передбачено , що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м"яким можливим пісоя повного та всебічного даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведенність : при заміні невідбутої частини покарання більш м"яким- того , що засуджений став на шлях виправлення.
Згідно довідки про стягнення і заохочення на засудженого від 29.05.2017 за час відбування покарання ОСОБА_3 має 2 стягнення за порушення розпорядку дня , вчинене 22.02.2016 та 13.01.2017 , за які мав стягнення у виді попередження та догани , видповідно , одне із яких вже погашено , та має одне заохочення від 04.10.2016 у виді подяки за сумлінне ставлення до праці.
З матеріалів особової справи вбачається , що ОСОБА_3 харакризується негативно , вимоги відбування покарання порушує , за що має два стягнення , одне з яких погашено за строком давнини. В установі залучається до роботи , до праці ставиться сумлінно , за що має одне заохочення від адміністрації установи. За характером спокійний , вріноважений , товариський. У відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний , виконує їх вимоги. Приймає участь в програмі ДВВ "Духовне відрядження". З урахуванням зазначених характеризуючих даних засудженого адміністрація установа дійшла висновку , що ОСОБА_3 не стає на шлях виправлення. Як пояснили в судовому засіданні представник СВК ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_9 підставою для встановлення такого висновку є вчинення засудженим ОСОБА_3 два незначних порушення режиму тримання..
В матеріалах особовою справи маються дві заяви засудженого ОСОБА_10 з проханням його працевлаштувати , однак , як вбачається з пояснень засудженого , він не був працевлаштований у зв"язку з відсутністю обсягу виробництва та оплачувальних видів праці.
Відповідно до ст. 6 КВК України , виправлення- засудженого - це процес позитивних змін , які відповідають в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація- свідоме ставлення засудженного в соціальному статусі повноправного члена суспільства ; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально- нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основним засобом виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання , громадський вплив..
Дотримаючись мети покарання ,встановлені судом факти , а саме те , що засуджений ОСОБА_10 працює , сумліно ставиться до виконання поставлених перед ним завдань , за що має одне заохочення , відмову не виконувати роботу не висловлював, , має два стягнення за незначні порушення режиму тримання , одне з яких на даний час вже погашено , на думку суду , дають можливість водночас покращити правове становище засудженого Жовтика і зменшити обсяг та характер кримінально- виховного впливу на нього, у зв"язку з чим суд вважає можливим замінити Жовтику невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м"яким покаранням у виді обмеження волі. Суд не погоджується з думкою представника СВК з приводу того , що засуджений не стає на шлях виправлення оскільки вчиненив два , хоча і незначних, . порушень режиму тримання , а тому не заслуговує вимоги ст. 82 КК України. На думку суду незначні порушення режиму тримання з урахуванням позитивної характеристика засудженого не свідчать про те , що засуджений не став на шлях виправлення. В судовому засіданні доказів , які вказували на те , що засуджений не став на шлях виправлення , не встановлено. З урахуванням встановлених в судовому засіданні данних, на думку суду засуджений ОСОБА_3 став на шлях виправлення , і своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, у зв"язку із чим його клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 82 КК України, ст. 537 ч. 1, 539 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Засудженому ОСОБА_3 замінити невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, призначеного за вироком Білопільського районного суду Сумської області від 21.05.2015року, більш м`яким у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 4 місяці 1 день.
Зарахувати в строк відбування покарання час слідування до виправного центру, як один день за два дні з часу набрання ухвали законної сили.
На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми на протязі 7 діб.
Повний текст ухвали складений 14 липня 2017 року.

Суддя ОСОБА_1