У х в а л а

2 червня 2017 року м. Київ

Суддя Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України ОСОБА_2, перевіривши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України судових рішень щодо нього,

у с т а н о в и в:

Вироком апеляційного суду Донецької області від 24 травня 2005 року ОСОБА_1 засуджено: за пунктом 12 частини другої статті

115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років; за пунктами 12, 13 частини другої статті 115 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі; за частиною другою статті 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статті 70 КК за сукупністю злочинів визначено покарання у виді довічного позбавлення волі; на підставі статті 71 КК за сукупністю вироків

ОСОБА_1 остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 9 березня 2006 року вирок апеляційного суду Донецької області від 24 травня 2005 року щодо ОСОБА_1 в частині вирішення цивільного позову скасовано та в цій частині справу направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

У решті вирок залишено без зміни.

У скарзі засуджений ОСОБА_1, порушує питання про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 9 березня 2006 року. Просить скасувати зазначене рішення та призначити новий розгляд у суді касаційної інстанції. Заявник стверджує, що при розгляді були допущені порушення чинного законодавства, зокрема статті 52 Кримінального процесуального кодексу України 2012 року (далі - КПК 2012 року), що за змістом відповідає статті 45 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі - КПК 1960 року).

Процедура перегляду Верховним Судом України рішень касаційної інстанції регулюється виключно нормами глави 33 КПК 2012 року. Тому заявники мають дотримуватись цих норм процесуального закону і тих, що регулюють процесуальну форму подання заяви про перегляд судового рішення. Відповідно до вимог статті 449 КПК 2012 року у заяві про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, вимоги мають ґрунтуватися на предметі перегляду та обов'язково враховувати повноваження Верховного Суду України. У заяві особа має зазначати: а) два і більше різні за змістом судові рішення, в яких має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм кримінального чи процесуального права у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (рішення, яке оспорюється, і конкретне рішення, яке має бути порівнюваним); б) конкретну норму (норми) матеріального чи процесуального права, яка (які) у подібних правовідносинах застосована касаційним судом неоднаково.

Перевіривши відповідність заяви засудженого ОСОБА_1 вимогам статей 448 і 449 КПК 2012 року, вважаю, що вона містить недоліки, які перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження Верховного Суду України.

Відповідно до вимог статті 448 КПК 2012 року у заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України зазначаються, зокрема, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК, та вимоги особи, що мають ґрунтуватися на предметі перегляду та обов'язково враховувати повноваження Верховного Суду України.

Однак, усупереч зазначеним вимогам, у заяві засудженого ОСОБА_1 не зазначено, з яких саме підстав, передбачених статтею 445 КПК 2012 року її подано. Із заяви також не вбачається у чому полягає подібність правовідносин в оспореному рішенні і наданих для порівняння рішенні касаційного суду, у чому полягає різниця змісту цього рішення з обґрунтуванням неправильності висновків суду касаційної інстанції в оспореному рішенні у порівнянні з іншими.

Крім того, відповідно до статті 449 КПК 2012 року до заяви про перегляд судового рішення Верховного Суду України додаються копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву, та копії різних за змістом судових рішень (тобто два і більше судових рішення), якщо заява подається з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 КПК 2012 року.

Однак, усупереч положенням статті 449 КПК засуджений ОСОБА_1 не долучив до заяви належні копії різних за змістом судових рішень (два і більше), в яких має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, зокрема статті 52 КПК 2012 року, що за змістом відповідає статті 45 КПК 1960 року, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. Так, додана до заяви копія ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2017 року щодо ОСОБА_6, якою касаційну скаргу прокурора задоволено, ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасовано і призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції у зв'язку з тим, що суд визнав обґрунтованими доводи прокурора про те, що права ОСОБА_6 на захист порушені, оскільки в ході апеляційного розгляду захисник ОСОБА_3 за відсутності ОСОБА_6 та без згоди останнього не підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, вказавши про безпідставність викладених у ній доводів, не підлягає порівнянню, оскільки ключовою умовою для перегляду рішення касаційного суду є наявність різних, незалежно від форми і змісту, правових висновків суду касаційної інстанції, в основі яких перебуває застосування однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. Хоча у зазначеному рішенні і скасовано рішення апеляційного суду у зв'язку з порушенням права на захист ОСОБА_6, однак воно не демонструє різного застосування зазначених норм кримінального процесуального права, оскільки у цьому рішенні було визнано порушення права на захист ОСОБА_6 з інших підстав. Крім того, надане для порівняння рішення касаційного суду не містить вказівки на джерело її походження. За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року № 3262-IV прийнятними для використання при здійсненні правосуддя є лише копії судових рішень, отримані з офіційного джерела (Єдиного державного реєстру судових рішень або офіційного друкованого видання).

Інших копій рішень суду касаційної інстанції, які б давали підстави для перегляду Верховним Судом України оскаржуваної ухвали відповідно до статті 445 КПК 2012 року, заявником не надано.

Отже, недоліки, встановлені при перевірці відповідності заяви вимогам КПК, перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

При надходженні заяви, оформленої без додержання вимог статей 448 і 449 КПК 2012 року, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Крім того, перегляд судових рішень Верховним Судом України здійснюється виключно з питань права, для реалізації якого заявнику може бути надано правову допомогу, відповідно до статті 59 Конституції України, рішення Конституційного Суду України у справі (про право на правову допомогу) від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, частини 3 пункту «с» статті 6 Конвенції 1950 р., практики Суду та Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 2 червня 2011 року № 3460-VI.

Статтею 17 згаданого Закону передбачено надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідним територіальним центром.

Для реалізації свого права на звернення до Верховного Суду України засудженому ОСОБА_1 слід звернутися до територіального центру надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Керуючись статтею 450 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Про недоліки заяви повідомити засудженого ОСОБА_1 та надати йому строк для їх усунення до 22 червня 2017 року.

У разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2