УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_4 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 травня 2016 року,
в с т а н о в и л а :
За вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 грудня 2015 року, залишеним без змін апеляційним судом, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджено за

ч. 2 ст. 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років

6 місяців.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить постановлене у кримінальному провадженні судове рішення скасувати, а кримінальне провадження закрити.
02 вересня 2016 року ухвалою колегії суддів судової палати

у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК було залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк така скарга повертається особі, яка її подала.
Засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до касаційного суду

з касаційною скаргою.
Проте, як видно зі змісту поданої касаційної скарги, засуджений знову не дотримався вимог ст. 427 КПК, недоліків, вказаних в ухвалі

від 02 вересня 2016 року не усунув.
Слід зазначити, що невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (на що посилається в своїй скарзі засуджений) відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК не підлягають перегляду в касаційному порядку, оскільки самі по собі є підставами для скасування чи зміни відповідних судових рішень в апеляційному порядку згідно зі ст. 409 КПК.
Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Однак при повторному зверненні до суду касаційної інстанції наведених положень процесуального закону засуджений ОСОБА_4 знову не дотримався, оскільки, в поданій скарзі не міститься обґрунтування необхідності скасування ухвали апеляційного суду на підставі, передбаченій

ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 412, 413, 419 цього Кодексу, а викладені у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги
Оскільки в установлений строк засуджений ОСОБА_4 не усунув недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, його скарга підлягає поверненню, що не позбавляє його права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3