Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/849/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
представника установи виконання
покарань ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в режимі відеоконференцзв`язку між Гусятинським районним судом Тернопільської області та Державною установою «Копичинська виправна колонія (№ 112)» справу за заявою засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Остапківці Коломийського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого:
1) 05.06.2012 року Бучацьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст. 301 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;
2) 03.04.2013 року Бучацьким районним судом Тернопільської області за ст.ст. 125 ч.1, 126 ч.1, 70 ч.1, 71 КК України до 2 років обмеження волі з конфіскацією порнографічної продукції та штрафу у розмірі 850 грн., з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, яке визначено виконувати самостійно, ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 02.09.2013 року замінено штраф 850 грн. на 50 год. громадських робіт;
05.12.2013 року Монастириським районним судом Тернопільської області за ст.ст. 185 ч.3, 70 ч.4, 296 ч.1, 72 ч.1, 71 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією порнографічної продукції.
Засудженого: 20.01.2015 року вироком Бучацького районного суду Тернопільської області за ст.ст. 289 ч.1, 186 ч.2, 189 ч.2, 15 ч.2, 186 ч.2, 125 ч1, 70 ч.1 КК України на строк 4 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеного за вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 05.12.2013 року, остаточно визначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06.07.2016 року зараховано в строк відбування покарання за вироком Бучацького районного суду Тернопільської області від 20.01.2015 року строк попереднього ув`язнення в період з 26.09.2014 року по 19.02.2015 року, у відповідності до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, так як довів своє виправлення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 пояснив, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, працював в ідальні установи з травня по жовтень 2016 року..
Представник установи виконання покарань ОСОБА_4 вважає клопотання засудженого необґрунтованим, оскільки останній характеризується посередньо, не працює і, відповідно, не довів своє виправлення, а лише стає на шлях виправлення..
Прокурор ОСОБА_3 вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Суд, заслухавши пояснення засудженого, представника установи виконання покарань, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і саме цей фактор є головною підставою для умовно-дострокового звільнення особи.
З огляду на роз`яснення, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Крім того, розглядаючи питання про можливість умовно-дострокового звільнення засуджених, суди повинні враховувати поведінку засудженого під час всього строку відбування покарання, а також приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи.
Відповідно до висновку, викладеному в характеристиці, який відповідає матеріалам дослідженої в судовому засіданні особової справи засудженого ОСОБА_5 відбуває покарання з 26.09.2014 року, кінець строку 02.11.2018 року.
Засуджений ОСОБА_5 в установах виконання покарань знаходиться з 26.09.2014 року. За час утримання в слідчому ізоляторі допустив 1 порушення режиму утримання, за що було накладене дисциплінарне стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. заохочень не мав.
Міру призначеного судом строку покарання у державній установі «Копичинська виправна колонія (№112)» відбуває з 05.03.2015 року.
За період відбування покарання у Державній установі «Копичинська виправна колонія (№ 112)» характеризувався негативно, допустив 11 порушень відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку, на даний час характеризується посередньо. За дотримання норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи заохочувався 1 раз.
На виробництві колонії чи у господарській обслузі не працевлаштований.
У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний. Не дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Не виконує роботи із самообслуговування, навичок у їх самостійному виконанні немає. До виконання робіт по благоустрою установи ставиться незадовільно. Порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці не допускає. Участі у програмах диференційованого впливу на засуджених не приймає. Зв`язки із рідними підтримує шляхом особистих побачень, листування, отримує від них посилки та передачі. Позову по виконанні за виконавчими листами немає. Вину у скоєному злочині визнає повністю.
Судом встановлено, що за статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо зміни умов тримання, у відповідності до ст.ст. 100,101 КВК України, підлягав після фактичного відбуття 1/3 частини призначеного судом строку покарання 02.12.2015 року. Постійно - діючою комісією державної установи «Копичинська виправна колонія (№ 112)» не розглядався.
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України, підлягав після фактичного відбуття 1/2 частини призначеного судом строку покарання 16.02.2016 року. Постійно - діючою комісією державної установи «Копичинської виправної колонії (№112)» засудженому відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми, як такому, що не став на шлях виправлення протокол № 22 від 26.08.2016 року).
За статейними ознаками заохочувальній нормі закону у вигляді умовно дострокового звільнення віт відбування покаранням, у відповідності до ст. 81 КК України, підлягав після фактичного відбуття 2/3 частини призначеного судом строку покарання - 02.05.2017 року. Постійно-діючою комісією державної установи «Копичинської виправної колонії (№112)» засудженому відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 11 від 05.05.2017 року).
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 не надав суду конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а тому в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.369-372, 537, 539 КПК України, ст. 154 КВК України, -
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до апеляційного суду Тернопільської області.
Суддя: підпис
Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1