Справа 635/1398/17
Провадження 1-в/635/191/2017
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника ТВК №100 - ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у сел.Покотилівка в режимі відеоконференції клопотанння засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Охтирка Охтирського району Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який до арешту мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніш судимого: 1) 19.07.2001 року Охтирським міським судом Сумської області за ст.ст.141 ч.2, 81 ч.3, 46-1 КК України до 2 років позбавлення волі, конфіскацією усього майна, що є власністю засудженого; 2) 25.01.2002 року Охтирським міським судом Сумської області за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 3) 06.11.2002 року Охтирським міським судом Охтирської області за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України до 4 років позбавлення волі. 11.08.2014 року звільнений умовно-достроков на не відбутий строк на 1 рік 11 місяців 23 дні; 4) 07.09.2005 року Охтирським міським судом Сумської області за ст.ст.186 ч.2, 190 ч.2, 70, 71 КК України до 5 років позбавлення волі; 5) 21.12.2011 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ст.ст.185 ч.2 до 1 року обмеження волі. 26.10.2012 року звільнений за відбуттям строку покарання; 6) 11.09.2015 року Валківським районним судом Харківської області за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Зараховано строк знаходження під вартою в строк відбування ним призначеного покарання. з Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 березня 2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення в строк відбування покарання з 28 червня 2015 року по 19 листопада 2015 року;
про заміну покарання більш м"яким, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , засуджений Валківським районним судом Харківської області за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань №27. Строк відбування покарання рахується з 28 червня 2015 року. Вирок набрав законної сили 19 листопада 2015 року.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 березня 2016 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання, призначеного вироком Валківського районного суду Харківської області від 11 вересня 2015 року за ст.186 ч.2 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, зараховано строк попереднього ув"язнення з 28 червня 2015 року по 19 листопада 2015 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 28 червня 2015 року.
Кінець строку відбування покарання 06 лютого 2019 року.
Засуджений ОСОБА_5 прибув до Державної установи "Темнівська виправна колонія (№ 100)" - 01 березня 2016 року з Державної установи "Харківська установа виконання покарань (№27)".
За час відбування покарання характеризується негативно. За допущене порушення вимог режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності три рази. На даний час має одне стягнення. З метою стимулювання засудженого до правослухняної поведінки заохочувався адміністрацією установи два рази. Працевлаштований до промислової зони установи налагоджувальником технологічного устаткування. До праці ставиться сумлінно. Намагається підтримувати рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою сторону. Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Утримає спальне місце та приліжкову тумбочку у чистоті та порядку, має охайній зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна уставнови і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Намагається виконувати законні вимоги персоналу установи виконання покарань. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься не сумлінно. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу "Професія", до реалізації програми ставиться без зацікавленості. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає.
Підтримує соціально-користні зв`язки з близькими родичами шляхом листування, побачень та телефонних розмов, отримує від них посилки та передачі. Стосунки доброзичливі. За час відбування строку покарання на профілактичному обліку установи не перебував.
22 лютого 2017 року комісією установи було розглянуто питання щодо можливого застосування до засудженого вимог ст.82 КК України і було вирішено відмовити у застосуванні до засудженого даної статті, як особі, яка не стала на шлях виправлення.
Засуджений ОСОБА_5 відбув 1/2 фактичного строку покарання.
Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши засудженого, який підтримав клопотання та просив його задовольнити, представника Державної установи "Темнівська виправна колонія (№100)", прокурора, які заперечував проти задоволення клпотання, посилаючись на те, що за час відбування покарання засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, вважає, що клопотання ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
За змістом ст.82 КК України умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є:
?відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті;
?наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до вимог ст.82 КК України, суд заміняє особі невідбуту частину покарання іншим, більш м`яким його видом, додержуючись таких правил:
?покарання, яким замінюється невідбута частина раніше призначеного особі покарання, має бути більш м`яким, тобто знаходитися на «сходинках покарань» у ст.51 КК України вище за покарання, яке замінюється;
?це покарання обов`язково повинно бути строковим;
?строк більш м`якого покарання повинен бути визначений у межах, встановлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання;
?тривалість більш м`якого покарання не повинна перевищувати строку невідбутої частини покарання, раніше призначеного вироком суду.
Відповідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 1 частини 4 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше 1/3 строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
З матеріалів особової справи вбачається, що на момент розгляду судом клопотання засудженого, він відбув встановлений ст.82 КК України строк, 1/3 частини призначеного судом основного покарання.
За час відбування покарання засуджений має два заохочення та одне стягнення, характеризується негативно, не завжди сумлінно ставиться до передбачених законом вимог персоналу установи, до праці ставиться посередньо, до участі у реалізації програми диферинційованого впливу ставиться без зацікавленості.
Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення та того, що став на шлях виправлення, а тому його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, ст.82 КК України, керуючись ст.537 ч.1 п.2, ст.539 ч.2 п.1 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну покарання більш м"яким відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом семи діб зі дня її оголошення черезХарківський районний суд Харківської області.
Суддя ОСОБА_1