Справа № 646/2805/17
№ провадження 1-в/646/193/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.05.2017 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Диканівської виправної колонії - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше судимого: вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.09.2009 року за ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки, відбуваючого покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 25.04.2013 року за ч.2 ст.146, ч.2 ст.289, ч.1 ст.296 КК України у виді 8 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання останнього.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_5 послався на те, що засуджений ОСОБА_6 , який є інвалідом III групи за загальним захворюванням, довів своє виправлення, відбув 3/4 призначеного судом покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник клопотання підтримали з підстав, наведених в ньому. При цьому зазначали, що деякі стягнення скасовані прокуратурою Харківської області та місцевою прокуратурою м. Харкова № 5 , два погашені у встановленому законодавством порядку, від праці та працевлаштування не ухилявся, однак запропоноване місце працевлаштування не відповідає його стану здоров`я.

У клопотанні захисник також зазначив, що участь засудженого у трудовій діяльності віднесено до прав засудженого, а не до його обов`язків. Засуджений повністю визнав свою вину, розкаявся, добровільно відшкодував спричинену злочином шкоду ще до винесення вироку. На даний час також сплачені судові витрати за проведення експертиз, засуджений уклав шлюб, відвідує церкву. Мати засудженого пенсійного віку, потребує піклування. Після звільнення засуджений ОСОБА_6 має намір працювати реалізатором у ФОП ОСОБА_7 . Звертає увагу суду на те, що відносно осіб, якими було заподіяно ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження під час досудового розслідування, складено обвинувальний акт.

Представник адміністрації не заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор клопотання підтримав, вважаючи його обґрунтованим, оскільки стягнення погашені.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши надані докази та матеріали особової справи засудженого, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженого не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Статтею 107 КВК України передбачено права та обов`язки осіб, засуджених до позбавлення волі. Зокрема, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.02.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно - дострокове звільнення від відбуття покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено законом.

Крім того, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних, що характеризують особу.

Дослідженням матеріалів особової справи встановлено, що згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.04.2013 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.146, ч.2 ст.289, ч.1 ст.296 КК України у виді 8 років позбавлення волі. До строку відбування покарання зараховано строк тримання під вартою за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.09.2009р., а саме 2 місяці 21 день.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.02.2016р. зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 19.06.2009р. до 07.09.2009р. та з 30.04.2012р. по 27.08.2013р.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.04.2013 року та ухвала Апеляційного суду Харківської області від 27.08.2013 року залишені без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 лютого 2015 року, якою відмовлено в перегляді за нововиявленими обставинами вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.04.2013 року відносно ОСОБА_6 та закриття кримінальної справи відносно нього в частині обвинувачення за ч.2 ст. 146 КК України, залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14.04.2015 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14.02.2017 року залишено без змін ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 15.10.2015 року про відмову у застосуванні щодо засудженого ОСОБА_6 ЗУ « Про амністію у 2014 році».

07.10.2016 засуджений ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про помилування до Президента України. Відповідно до листа № 21-0608/16 від 12.12.2016, з яким ознайомлено засудженого ОСОБА_6 28.12.2016 року, Адміністрацією президента України, відповідно до п. 7 Положення про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом президента України від 21 квітня 2015 року № 223, клопотання про помилування ОСОБА_6 розглянуто та залишено без задоволення.

Початок строку 30.04.2012 року кінець- 20.07.2018 року.

Таким чином, на момент розгляду клопотання засуджений відбув 6 років 9 місяців 20 днів, що більше, ніж 3/4 строку призначеного йому покарання, залишилось 1 рік 2 місяця 10 днів.

З матеріалів дослідженої особової справи засудженого та характеристики Диканівської ВК (№12) від 20.03.2017 року, 26.04.2017 року вбачається наступне .

У періоди з 08.05.2012 по 29.04.2013 , з 20.05.2013 по 27.06.2013 року, з 19.01.2015 року по 09.02.2015 року, з 16.02.2015 року по 20.04.2015 року, з 05.10.2015 року по 19.10.2015 року, з 23.11.2015 року по18.03.2016 року, з 04.04.2016 року по 15.04.2016 року перебував у Харківському слідчому ізоляторі, де вимоги режиму тримання та правил внутрішнього розпорядку порушував 3 рази, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Має 3 стягнення, одне з яких скасовано вказівкою Харківської обласної прокуратури від 17.06.2015 року, два погашені у встановленому законодавством порядку. До праці не залучався, заохочень не мав. Характеризувався посередньо.

У періоди з 29.04.2013 року по 20.05.2013 року, з 27.06.2013 по 06.12.2013, з 17.12.2013 по 12.01.2014, з 31.03.2014 по 11.07.2014 , з 04.08.2014 по 02.12.2014, з 26.12.2014 по 19.01.2015 , з 09.02.2015 по 16.02.2015, з 20.04.2015 по 20.06.2015, з 18.03.2016 по 04.04,2016 перебував в Диканівській виправній колонії (№12), де на Виробництві установи був працевлаштований підсобним робітником на швацькій дільниці з відрядною оплатою праці. До виконання поставлених на виробництві завдань ставився посередньо. Правила внутрішнього розпорядку порушував 21 раз, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Порушення правил внутрішнього розпорядку виражались у неввічливому ставленні до іншого засудженого, зберіганні заборонених предметів, порушенні форми одягу, встановленні міжкамерного зв`язку. Має 21 стягнення, одне з яких скасовано вказівкою Харківської обласної прокуратури від 07.09.2015 року та 3 вказівками Харківської місцевої прокуратури №5 від 03.11.2016 року та від 10.08.2016 року, інші погашені у встановленому законодавством порядку. Характеризувався негативно.

У періоди з 06.12.2013 року по 17.12.2013 року, з 11.07.2014 року по 04.08.2014 року перебував в лікувальному закладі при Темнівській виправній колонії (№100), де правила внутрішнього розпорядку не порушував. До праці не залучався, заохочень не мав. Характеризувався посередньо.

З 02.12.2014 року по 26.12.2014 року перебуваючи в лікувальному закладі при Темнівській виправній колонії (№100), допустив порушення режиму відбування покарання, яке виразилося у нетактовному ставленні до представників адміністрації, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. До праці не залучався, заохочень не мав. Стягнення погашене у встановленому законодавством порядку. Характеризувався негативно.

У періоди з 12.01.2014 року по 31.03.2014 року перебував у Київському слідчому ізоляторі, де правила внутрішнього розпорядку не порушував. До праці не залучався, заохочень не мав. Характеризувався посередньо

У період з 20.06.2015 року по 11.08.2015 року перебував у лікувальному закладі при Бучанській виправній колонії (№85), де правила внутрішнього розпорядку не порушував. До праці не залучався, заохочень не мав. Характеризувався посередньо.

З 15.04.2016 року відбуває покарання в Диканівській виправній колонії № 12.

За час відбування покарання засуджений характеризується посередньо. Вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку установи не порушує. Адміністрацією установи не заохочувався.

Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Виконує встановлені законодавством вимоги персоналу^ установи виконання покарань під контролем.

На виробництві установи не працевлаштований.

Однократно брав участь у поліпшенні житлово-побутових умов засуджених, а саме підготовці приміщень відділення СПС №9 до зимового періоду - обклеював вікна.

До майна установи відноситься дбайливо. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», «Духовне відродження». Відвідує бібліотеку, приймає участь у богослужіннях, які проводяться в установі. До реалізації програм з 11.08.2015 року по 05.10.2015 року, з 19.10.2015 року по диференційованого виховного впливу ставиться посередньо. Бере участь у виховних та культурно-масових заходах, що проводяться в установі.

Підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю та дружиною шляхом листування, побачень та телефонних дзвінків, отримує від них передачі. Стосунки доброзичливі.

За характером спокійний, хитрий, цілеспрямований. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із вузьким колом засуджених різної спрямованості.

Перебував на профілактичному обліку, як схильний до членоушкодження. Знятий з обліку протоколом №9 від 07.07.2016 року у зв`язку з рішенням профілактичної комісії установи про недоцільність подальшого перебування на профілактичному обліку.

Згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.04.2013 року, має майновий позов на загальну суму 3770,38 грн. (за проведення експертизи). До колонії 19.05.2014 року надійшла постанова державного виконавця від 25.04.2014 року по відшкодуванню збитків на підставі виконавчого листа на загальну суму 3770,38 грн..

Добровільно погашено за допомогою рідних за проведення експертизи 3770,38 грн..

Згідно вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.09.2009 року має майновий позов на загальну суму 3532,60 грн. (за проведення експертизи), виконавчий лист до установи не надходив. Добровільно погашено за проведення експертизи 3532,60 грн.

Згідно вироку Дзержинського районного суду м. Харкова 25.04.2013 року вину визнає частково, що підтверджується власноруч затвердженими даними зазначеними у клопотанні про помилування.

На теперішній час стан здоров`я задовільний. Діагноз: Стійкі остаточні явища закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню з формуванням епідуральної гематоми правої скроневої ділянки, лінійного перелому скроневої кістки з права (2012 року). Посттравматична дисциркуляторна енцефалопатія 11 ступеню з вестибуло-атактичним, лікворно- венозним синдромами та когнітивними порушеннями.

Посттравматична епілепсія з поліморфними нападами. Гіпертонічна хвороба І ступеню. Пролабіювання мітрального клапану 1 ступеню. Ознаки адипоза печінки. Ознаки хронічного холециститу. Ознаки хронічного простатиту. Гіпертонічна ангіопатія сітківки з ознаками порушення венозного відтоку сітківки обох очей. Хронічний кон`юнктивіт обох очей. Остеохондроз хребта. Деформуючий спондильоз поперекового відділу хребта. Грижі дисків СЗ-С4, С4- С5-С-6, С6-С7.

20.04.2016 року комісією установи з розгляду заохочувальних норм до засуджених, розглядалося питання про застосування до ОСОБА_6 ст.81, 82 КК України, та згідно висновків комісії таке застосування передчасне, оскільки засуджений не довів своє виправлення.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.04.2016 року, яка була переглянута Апеляційним судом Харківської області 07.07.2016 року та залишена без змін, клопотання адвоката ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

На час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_6 за місцем відбування покарання характеризується посередньо.

У відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, але виконує їх вимоги під контролем. Лише одноразово, за час відбуття покарання, приймав участь к поліпшенні житлово-побутових умов засуджених, а саме підготовці приміщень відділення СПС № 9 до зимового періоду- обклеював вікна.

За характером спокійний, хитрий, цілеспрямований. Перебував на профілактичному обліку, як схильний до членоушкодження. Знятий з обліку протоколом № 9 від 07.07.2016 року. Стан здоров`я задовільний.

Непрацевлаштований, має третю групу інвалідності. Приймає участь у програмах диференційного виховного впливу на засуджених: «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», до їх реалізації ставиться посередньо. Підтримує стосунки з дружиною та матірью.

Крім того, судом встановлено, що лише за два місяця до звернення до суду з клопотання про умовно-дострокове звільнення засуджений звернувся з заявою від 01.02.2017 року до адміністрації установи з наміром щодо працевлаштування, на що йому було запропоновано працевлаштуватися на атестованому місці у швацькій дільниці, беручі до уваги його стан здоров`я, але засуджений так і не виявив бажання працювати. З лютого 2017 року по теперішній час засуджений та його захисник веде переписку з адміністрацією установи, щодо атестування запропонованого йому місця роботи з урахування стану здоров`я засудженого та запропонованого трудового договору.

Разом з тим, встановлення засудженому третьої групи інвалідності за загальним захворюванням ( Рішення МСЕК Червонозаводського району м. Харкова від 03.06.2016 року визнаний інвалідом третьої групи за загальним захворюванням терміном до 01.06.2018 року), не виключає дотримання ним правил щодо графіку чергувань з прибирання камери, самообслуговування, посильної участі в забезпеченні благоустрою установи чи роботі самодіяльних організацій з метою отримання заохочень на підтвердження свого виправлення, та не є підставою не відбувати призначене покарання.

За висновком адміністрації колонії від 20.04.2016 року засуджений ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, хоча у вчиненому злочині винним себе визнає.

Відповідно до клопотання щодо помилування вину визнає частково.

Адміністрацією президента України, відповідно до п. 7 Положення про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом президента України від 21 квітня 2015 року № 223, клопотання про помилування ОСОБА_6 розглянуто та залишено без задоволення, про що надісланий лист № 21-0608/16 від 12.12.2016, з яким ознайомлено засудженого ОСОБА_6 28.12.2016 року.

Станом на 2017 рік засуджений до адміністрації колонії щодо розгляду заяви про умовно-дострокове звільнення не звертався, установою не розглядалось. Судові витрати відшкодовані не особисто засудженим, а за допомогою рідних.

Судом враховано сімейний стан засудженого, пенсійний вік матері, наявність на утриманні його дружини малолітньої дитини, а також незадовільний стан здоров`я, встановлення третьої групи інвалідності за загальним захворюванням та посилання адвоката та засудженого на те, що засуджений має право на участь у трудовій діяльності, а не обов`язок, однак приходить до висновку, що на даний час засуджений ОСОБА_6 сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, не надав суду можливість дійти до твердої переконливості в тому, що цілі покарання до нього досягнути в більш короткий термін, ніж це було визнано вироком, а тому не вбачає законних підстав для задоволення клопотання адвоката.

При цьому судом також враховано, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення умисного злочину проти волі особи, на засіданнях комісії виправної колонії 20.04.2016р. розглядалось питання щодо можливості застосування положень ст.ст.81,82 КК України до засудженого, однак згідно висновку комісії від 20.04.2016 року відмовлено з тих підстав, що він не довів свого виправлення, станом на 2017 рік засуджений до адміністрації з вищезазначеним питання не звертався.

При цьому суд не ігнорує тих доводів, що приведені стороною захисту, однак вважає, вони не доведені достатньою мірою в судовому засіданні доказами, з яких можливо зробити беззаперечний висновок, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Стан здоров`я засудженого не є підставою невідбуття покарання, відповідно до ст. ст. 8,116 Кримінально-виконавчого кодексу України він наділений правами на медико-санітарне забезпечення засуджених до позбавлення волі. Засудженим та його захисником не надано суду даних про те, що таке забезпечення до засудженого у місцях позбавлення волі не застосовується.

Посилання адвоката ОСОБА_5 на те, що відносно осіб, якими було заподіяно ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження під час досудового розслідування, складено обвинувальний акт, суд не приймає до уваги, оскільки це не стосується розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого.

За таких обставин, розглянувши клопотання відповідно до ст.22 КПК України на засадах змагальності на підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання захисника.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим, що перебуває в місцях позбавлення волі в той же час з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1