В И Р О К
іменем України
Справа № 126/893/17

Провадження № 1-кп/126/114/2017

"28" серпня 2017 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката захисника

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000067 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, судимого 17.02.2017 року Бершадським районним судом за ч.3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком два роки з випробуванням,

у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що в жовтні 2015 року у світлу пору доби в с. Дяківка Бершадського району Вінницької області він, маючи злочинний умисел на крадіжку чужого майна, прийшов до домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_2 , і яке належить ОСОБА_6 . Підійшовши до вхідних дверей приміщення літньої кухні, він за допомогою металевого прута, який приніс з собою, пошкодив скобу навісного замка та проник усередину будівлі. Після цього ОСОБА_4 з метою незаконного збагачення умисно з даного приміщення з пічного опалення витягнув металеву плиту з фойєрками та знайшов два алюмінієвих казана, які разом з плитою та фойєрками викрав, винісши з приміщення. Викрадені речі він переніс до свого домогосподарства по АДРЕСА_3 та розпорядився ними на власний розсуд.

Ці дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, брухту чорних металів загальною вагою 29 кг, вартістю 69 грн. 60 коп. та брухту кольорових металів алюмінію, вагою 8 кг, вартістю 136 грн. повторно з проникненням в інше приміщення. ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 205 грн. 60 коп.

Також ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що в кінці листопада 2016 року у темну пору доби в с. Дяківка Бершадського району Вінницької області він, маючи злочинний умисел на крадіжку чужого майна, прийшов до домоволодіння розташованого по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 . Підійшовши до вікна, яке розташоване біля вхідних дверей житлового будинку, він за допомогою плоскогубців, які приніс з собою, витягнув цвяхи, якими кріпилась рама вікна, відчинив вікно та проник всередину будинку. Після цього ОСОБА_4 з метою незаконного збагачення, повторно, умисно викрав водяний електронасос марки «Універсал БВ -016040-У51В», який знаходився під ліжком у спальній кімнаті та належить синові ОСОБА_6 ОСОБА_7 , який виніс з будинку. Викрадений водяний електронасос ОСОБА_4 зберігав за місцем свого проживання, де 06.02.2017 року вказаний електронасос було вилучено працівниками поліції під час проведення огляду місця події. Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 301 грн. 88 коп.

Вказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), водяного електронасоса марки «Універсал БВ -016040-У51В», повторно, поєднана з проникненням в житло.

Визначаючись щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, суд виходить із такого.
Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частинами 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно зі ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Частиною 2 ст. 8 та частиною 5 ст. 9 КПК України встановлено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Отже, зважаючи на викладене вище, можна стверджувати, що саме прокурор, будучи стороною обвинувачення зобов`язаний довести винуватість особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом.
Оцінюючи докази, надані прокурором для доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, суд зазначає наступне.
Під час розгляду даного кримінального провадження були допитані, зокрема, потерпілі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , свідки обвинувачення: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Показання цих осіб, як і судове провадження в цілому, відповідно до ст. 106 КПК України зафіксовано за допомогою технічних засобів, а оригінальний примірник технічного носія інформації зберігається в матеріалах цього кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_4 не визнав себе винним та відмовився від дачі показань суду в порядку ст. 63 Конституції України.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судовому засіданні не допитувались, надали через канцелярію суду заяви про слухання справи у їх відсутність та про те, що претензій до ОСОБА_4 не мають.
Стороною обвинувачення надані суду наступні докази.
Свідок ОСОБА_8 дав показання, згідно з якими він, на прохання ОСОБА_7 , приглядав за будинком, приходив годувати та випускати з будинку кота. Коли відчинив двері, то побачив, що проводка від насоса була розкидана. Тому він заглянув під ліжко і виявив нестачу насоса. Він точно знає, що насос раніше знаходився під ліжком. Крім того, він помітив обірвані фіранки на вікні, шпінгалети вікна були відчинені. Він зателефонував господареві та повідомив про крадіжку. За котли він взагалі нічого не знає, бачив тільки відчинені двері у літній кухні, зірвану плиту та зірвані скоби замка. Про казани він не знає нічого і не знає, що в баби було, виявив тільки нестачу плити.
Свідок ОСОБА_10 показав, що він був понятим та бачив як в домогосподарстві ОСОБА_4 той показував працівникам поліції, як ховав насос під сіном у мішку. Це було восени 2016 року, були присутні сільський голова, ОСОБА_11 , мати ОСОБА_12 . Під час даної слідчої дії потерпілих не було. Як понятий, в будинку ОСОБА_13 він не був, був надворі.
Свідок ОСОБА_9 показав, що весною 2017 року близько 10 год. вечора до нього зателефонував ОСОБА_7 і повідомив, що з його будинку була здійснена крадіжка. На прохання ОСОБА_7 він повідомив дільничного. Коли вони приїхали до домогосподарства ОСОБА_14 , він був запрошений працівниками поліції в якості понятого. ОСОБА_4 показував, де саме був мішок з насосом. Під час слідчого експерименту він також був понятим, під час проведення цієї слідчої дії він був на подвір`ї, але в будинок не заходив, його до будинку не запрошували.
Крім цих доказів, стороною обвинувачення надані наступні докази.

Протокол огляду місця події від 06.02.2017 року з 19 год. 10 хв. до 20 год. 10 хв., згідно з яким об`єктом огляду являється домоволодіння в АДРЕСА_4 , огляд цього домоволодіння проводився за добровільної згоди ОСОБА_4 за участі понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Прямо від входу у підсобне приміщення в копні соломи прямо від входу у поліпропіленовому мішку білого кольору виявлено електронасос «УНІВЕРСАЛ БВ-016-40-У5-1В», який зв`язано ниткою та опечатано і засвідчено підписами понятих. В подальшому тексті протоколу огляду місця події відсутні відомості, яким чином опечатано вилучений насос. В кінці протоколу огляду місця події наявні три підписи учасників цієї слідчої дії, а на першому та другому аркуші цього протоколу тільки по два підписи. Виправлення адреси домоволодіння в протоколі ніким не засвідчене.
Заява ОСОБА_4 , згідно з якою він дав добровільну згоду на огляд працівниками поліції домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_5 .
Ухвала слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 07.02.2017 року, згідно з якою слідчому ОСОБА_15 був наданий дозвіл на огляд домогосподарства (в тому числі житлового будинку) в АДРЕСА_2 , котре належить ОСОБА_6 .
Протокол огляду місця події від 10.02.2017 року з 11 год. 30 хв. до 12 год. 20 хв. домоволодіння, належного ОСОБА_6 , розташованого в АДРЕСА_2 , згідно з яким в кімнаті розміром 6х4 м під металевим ліжком наявний поліпропіленовий поливний шланг довжиною близько 10 м, біля цього шланга наявні три фрагменти алюмінієвого проводу та мотузка, довжиною близько 10 м. В літній кухні над скобою, що в дверному полотні, наявні два паралельних отвори, характерні відносно їх розташування для попереднього кріплення скоби. Всередині цього приміщення на опалювальній грубі верхня її частина демонтована та на момент огляду відсутня. Під час огляду застосовувався цифровий фотоапарат Нікон Л 340.
Надані також фототаблиці до цього протоколу огляду.
Заява власниці ОСОБА_6 про добровільну згоду на проникнення до домоволодіння в АДРЕСА_2 для проведення слідчого експерименту.
Протокол проведення слідчого експерименту від 25.03.2017 року з 13 год. до 14 год. за участі підозрюваного ОСОБА_4 , понятих ОСОБА_9 , ОСОБА_16 . Під час слідчого експерименту ОСОБА_4 розповідав та показував на місці, яким чином він скоював крадіжки плити, казанів та електронасоса з домоволодіння ОСОБА_6 . Під час слідчого експерименту були виготовлені фототаблиці, які також надані суду.
Висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 671/17-21 від 01.03.2017 року, сам об`єкт експерту не був представлений на огляд, дослідження проводилось по наданих документах, які експертом приймались за достовірні (рапорт слідчого та фотоілюстрація об`єкта дослідження на одному аркуші). Ринкова вартість з урахуванням зносу водяного електронасосу марки «Універсал» моделі «БВ-016-40-У51В» придбаного на момент вчинення злочину, а саме на кінець листопада 2016 року складала 301.88 грн. при умові його робочого стану, повній комплектації та виконанні всіх функцій, які відповідні даній моделі.
Довідку № 320 споживчого товариства «Коопзаготпром ЛГ», згідно з якою на протязі листопада місяця 2015 року вартість 1 кг брухту чорних металів була 2 грн. 40 коп., вартість 1 кг брухту алюмінієвого - 17 грн.
Довідку виконкому Дяківської сільської ради про те, що ОСОБА_4 дійсно зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 .
Постанова про визнання предмету речовим доказом та прилучення його до матеріалів справи, відповідно до якої 06.02.2017 року під час огляду місця події вилучено водяний електронасос «УНІВЕРСАЛ БВ-016-40-У5-1В», який передано на відповідальне зберігання в кімнату речових доказів Бершадського ВП ГУНП.
Сторона захисту заявила клопотання про визнання доказів недопустимими, згідно з яким є недопустимим протокол огляду місця події від 06.02.2017 року, оскільки мав місце не огляд місця події, а обшук житла, який проводиться тільки на підставі ухвали слідчого судді відповідно до ст. 234 КПК України та до внесення відомостей про злочин до ЄРДР, що заборонено законом. В протоколі огляду місця події, всупереч ст. 104 КПК України не вказано всіх осіб, присутніх під час огляду, оскільки під час вказаної слідчої дії була присутня мати ОСОБА_4 , не вказані ідентифікуючі ознаки технічного засобу, яким проводилась фотозйомка, що унеможливлює встановлення первинного носія інформації. Просить визнати недопустимим протокол огляду події від 10.02.2017 року в будинку потерпілої ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 із фототаблицями, оскільки всупереч ст. 104 КПК України не вказані ідентифікуючі ознаки технічного засобу, яким проводилась фотозйомка, що унеможливлює встановлення первинного носія інформації, що призводить до визнання недопустимим доказом фототаблиць, доданих до протоколу. Просять визнати недопустимим протокол проведення слідчого експерименту від 25.03.2017 року за участі ОСОБА_4 та фототаблиці до нього, оскільки в порушення п.п.1,2 ч.7 ст. 23 КПК України в якості понятого при цій слідчій дії ОСОБА_9 участі не брав, що підтвердив під присягою в судовому засіданні, його підпис в протоколі носить формальний характер. Крім того, у цьому протоколі також відсутні ідентифікуючі ознаки технічного засобу, яким проводилась фотозйомка, що унеможливлює встановлення первинного носія інформації. Органом досудового розслідування надано довідку про вартість чорного та кольорового металобрухту, хоча ніякий металобрухт його підзахисним не викрадався.
Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.

Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого, воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Про це також йдеться у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146), де Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного».

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні звернувся з клопотаннями про визнання певних доказів недопустимими, оскільки вони зібрані з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Частиною першою статті 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно зі ст.370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Стороною обвинувачення, як заперечення на клопотання про визнання вищезазначених доказів недопустимими, зазначено, що огляд місця події здійснювався за добровільною згодою обвинуваченого ОСОБА_4 , на що він надав відповідну письмову заяву.

Відповідно до ст.237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цьог Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно частин першої та другої статті 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.

Таким чином, судом встановлено, що огляд будинковолодіння ОСОБА_4 06.02.2017 року було проведено з порушенням чинного кримінального процесуального законодавства, тобто без ухвали слідчого судді, а відтак протокол огляду місця події від 06.02.2017 року є недопустимим доказом. Оскільки речовий доказ, вилучений під час цього огляду без належного опечатування та висновок судової товарознавчої експертизи про його вартість є похідними від протоколу огляду місця події від 06.02.2017 року, такі докази також є недопустимими.

Протокол проведення слідчого експерименту від 25.03.2017 року за адресою: с.Дяківка вул. Сонячна Бершадського району Вінницької області без вказівки номера будинку, тобто фактично без вказівки адреси, де проводилась ця слідча дія, за участю підозрюваного ОСОБА_4 суд визнає також недопустимим доказом, оскільки в протоколі в якості понятого зазначено ОСОБА_9 , котрий в судовому засіданні, будучи допитаним в якості свідка, під присягою дав показання, що в якості понятого під час цієї слідчої дії в житлі та інших будівлях він присутнім не був, його підпис носить формальний характер. В протоколі цієї слідчої дії не вказані характеристики засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовувалися при проведенні слідчого експерименту в порушення ст. 104 п.п1 ч.3 ст. 104 КПК України. Тому цей протокол слідчого експерименту та додані до нього фототаблиці також є недопустимими доказами.
Згідно із ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Пунктом 2 ч. 1 цієї ж статті встановлено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Суд, дотримуючись загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, оцінивши кожний із доказів, наданих стороною обвинувачення з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_4 в жовтні 2015 року у світлу пору доби в с. Дяківка Бершадського району Вінницької області крадіжки з нежитлового приміщення домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_2 , і яке належить ОСОБА_6 плити з фойєрками та двох алюмінієвих казанів на суму 205 грн. 60 коп. та крадіжки в кінці листопада 2016 року у темну пору доби в с. Дяківка Бершадського району Вінницької області з цього ж домоволодіння з житлового будинку водяного електронасоса марки «Універсал БВ 016-40-У51В» вартістю 301 грн. 88 коп., тобто в скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

Зважаючи на усе вищевикладене, суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України грунтується виключно на припущеннях.
Таким чином суд, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, з врахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонам їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган. Тому суд приходить до переконання про необхідність виправдання, ОСОБА_4 на підставі пункту 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що злочини вчинено саме ним.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відшкодувати за рахунок держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 100, 129, 368-371, 373-376 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю, що злочини вчинено ним.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 297 грн. відшкодувати за рахунок держави.
Речовий доказ: водяний електронасос марки «Універсал БВ-016-40-У51В» повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексові, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_17