Справа №639/1708/17
1-кс/639/454/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року м. Харків
встановив :
Під час судового засідання потерпіла ОСОБА_8 доводи поданої скарги підтримала у повному обсязі та просить внесену скаргу задовольнити.
ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Прокурор Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 та слідчий СВ Новобаварського відділу поліції ГУ НП в Харківській області ОСОБА_12 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись своєчасно та належним чином, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги по суті.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження та оцінивши надані докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
При розгляді справи встановлено, що 20.02.2017 року потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_5 було заявлено клопотання про надання запитів до Харківської обласної державної адміністрації щодо розгляду та підписання розпорядження голови ХОДА №109 від 07.03.2008 року, про повідомлення про підозру чиновникам Харківської районної державної адміністрації ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також повідомлення про підозру ОСОБА_11 .
Постановою слідчого СВ Новобаварського відділу ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 від 24.02.2017 року частково відмовлено у задоволенні клопотання, а саме: клопотання було задоволено в частині направлення запиту до Харківської обласної державної адміністрації, та відмовлено у задоволенні клопотання в частині повідомлення про підозру певним особам.
Відповідно до ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Згідно вимог ч.4 ст.22, п. 11 ч.2 ст.36, п.6 ч.2 ст.40, ст.276 КПК України, вирішення питання про достатність доказів для повідомлення особі про підозру належить до виключної компетенції слідчого та прокурора, які несуть відповідальність за законність та своєчасність здійснення такої процесуальної дії.
Нормами кримінального процесуального закону не визначено конкретного строку здійснення такої процесуальної дії як повідомлення про підозру.
Таким чином, вимоги скарги потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_5 щодо скасування постанови слідчого ОСОБА_6 від 24.02.2017 року в частині відмови у задоволенні клопотання про повідомлення про підозру певним особам, не можуть бути задоволенні, оскільки ці вимоги не узгоджуються із визначеним ч.1 ст.303 КПК України переліком рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК слідчий суддя за результатами розгляду скарги може постановити ухвалу про: скасування рішення слідчого, прокурора; зобов`язання вчинити певну дію; зобов`язання припинити певну дію; про відмову в задоволенні скарги.
Враховуючи вищевикладене, на підставі п.4 ч.2 ст.307 КПК України слідчим суддею приймається рішення про відмову у задоволенні вимог скарги ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , у зв`язку з необґрунтованістю доводів скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 309 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Повний текст ухвали буде складений та оголошений 07.04.2017 року о 08-45 год.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1