Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/3118/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.03.2017 року місто Київ

Слідчий суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури, стосовно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Москва (Росія), громадянина Російської Федерації, що має середню технічну освіту, одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , має право постійного проживання в Україні, реєстрації місця проживання (перебування) в Україні не має,
про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000850 від 28.02.2017 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ,-
В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві ОСОБА_4 , як слідчий у кримінальному провадженні, звернувся до районного суду з клопотанням, погодженим з процесуальним керівником - прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_7 , в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000850 від 28.02.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , якому 28.02.2017 повідомлено про підозру. Підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази. У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до тяжкого. Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим ст.177 ЦПК України: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки у досудового слідства є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може ухилятися від слідства та суду з метою уникнення покарання, так як він є громадянином іншої держави, строк реєстрації місця проживання в Україні закінчився 08.08.2016 р.; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки у досудового слідства є підстави вважати, що ОСОБА_6 знає особу потерпілого та місце проживання свідків, тому є підстави вважати що підозрюваний вчинить спроби приховати сліди злочину, шляхом впливу на потерпілого та свідків, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання за вищевказаними підставами, вказавши, що на тепершній час потерпілий ще не допитаний, оскільки перебуває в реанімації, а свідок є єдиним очевидцем злочину.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання за вищевказаними підставами, вказавши, що у органів досудового розслідування є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, надасть можливість підозрюваному зникнути та переховуватися від слідства та суду для уникнення кримінальної відповідальності, знищити або сховати докази, незаконно впливати на потерпілого та свідка, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів. Додав, що більш м`які запобіжні заходи не призведуть до запобігання наведених у клопотанні ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, оскільки: 1) особисте зобов`язання, не можливо застосувати через те, що вчинив тяжкий злочин та може зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування; 2) особисту поруку не можливо застосувати у зв`язку з тим, що з оточення підозрюваного відсутні особи, які могли б бути поручителями; 3) заставу, не можливо застосувати через те, що підозрюваний вчинив злочин, пов`язаний із застосуванням насильства, 4) домашній арешт також неможливо застосувати, оскільки підозрюваний не має зареєстрованого місця проживання, є громадянином РФ.
Підозрюваний в судовому засіданні винним себе у скоєнні злочину, у вчиненні якого він підозрюється визнав частково, пояснивши, що він дійсно наніс 1 удар потерпілому ножем в область живота, але умислу на заподіяння тілесних ушкоджень не мав, оскільки хотів тільки налякати потерпілого, який був в стані алкогольного сп`яніння сільнішим за нього, нецензурнео лаявся на нього у збив у нього з обличчя окуляри. Додав, що недозволених заходів до нього з боку працівників поліцї не застосовувалось. Пояснив, що з 2013 р. він постійно мешкає в України, проживає за вищевказаною адресою зі своєю дружиною, з якою перебуває в зареєстрованому шлюбі, та її дочкою, працює неофіційно. В Росії у нього проживають діти та онуки, але пвітора рокуи він не їздить туди. Додав, що страждає на сахарний діабет з 2006 р. Просив обрати стосовно нього домашній арешт, вказуючи на те, що не буде переховуватись від слідчого, зустрічатись з потерпілим.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання та обрати стосовно підозрюваного,з урахуванням практики ЕСПЛ, запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, посилаючись на те, що законних підстав для підозри його підзахисного у вчиненні злочину саме за ч.1 ст.121 КК України не має; наявність ризиків прокурором не доведена; ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має стійкі соціальні зв`язки в України, має місце постійного проживання та неофіційно працює. Додав, що прокурором не доведена неможливість застосування іншого запобіжного заходу. Вважає за можливе обрати стосовно його підзахисного домашній арешт із встановленням йому обов`язку заборони на спілкування з потерпілим та свідком.
Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.
28.02.2017 р. СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві розпочато досудове розслідування кримінального правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України (№ з Єдиного реєстру досудових розслідувань - № 0000850), за фактом того, що 27.02.2017 р. приблизно о 19.45 год. на перехресті вудиць Межигірської та Оленівської, що у Подільському районі м.Києва, поблизу станції метро Т.Шевченка, ОСОБА_6 умисно наніс проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пораненням великого чепця гр-ну ОСОБА_8 .
Про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 повідомлено слідчим 28.02.2017 р., його дії кваліфіковані за ст.121 ч.1 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Згідно протоколу, підозрюваний був затриманий в порядку ст.208 КПК України 27.02.2017 р. 19.45 год.
Копію клопотання з додатками отримано підозрюваним у встановлений законом строк.
Клопотання подано до суду та судове засідання відбувається у встановлені законом строк.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 , відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.
Аналізуючи ризик переховуванням від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).
Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_6 з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що вивченням даних про особистість підозрюваного встановлено, що він є іноземним громадядином, незважаючи на наявність права постійного проживання в України, реєстрації свого місця проживання з 08.08.2016 р. не має. Офіційна робота у підозрюваного на час затримання відсутня, утриманців він не має, є людиною працездатного віку, що підвищує ймовірність ризику переховування його від слідства та суду, оскільки під важкістю відповідальності може виїхати з межі України. Наявність перебування підозрюваного в зареєстрованому шлюбі не можна вважати стійкими соціальними зв`язками. Тому слідчий суддя не приймає до уваги надані захисником документи на підтвердження наявності у власності дружини підозрюваного квартири, в якій вони мешкає з ОСОБА_6 .
В зв`язку з чим, є обгрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, не маючи стійких соціальних зв`язків, під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
На ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вказує те, що підозрюваний знає особу потерпілого та свідка-очевидця, покази яких мають велике доказове значення для кримінального провадження, а тому у органа досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може вплинути на вказаних осіб з метою зміни ними показів.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях національного законодавства, а саме в ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Такимм чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка, цим підтверджується наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Підозрюваний відповідно до ст.183 ч.2 п.4 КПК України відноситься до осіб, до яких можливо застосований запобіжний захід у вигляді тримання від вартою.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інші кримінальні правопорушення. Для запобігання цих ризиків слідчий суддя вважає недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Сахарний діабет, про наявність якого зазначає підозрюваний, та надані захисником документи щодо стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 , не перешкоджають останньому утримуватись в місцях попереднього ув`язнення.
В зв`язку з наведеним, клопотання слідчого є обгрунтованим, покурором в судовому засідано доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 ЦПК України та наявність яких встановлена в судовому засіданні. А відтак клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ст.183 ч.4 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинено із застосуванням насильства.
Як вбачається з матеріалів клопотання, підозрюваний затриманий в порядку ст.208 КПК України 27.02.2017 р., в зв`язку з чим строк тримання під вартою слід відраховувати з часу затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання органу досудового розслідування задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київської області строком на 60 (шістдесят) днів, відраховуючи з часу затримання, тобто по 27 квітня 2017 р. включно.
Копію ухвали скерувати слідчому СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві та начальнику Київського слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в м.Києві та Київській області - для виконання, прокурору Київської місцевої прокуратури № 7 - для відома.
Строк дії ухвали закінчується 27 квітня 2017 р.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1