Справа № 515/124/15-к
Провадження № 1-кп/515/39/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2017 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської о бласті в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000539 від 07.11.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Татарбунарського районного суду Одеської області з 21.01.2015 року знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.

У зв`язку з неявками обвинуваченого в підготовче судове засідання, ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 31 травня 2016 року, на підставі ст.335 КПК України, ОСОБА_4 було оголошено в розшук, провадження по справі зупинено.

Ухвалою Татарбунарського районного суду від 04.01.2017 року було відновлено кримінальне провадження по даній справі та призначено повторно до підготовчого судового засідання на 18 січня 2017 року, оскільки до суду надійшло повідомлення Татарбунарського ВП АВП ГУНП в Одеській області, згідно якого обвинуваченого затримано за підозрою у вчиненні іншого кримінального правопорушення в м.Одесі та згідно ухвали Малиновського районного суду м. Одеси стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, на підставі чого останній на теперішній час утримується під вартою в ОСІ-21 м. Одеси.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив про призначення судового розгляду по справі на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, оскільки кримінальне провадження підсудне Татарбунарському районному суду Одеської області, підстави для закриття кримінального провадження відсутні, підстав для повернення обвинувального акту прокурору не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти призначення справи до судового розгляду.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з обвинувальним актом, доданими до нього матеріалами, враховуючи розумні строки розгляду справи, вважає необхідним повернути обвинувальний акт прокурору, керуючись слідуючими вимогами закону та правовими позиціями Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст. 22 КПК України суд повинен створити умови для реалізації сторонам їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, передбачені КПК України.

Судом встановлено, що в порушення вимог ст. 291 ч.2 п.2 КПК України обвинувальний акт не містить відомостей щодо належного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_4 . Так, зазначені в обвинувальному акті відомості місця його проживання: АДРЕСА_1 , не відповідають дійсності, оскільки судом направлялися судові повістки за вищезазначеною адресою (а.с.13), однак повернулися з поміткою: за зазначеною адресою не проживає. Як вбачається із довідки за №81 від 26.02.2015 року, виданою Білоліською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.22), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , не зареєстрований та не проживає на території сільської ради. Крім того, як слідує з його пояснень в підготовчому судовому засіданні, він проживав у даному населеному пункті невеликий проміжок часу без реєстрації у своєї співмешканки.

В результаті невиконання наведених вимог закону щодо складання обвинувального акту, суд був позбавлений можливості належно повідомити обвинуваченого про призначене підготовче судове засідання, здійснити будь-які інші дії, що й призвело до затягування розгляду справи.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до вимог ст.374 КПК України та згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку", п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 8 "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві", складаючи вирок, суд зобов`язаний додержувати вимог ст. 374 КПК України. Засуджений має право знати, у вчиненні якого злочину його визнано винним. У мотивувальній частині обвинувального вироку, зокрема, має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 КПК України.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Разом з тим, як вбачається із обвинувального акту, слідчий, зазначаючи правову кваліфікацію інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 кримінального правопорушення, заздалегідь, без вироку суду, стверджує, що обвинувачений скоїв інкриміноване йому кримінальне правопорушення, що є безпідставним та недопустимим. При складанні обвинувального акту, з урахуванням принципу визначеному ст.17 КПК України, можливо вказувати тільки на те, що особа обвинувачується у вчиненні певного кримінального правопорушення.

Вказівка у обвинувального акту, що обвинувачений «скоїв» інкриміноване кримінальне правопорушення - є порушенням принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини як засади кримінального провадження, передбаченої ст.17 КПК України, яка випливає зі ст.ст. 62, 129 п.3 Конституції України, п.2 ст.11 Загальної декларації прав людини Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948 року, п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадські та політичні права Генеральної Асамблеї ООН від 18.12.1966 року, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, за змістом яких кожна особа вважається невинуватою у вчиненні злочину (кримінального правопорушення) і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Аналогічна позиція, на думку суду, викладена в п.7 постанови №5-328 кс16 від 24.11.2016 року Верховного Суду України, на яку посилався й прокурор в підготовчому судовому засіданні, згідно якого у міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинувачення мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини (далі Європейський суд) орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність «припущення» про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення.

Встановлені судом порушення, шляхом позбавлення гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, на думку суду, перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, оскільки свідчать про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при складанні й затвердженні обвинувального акту.

У відповідності до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор та слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Повернення перевіреного судом обвинувального акту разом з додатками прокурору, буде відповідати вимогам ст.2 КПК України, за якою завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з наведеного, враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України та згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокурор, для усунення виявлених недоліків протягом розумного строку.

Керуючись вимогами статей 2, 3, 9, 20, 22, 42, 109, 291, 293, 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України - повернути прокурору Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, що здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі суду недоліків.

Ухвала судді щодо повернення обвинувального акту може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Семенюк