Єдиний унікальний номер 722/606/17
Номер провадження 1-в/722/134/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника виправної колонії: ОСОБА_4

та засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шипинці Кіцманського району Чернівецької області, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
23.05.2017 року засуджений ОСОБА_5 звернувся в суд із клопотанням, в якому просив звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та представник виправної колонії ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечили.

Голова спостережної комісії Сокирянської РДА Чернівецької області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вирішення клопотання засудженого поклав на розсуд суду та просив провести судове засідання без його присутності.

Заслухавши думку всіх учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.

Пунктом 2 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.12.2014 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 18.03.2015 року за ч.2 ст.121, ст.69 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховано з 10.08.2014 року.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.02.2016 року, ОСОБА_5 зараховано у строк відбування покарання за вказаним вище вироком, строк його попереднього ув`язнення з 10.08.2014 року по 17.03.2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_5 03.07.2017 року.
Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_5 відбув 03 роки 04 місяці 28 днів позбавлення волі, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом. Невідбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 01 місяць 02 дні.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно характеристики, затвердженої 26.05.2017 року начальником ДУ «СВК (№67)», в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 перебуває з 10.08.2014 року.
До Сокирянської ВК прибув 15.04.2015 року. По прибуттю в установу до червня 2015 року до оплачуваних робіт не залучався, до персоналу установи з приводу працевлаштування не звертався. З червня 2015 року по даний час працевлаштований в якості різноробочого в деревообробному цеху. З покладеними на нього змінними завданнями намагається справлятись. Роботи з благоустрою та самообслуговування колонії виконує неохоче. По відношенню до персоналу установи тактовний. Дружні стосунки підтримує із засудженими переважно позитивної спрямованості. Соціально-корисні зв`язки підтримує шляхом побачень та отримання посилок.
Згідно довідки про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_5 , останній під час відбування покарання у трьох випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності. Всі стягнення, станом на час розгляду судом клопотання, погашені у встановленому законом порядку. Має одне заохочення у вигляді подяки за зразкову поведінку та добросовісне ставлення до праці по підсумках ІІ-го кварталу 2016 року.
Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Частиною 2 ст.65 КВК України визначено, що активна участь засуджених у виховних заходах заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.

Згідно ч.4 ст.126 КВК України, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання засуджених заохочується і враховується при визначенні ступеня їхнього виправлення.
Так, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує.
Згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 від 08.07.2016 року, ОСОБА_5 закінчив Сокирянський навчальний центр №67, здобувши професію «столяр будівельний 2-го розряду».
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення та застосування відносно нього вказаної пільги.

Сумлінна поведінка повинна полягати у дотриманні засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Так, враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_5 , зокрема те, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі, діючих дисциплінарних стягнень немає, заохочений за зразкову поведінку та добросовісне ставлення до праці, виконує роботи з благоустрою установи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці цілком довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

Окрім того, застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, на думку суду, буде стимулювати його до подальшої правослухняної поведінки, повернення його до загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві,заохочуватиме його до остаточної відмови від вчинення неправомірних дій, сприяючи скорішому досягненню мети покарання.

Керуючись ст.81 КК України, ст.6, ч.2 ст.65, ч.4 ст.126 КВК України, ст.ст. 537-539 КПК України, п.п. 2, 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шипинці Кіцманського району Чернівецької області, звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.12.2014 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 18.03.2015 року, умовно-достроково на невідбутий строк 01 місяць 02 дні.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Копію цієї ухвали надіслати Державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)» в Чернівецькій області для виконання та Кіцманському районному суду Чернівецької області для відома.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: