печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали провадження за клопотанням представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА ТАКА СЕРВІС» адвоката ОСОБА_2 про повернення майна,

В С Т А Н О В И В:
13.06.2017 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА ТАКА СЕРВІС» адвоката ОСОБА_2 , яке передано слідчому судді 15.06.2017, про повернення майна вилученого відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/29849/17-к.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, з матеріалів поданого клопотання вбачається, що представник заявника, який вказує свій процесуальний статус як представник володільця тимчасового вилученого майна адвокат ОСОБА_2 , просить зобов`язати слідчого слідчого відділу ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000191, повернути майно його довірителю, а саме ТОВ «УКРАЇНА ТАКА СЕРВІС», яке було вилучено відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/29849/17-к, викладене свідчить, що заявник оскаржує бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування клопотання заявник вказує, що тимчасове вилучення без накладення арешту у межах кримінального провадження № 0000191, внесеного до ЄРДР 12.10.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 133 КК України, досудове розслідування, якого здійснює СВ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, було здійснено необґрунтовано, а тому вилучене майно слід повернути та одночасно у клопотанні слідує, що у вказаному кримінальному провадженні на момент застосування арешту не повідомлялось про підозру будь-яким службовим особам підприємства та не заявлено цивільний позов, що вказує на відсутність підстав викладених у ч. 1, 2 ст. 170 КПК України щодо накладення арешту з метою забезпечення цивільного позову та на підставі ст. 171 КПК України, якою законодавець передбачив вимоги до клопотання про арешт майна, просить повернути майно ТОВ «УКРАЇНА ТАКА СЕРВІС».

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження слідчим суддею встановлено, що подані матеріали заявник іменує як клопотання та по суті обґрунтовує як клопотання про скасування арешту майна, посилаючись при цьому на 170, 171, 172 КПК України, проте не вказуючи при цьому рішення, яким такий арешт був накладений, разом з тим, у прохальній частині даного клопотання заявник просить повернути вилучене майна.

Тобто, подані матеріали містять в собі елементи клопотання про скасування арешту майна та одночасно скарги щодо неповернення тимчасово вилученого майна, що позбавляє слідчого суддю вирішити питання щодо відкриття провадження.

Частиною 6 статті 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Враховуючи викладене слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за клопотанням про повернення майна.

Керуючись ст. ст. 201, ч. 4 ст. 304 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті провадження за клопотанням представника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНА ТАКА СЕРВІС» адвоката ОСОБА_2 про повернення майна.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1