Єдиний унікальний номер 341/1917/16-к
Номер провадження 1-кп/341/37/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано Франківської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шараповка Новооскольського району Бєлгородської області Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, громадянина Російської Федерації, раніше судимого:

-вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2007 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2007 року за ч. 3 ст. 185 КК України з призначеним покаранням у виді арешту на строк 4 місяці. Звільненого 16 липня 2007 року по відбуттю покарання;

-вироком Козівського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2007 року за ч. 3 ст.185 КК України з призначеним покаранням у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільненого 13 травня 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 17 днів;

-вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2011 року за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України з призначеним покаранням, з урахуванням ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільненого 18 травня 2014 року по відбуттю покарання

-щодо якого 01 липня 2016 року Костопільським районним судом Рівненської області ухвалено вирок за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, з призначеним покаранням, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 4 дні. Зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Змінено запобіжний захід, застосований щодо ОСОБА_3 з тримання під вартою на особисте зобов`язання і такого звільнено з-під варти в залі суду,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представників потерпілих осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 повторно, поєднано з проникненням у інше приміщення, таємно викрав майно потерпілих Релігійної громади церкви Різдва Христового м. Галича, Івано-Франківської області та Релігійної громади церкви Святого Великомученика Дмитрія с. Задністрянськ, Галицького р-ну, Івано-Франківської області, при наступних обставинах.

ОСОБА_3 будучи раніше судимим за вчинені злочини проти власності, в період непогашеної судимості 04 вересня 2016 року, маючи намір вчинити крадіжку грошових коштів з церкви Різдва Христового, що у м. Галич по вул. Майдан Різдва, 1, близько 21 години приїхав рейсовим автобусом з м. Івано-Франківська у м. Галич.

Прибувши до м. Галича, дочекавшись темряви, 05 вересня 2016 року близько 2 години ночі ОСОБА_3 прийшовши на територію церкви Різдва Христового, що у м. Галичі по вул. Майдан Різдва, 1. Пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, розбивши скло у вхідних дверях дзвіниці, зайшов усередину, звідки, маючи намір проникнути до церкви через вікно, взяв драбину та мотузку. Приклав драбину до стіни церкви, підліз по такій до вікна і каменем розбив скло у віконній рамі. З використанням мотузки спустився усередину приміщення церкви, звідки таємно викрав грошові кошти у сумі 1900 гривень, які знаходились в одній пластмасовій коробці та п`ятьох скриньках для пожертв, одну з яких він викрав разом з грошовими коштами і тим самим заподіяв релігійній громаді церкви Різдва Христового майнову шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свої злочинні дії, 07 вересня 2016 року ОСОБА_9 , маючи намір вчинити крадіжку чужого майна, близько 20 години приїхав рейсовим автобусом з с. Чесники Рогатинського району Івано-Франківської області до с. Задністрянськ, Галицького р-ну, Івано-Франківської області.

Прибувши до с. Задністрянськ, ОСОБА_9 дочекався темряви 08 вересня 2016 року близько 2 год. ночі взяв привезені з собою ліхтарик і цвяхотяг та пішов до церкви Святого Великомученика Дмитрія, яка знаходиться по АДРЕСА_2 . Підійшовши до території церкви, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через ворота, підійшов до будови церкви де за допомогою цвяхотяга відчинив подвійні бокові двері церкви, та проник у середину приміщення. Таємно викрав грошові кошти у сумі 9 200 гривень, які знаходились у металевій скриньці для пожертв біля Тетраподу та у металічному сейфі у кімнаті паламаря, чим заподіяв релігійній громаді церкви Святого Великомученика ОСОБА_10 майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину. Не заперечив встановлені фактичні обставини справи, окрім відомостей щодо судимості та належності до громадянства. Зазначив, що на початку вересня 2016 року він з метою вчинення крадіжки коштів з церкви приїхав у м. Галич, де дочекався темноти і вночі пішов на подвір`я церкви, яка знаходиться у центрі міста. Будучи на території церковного подвір`я, він знайшов драбину та шнур, але де саме не пригадує, яку приклав до вікна з правої сторони по відношенню до центрального входу. Після цього він підліз до вікна, у якому розбив шибку каменем, і проник усередину, спустившись до низу по знайденому шнуру. Будучи всередині церкви, він викрав зі скриньок, які знаходились у трьох місцях, грошові кошти різними купюрами у сумі понад 1 тис. грн.

Через декілька днів після вчинення цієї крадіжки, він обікрав церкву у с. Задністрянськ Галицького району, куди також приїхав ввечері. Дочекавшись темноти, він з допомогою привезеного з собою цвяхотяга, який у подальшому був вилучений у нього працівниками поліції, взломав подвійні двері з правої по відношенню до центрального входу сторони і проник усередину, звідки викрав грошові кошти зі скриньки для пожертв, яку виявив у приміщенні та із металічного сейфу, взломавши його з допомогою цвяхотяга. Яку конкретно суму грошей викрав з даної культової споруди обвинувачений не пригадав, зазначивши, що гроші у сейфі були перемотані гумкою і їх кількість могла відповідати сумі, вказаній в обвинувальному акті.

У подальшому він поїхав у м. Івано-Франківськ, де цього ж дня близько 17 години був затриманий працівниками поліції у кафе неподалік автовокзалу, які вилучили у нього грошові кошти, що залишились, знаряддя злочину, а також окремі його особисті речі, серед яких одяг, взуття, мобільні телефони та інше.

У вчиненому розкаюється, обіцяє по мірі можливості відшкодувати релігійним громадам завдані збитки і просить суворо його не карати.

Зазначає, що є громадянином Російської Федерації. Народився на території Російської Федерації, його батьки перебували у шлюбі. Батько був громадянином Російської Федерації. Орієнтовно протягом року після народження проживав у Росії, реєстрація його народження здійснена у Росії. В 1993 році батьки припинили спільне проживання і він з матір`ю переїхав проживати в Україну. Батько, наскільки йому відомо помер. Вироки Рогатинського районного суду Івано-Франківської області, Козівського районного суду Тернопільської області, Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області зазначені в обвинувальному акті, постановлені не щодо нього, а відносно іншої особи ОСОБА_3 - громадянина України, а тому не можуть бути доказом його судимості. Вирок від 01 липня 2016 року Костопільського районного суду Рівненської області ухвалений щодо нього, однак такий не набрав законної сили.

Представник релігійної громади церкви Різдва Христового ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що в один із днів на початку вересня 2016 року, прийшовши до храму та відчинивши двері, побачив у приміщенні безлад, серед якого були розкидані жертовні скриньки, з яких були зірвані кришки та відсутність у них грошових коштів. Побачив розбите вікно з правої сторони та прив`язаний до віконної рами шнур, що постійно зберігається у церковній дзвіниці. При подальшому огляді церкви виявив пропажу грошей з жертовної скриньки біля Тетраподу, а також відсутність ще однієї металевої скриньки з грошима, яка пізніше була виявлена у ріці Дністер. Про даний факт повідомив настоятеля храму та у поліцію, після чого разом з працівниками поліції прийняв участь в огляді храму. При цьому виявив розбите вікно у дверях дзвіниці, а також камінь, замотаний у матерію, якою, очевидно це вікно, а також вікно у церкві й було розбите. За підрахунками, з жертовних скриньок та з пластмасової коробки касирки пропали грошові кошти у сумі 1900 гривень. Інше майно викрадено не було. ОСОБА_3 завдані релігійній громаді збитки не відшкодував, однак громада не наполягає на їх поверненні та прощає борг. Вважає, що у поведінці ОСОБА_3 відсутнє каяття та просить суворо покарати обвинуваченого.

Представник релігійної громади церкви Святого Великомученика Дмитрія ОСОБА_6 показав, що про крадіжку з вказаного храму у с. Задністрянськ Галицького району дізнався приблизно за два дні після її вчинення. Зі слів його колеги з церковної десятки ОСОБА_11 відомо, що злочинець проник у Захрестя храму через подвійні двері з правої сторони церкви, звідки викрав грошові кошти у сумі близько 9 200 гривень. Громада має до обвинуваченого матеріальні претензії і просить суд винести йому суворе покарання.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Судом ухвалено дослідити докази щодо належності ОСОБА_3 до громадянства, попередніх судимостей. Розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

З урахуванням обставин, встановлених в судовому засіданні, а саме місця народження обвинуваченого, походження обвинуваченого батько громадянин Російської Федерації, слід констатувати належність ОСОБА_3 до громадян Російської Федерації. Незважаючи на заперечення обвинуваченого, вироки Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2007 року, Козівського районного суду Тернопільської області від 19 листопада 2007 року та Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2011 року постановлені саме щодо особи обвинуваченого. Дана обставина стверджується наявною в матеріалах справи довідкою про звільнення ОСОБА_3 з Райківецької виправної колонії по відбуттю покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 травня 2011 року (а.с. 37) та витягом з пошукової системи «Рубін» (а.с. 32-36).

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у інкримінованому йому діянні повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, так як він повторно таємно викрав чуже майно поєднано з проникненням в інше приміщення.

Обираючи обвинуваченому міру покарання суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 невизначено характеризується по місцю проживання. На обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Раніше неодноразово судимий за вчинені злочини проти власності. В період до 01 липня 2016 року перебував під вартою у зв`язку з застосуванням відповідного запобіжного заходу в період досудового розслідування та розгляду справи Костопільським районним судом Рівненської області. Вирок Костопільського районного суду Рівненської області не набрав законної сили і не може враховуватись при розгляді даної справи. Однак, слід врахувати те, що звільнившись з-під варти, ОСОБА_3 протягом нетривалого часу продовжив злочинну діяльність та вчинив ряд корисливих злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, є активне сприяння розкриттю злочину в спосіб дачі правдивих показань. Ознак щирого каяття в поведінці обвинуваченого суд не знаходить.

Обставини, які обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України відсутні.

Враховуючи особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає за доцільне обрати йому покарання в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано діяння у виді позбавлення волі. В строк покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України. Період строку попереднього ув`язнання слід визначити з 08 вересня 2016 року, а саме з часу затримання, моменту з якого через підкорення наказу ОСОБА_3 залишився поряд із уповноваженою службовою особою, що стверджується протоколом огляду місця події від 08 вересня 2016 року (а.с. 117 128).

Вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 01 липня 2016 року, який оскаржено і який не набрав законної сили, не враховується судом при призначенні покарання. В разі виникнення обставини після набрання згаданим вироком законної сили, яка зумовлює призначення покарання за сукупністю вироків, статтями 537, 539 КПК України передбачено порядок вирішення питань, пов`язаних з виконаннями вироків, в т.ч. і можливість визначення остаточного покарання за сукупністю вироків.

Слід вирішити питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України та про процесуальні витрати відповідно до ст. 126 КПК України.

Вирішити питання застосування (продовження) запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 рахувати з часу затримання, а саме з 08 вересня 2016 року.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_3 , попередньо обраний - тримання під вартою - залишити без змін.

В силу ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_3 зарахувати у строк покарання, строк попереднього ув`язнення період з часу затримання особи без ухвали слідчого судді, суду, тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження, а саме з 08 вересня 2016 року по дату набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи 7 482 грн. 60 коп. в доход держави.

Речові докази по справі:

- металевий прут-цвяхотяг, кишеньковий ліхтарик конфіскувати;

- матерчатий рюкзак чорного кольору; пару кросівок синьо-сірого кольору; чотири полотна для порізки металу та пилу для порізки металу; два зарядні присторої до мобільних телефонів; кросівки білого та сірого кольорів; шкіряну барсетку чорного кольору; шкіряний гаманець чорного кольору; ручку синього кольору; запальничку синього кольору, мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-S5660» з сім-картою; мобільний телефон марки «SAMSUNG» з сім картою; міні сім-карту Київстар; коробку з сім-картою Лайф; додаткову угода № 3 з ломбардом «Партнер»; довідку ПАТ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_12 ; запечатану коробку на сім-карту «МТС Україна»; блокнот записник; частину аркушу паперу із рукописними записами номерів телефонів та назв сіл і зупинок; аркуш паперу із зошита у клітку з рукописним написом номеру телефону та номеру банківської картки повернути ОСОБА_3 ;

- штани спортивні чорного кольору; штани джинсові синього кольору; куртку спортивну чорного кольору; коробку із вушними палочками; дві футболки сірого кольору на короткий рукав; коц бавовняний білого та сірого кольорів - вважати повернутими ОСОБА_3 ;

- аркуш паперу із зошиту у клітинку, на якому міститься рукописний напис про пожертви на церкву від 02.08.2015; п`ять гумок знищити;

- грошові кошти у сумі 2202 гривні вважати повернутими релігійній громаді церкви Великомученика Дмитрія с. Задністрянськ Галицького району Івано-Франківської області;

- конверт з написом «Пенсійний фонд України» та рукописними написами «Вуглива 1245 гривень», «1 Фреїк. 2 Хомич. 3 Костишин. 4 Фляк зберігати при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою протягом цього ж часу з моменту вручення копії вироку.

Суддя:ОСОБА_1