Номер провадження: 11-сс/785/1818/16
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.12.2016 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 року, якою відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Катарлик Біляївського району, Одеської області, не одруженого. Спільно проживаючого з ОСОБА_8 , з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: в АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого за ч. 1 ст. 187 КК України;
- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України в рамках кримінального провадження №70002759 застосованийзапобіжний захід у виді тримання під вартою;

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 на строк 60 днів, тобто до 04.02.2017 року в Одеському слідчому ізоляторі УДПС України в Одеській області.

Визначений розмір застави, у розмірі 60 розмірів мінімальних заробітних плат, що становить 82 680 грн.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання на строк до 8 років позбавлення волі, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: те, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, офіційно ніде не працює, немає реєстрації в м. Одесі, проживає з Новіковою в неофіційному шлюбі, тобто немає міцних соціальних зв`язків, знаходячись на волі може перешкоджати кримінальному провадженню.

Також слідчий суддя відмітив, що ОСОБА_7 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 зазначив, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки є незаконною та необґрунтованою, посилаючись на таке:

- прокурором не було доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 не може перешкоджати проведенню досудового розслідування, так як все по справі вилучено, а також не може впливати на потерпілих та свідків;

- слідчим суддею не враховано те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцність соціальних зв`язків, що на думку захисника свідчить про відсутність у ОСОБА_7 намірів переховуватись від органів досудового слідства та суду;
- висновки слідчого судді про наявність у кримінальному провадженні ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними, оскільки ґрунтуються на припущеннях, тяжкість покарання не може бути єдиною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

- також вважає, що в матеріалах кримінального провадження присутні матеріали, які в майбутньому можуть довести необґрунтованість підозри відносно ОСОБА_7 у скоєнні даного кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, захисника який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали судової справи, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону дотримався та врахував їх при постановленні ухвали.

Окрім того, при розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Разом з тим, відповідно до п. 219 рішення у справі Нечипорук та Йонкало проти України (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, які приєднані до матеріалів клопотання та наданими і дослідженими в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, а саме:

- протоколом прийняття заяви про скоєння кримінального правопорушення від 07.12.2016 р.;

- рапортом від 07.12.2016 року;

- протоколом огляду місця події від 07.12.2016 року;

- протоколом допиту у якості потерпілого від 07.12.2016 року;

Мотивуючи правильність висновків слідчого судді щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд також враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи захисника про те, що підозрюваний не може незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_7 , знаходячись на волі, з метою уникнути кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Окрім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_7 офіційно не одружений, не має на утриманні непрацездатних осіб, офіційно не працює, злочин, у вчиненні якого він підозрюється, вчинений ним з проникненням у приміщення, у зв`язку з чим вважає голослівними доводи захисту про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому, слідчий суддя, пославшись на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, визначив розмір застави, що не перевищує межі, передбачені п.2 ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 82 680 грн.
За таких обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, те що раніше він вже притягувався до кримінальної відповідальності, обставини вчинення злочину, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою на законі і підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції немає.
Керуючись ст.ст. 178, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 411, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 зашити без задоволення, ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України застосованийзапобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду Одеської області:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3