Справа № 755/6391/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) вироком Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2015 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
2) вироком Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2016 року за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
3) вироком Голосіївським районного суду м. Києва від 24.10.2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, до 2 років позбавлення волі;
4) вироком Дарницьким районного суду м. Києва від 10.02.2017 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, до 2 років 1 місяця позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України звільнено 10.02.2017 року по відбуттю строку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-
У підготовчому судовому засіданні, на розгляд поставлено питання про затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
Тож, заслухавши з даного питання учасників процесу, які вважали за необхідне затвердити дану угоду про примирення, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ч.1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути складена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.
Частиною 3 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Стаття 471 КПК України встановлює вимоги, яким повинна відповідати угода про примирення.
22 травня 2017 року між представником потерпілого ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення.
Згідно даної угоди сторони домовились, що загальна сума збитків (майнової шкоди) заподіяно обвинуваченим ТОВ «Епіцентр К» відповідає вартості двох світлодіодних ліхтарів марки «Expert Light Eax-FL1010-1LED», які ОСОБА_6 намагався викрасти та становить 375 (триста сімдесят п`ять) гривень 00 копійок.
Сторони дійшли згоди, що речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме: два ліхтарі марки «Expert Light Eax-FL1010-1LED», які ОСОБА_6 намагався викрасти, слід залишити у власності ТОВ «Епіцентр К».
Сторони погодили, що у випадку залишення у власності ТОВ «Епіцентр К» двох ліхтарів марки «Expert Light Eax-FL1010-1LED» загальною вартістю 375 (триста сімдесят п`ять) гривень 00 копійок, які являються речовими доказами у даному кримінальному провадженні, вироком суду, майнова шкода ТОВ «Епіцентр К» вважається повністю відшкодованою та ТОВ «Епіцентр К» не має будь-яких претензій до ОСОБА_6 .
Згідно ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, вчинив новий корисливий злочин протягом одного місяця після звільнення по відбуттю строку покарання, так відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 274 КПК України умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
Згідно даної угоди сторони дійшли згоди, яким чином розпорядитись речовими доказами, однак відповідно до ст. 100 КПК України, долю речових доказів у кримінальну провадженні вирішує суд при постановленні вироку, отже відповідно до п. 5 ч. 7 ст.474 КПК України очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що умови угоди суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, угода не відповідає вимогам п.п. 2, 5 ч. 7 ст. 474 КПК України, а відтак суд вважає за необхідне відмовити в затвердженні угоди та продовжити судове провадження у загальному порядку.
Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
В підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.
Крім того, зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.
В свою чергу, з реєстру матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження слідує, що обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжній захід у вигляді тримання під вартою, тож прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказавши, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а підстави для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні.
Представник потерпілого ОСОБА_4 при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого поклався на розсуд суду.
Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора та просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на інший більш м`який.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав захисника.
Вислухавши думку прокурора, представника потерпілого, захисника та обвинуваченого, вивчивши матеріали, суд приходить до наступного.
При вирішення клопотання прокурора, судом враховується той факт, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, відсутність офіційного місця роботи, соціальних зв`язків, а тому, приходить до висновку про наявність обставин, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може ухилитись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти нові злочини, а тому суд, керуючись ст. 331 КПК України, вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, обраний щодо них запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити ще на 60 днів.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Таким чином, суд на даному етапі розгляду кримінального провадження не вбачає підстав для не продовження застосування запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 або зміни його на більш м`який.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 468, 469, 474 КПК України,
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у відкритому судовому засіданні на 18 квітня 2017 року на 16 годину 00 хвилин в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, за участю прокурора, представника потерпілого та обвинуваченого.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на 60 днів тобто до 15 вересня 2017 року, включно.
Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено 21 липня 2017 року о 14 год. 45 хв.
Суддя: ОСОБА_1