Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 374/83/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2017 року м. Ржищів

Ржищівський міський суд Київської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

законних представників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ржищівського міського суду Київської області матеріали кримінального провадження № 0000197 від 22 березня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ржищів Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, на утриманні осіб не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
22 березня 2017 року приблизно о 16 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до адміністративного приміщення Ржищівського ВП Обухівського ВП ГУНП в Київській області, розташованого за адресою: вул. Соборна, 34, м. Ржищів Київської області, для отримання допомоги від правоохоронців.

Підійшовши до приміщення поліції і побачивши, що центральні двері до відділення поліції зачинені, не знаючи, що вхід до цієї будівлі здійснюється через інші двері, ОСОБА_7 вирішив розбити скло у вікні та показати таким чином своє обурення бездіяльністю, на його думку, працівників поліції.

Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, незважаючи на присутніх сторонніх осіб, ОСОБА_7 , діючи умисно, раптово, керуючись хуліганськими мотивами, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, з метою підриву авторитету правоохоронних органів у громадян, знайшовши поблизу будівлі цеглину, кинув її у шибку вікна у приміщенні вказаного відділення поліції, чим привернув до себе увагу перехожих та оточуючих його громадян. Вчинивши зазначені дії, ОСОБА_7 почав тікати від вказаного приміщення.

У цей час ОСОБА_11 , перебуваючи поруч з багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться біля Ржищівського ВП, побачивши такі протиправні та незаконні дії ОСОБА_7 та втечу його з місця вчинення злочину, виконуючи свій громадський обов`язок щодо затримання правопорушника, маючи намір наздогнати та затримати ОСОБА_7 , побіг за ним.

ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи, що ОСОБА_11 виконує свій громадський обов`язок з охорони громадського порядку, який полягав у припиненні хуліганських дій та затриманні правопорушника, почав чинити йому активну протидію, а саме продовжив тікати та у той момент, коли ОСОБА_11 наздогнав його,- почав чинити опір ОСОБА_11 , тобто вириватися з рук останнього, щоб залишити місце вчинення злочину та уникнути відповідальності за вчинене. У зв`язку з цим ОСОБА_11 застосував фізичну силу, а саме: повалив ОСОБА_7 на землю, стримуючи його при цьому, і зателефонував до начальника Ржищівського ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 та повідомив про зазначену подію.

ОСОБА_5 , перебуваючи на той час при виконанні службових обов`язків начальника Ржищівського ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області та, виконуючи свої службові обов`язки поліцейського, на власному автомобілі марки Тоуоtа моделі Rav4, н.з. НОМЕР_2 , прибув до Ржищівського ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області за вказаною адресою.

Отримавши на місці від ОСОБА_11 затриманого правопорушника, ОСОБА_5 , не застосовуючи фізичної сили та даючи останньому можливість вільно рухатися, звернувся до ОСОБА_7 з питанням, чому він вибив шибку у вікні приміщення вказаного відділення поліції. ОСОБА_7 відповів, що зробив це у зв`язку з тим, що це відділення поліції не працювало, на його думку, і він не мав змоги звернутися до правоохоронців по допомогу з приводу того, що за годину до цього його побили невідомі особи у розважальному закладі "Джварі".

При цьому ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, незважаючи на присутніх сторонніх осіб, діючи умисно, безпричинно, керуючись хуліганським мотивом, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, що виразилося у тому, що він уперто не припиняв тривалий час своїх вказаних протиправних дій, з метою підриву авторитету правоохоронних органів у громадян, почав гучно висловлювався до ОСОБА_5 у агресивній формі, використовуючи у своїй мові нецензурні і образливі вирази.

Щоб заспокоїти ОСОБА_7 присутня на місці у цивільному одязі поліцейська ОСОБА_12 , яка, помітивши конфлікт, підійшла до них, зателефонувала до брата ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , повідомила йому про виниклий конфлікт і попросила останнього прибути до них на місце, що останній і виконав, негайно прибувши на місце на власному автомобілі.

У цей час ОСОБА_7 продовжував гучно висловлюватися до ОСОБА_5 у агресивній формі, використовуючи у своїй мові нецензурні і образливі вирази, чим принижував його честь і гідність, а також почав погрожувати насильством і убивством сину начальника Ржищівського ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області.

Своїми умисними зухвалими діями, вчиненими з хуліганським мотивом, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що полягала у нахабно виявленому, зневажливому ставленні винного до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності, ОСОБА_7 привернув до себе увагу перехожих та оточуючих їх громадян, в тому числі і дітей, які відпочивали на той час на дитячому майданчику. Останні, перебуваючи поруч, внаслідок зухвалих хуліганських дій ОСОБА_7 , припинили свій відпочинок та слухали сварку з нецензурною лайкою ОСОБА_7 , пов`язану з відмовою виконати законні вимоги ОСОБА_5 , тобто припинити дії пов`язані з порушенням громадського порядку.

У зв`язку з такими протиправними діями ОСОБА_7 працівник поліції ОСОБА_5 продовжував робити йому зауваження та висловив вимогу припинити протиправну поведінку.

На законні вимоги працівника поліції ОСОБА_7 не реагував та продовжував поводити себе агресивно. Скориставшись присутністю на місці рідного брата ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки в суспільстві, діючи з особливою зухвалістю, що вразилося в тому, що він, перебуваючи в громадському місці в присутності інших громадян уперто не припиняв своїх протиправних дій тривалий час, знаючи при цьому, що ОСОБА_5 є поліцейським та виконує свої службові обов`язки поліцейського, та винятковим цинізмом, що виразилося у висловлюванні у присутності дітей, які за ним спостерігали, нецензурними словами відносно вказаного працівника поліції, зробив спробу наблизитися до ОСОБА_5 та ударити руками останнього, щоб спровокувати бійку.

Присутній на місці ОСОБА_10 у зв`язку з такими умисними протиправними хуліганськими діями ОСОБА_7 з метою виконання свого громадського обов`язку щодо припинення хуліганських дій останнього, вчинив йому активну протидію, а саме: став між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і намагався неодноразово заспокоїти свого брата, відштовхуючи його руками назад та не підпускаючи до ОСОБА_5 .

Продовжуючи чинити опір ОСОБА_10 , тобто вчиняючи активну протидію виконанню останнім свого громадського обов`язку щодо припинення хуліганських дій, ОСОБА_7 , діючи умисно, не реагуючи на вимоги поліцейського ОСОБА_5 та ОСОБА_10 припинити свої протиправні дії, проявляючи особливу зухвалість та зверхність у відношенні до поліцейського, застосовуючи фізичне насильство щодо нього, в той час, коли ОСОБА_10 у черговий раз відштовхував його від ОСОБА_5 , наніс удар ногою останньому у область паху.

З метою фіксації таких незаконних хуліганських дій ОСОБА_7 , ОСОБА_5 дістав свій мобільний телефон та почав ним здійснювати з використанням вбудованої у цей пристрій відеокамери зйомку поведінки правопорушника, що обурило останнього.

У зв`язку з цим, ОСОБА_7 , діючи умисно, зухвало, з хуліганських мотивів, продовжуючи чинити опір діям свого брата ОСОБА_10 , який виконував свій громадський обов`язок щодо припинення хуліганських дій, підбіг до ОСОБА_5 і, застосовуючи фізичне насильство, руками почав наносити удари по ОСОБА_5 намагаючись потрапити в обличчя останньому. Зробивши три спроби завдати руками удару у обличчя ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , не припиняючи свої хуліганські дії, у черговий раз підбіг до цього працівника поліції та з метою спричинення йому тілесних ушкоджень кулаком правої руки справа наліво завдав один удар в обличчя ОСОБА_5 в область щелепи зліва, в нижню її частину, одночасно з цим вибивши з рук ОСОБА_5 мобільний телефон, яким той здійснював відео зйомку.

У момент, коли ОСОБА_5 намагався підняти свій пошкоджений телефон, ОСОБА_7 , діючи умисно з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, наніс ще один удар ОСОБА_5 ногою в область паху.

З метою припинення посягання на своє здоров`я та попередження інших можливих тяжких наслідків, що могли настати в ситуації, яка склалася, працівник поліції ОСОБА_5 у відповідності до вимог пп 1, 2, ч. 1 ст. 42, ст.ст. 44, 45 Закону України "Про Національну поліцію", застосував до правопорушника фізичний вплив (силу), а саме: долаючи активну протидію ОСОБА_7 , спрямовану на перешкоджання йому виконати свій службовий обов`язок, що виразилося у тому, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що буде затриманий внаслідок своїх вчинених умисних, протиправних, хуліганських дій, намагався раптово втекти з місця вчинення злочину, виконав прийом рукопашного бою "загин руки за спину".

Під час виконання службових обов`язків ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 3 від 9 січня 2017 року спричинено тілесне ушкодження у вигляді забою легкого ступеня м`яких тканин в ділянці нижньої щелепи зліва. Наявне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень.

У подальшому ОСОБА_7 , який не припиняв своїх протиправних дій і вів себе агресивно, з застосуванням фізичної сили поміщено до службового автомобіля та доставлено до Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

ОСОБА_5 згідно наказу № 145о/с від 28 лютого 2017 року перебуває у поліції на займаній посаді з 28 лютого 2017 року до цього часу. На час вчинення щодо нього злочину безпосередньо виконував свої службові обов`язки, передбачені Законом України "Про Національну поліцію".

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 345 КК України визнав частково та суду показав, що 22 березня 2017 року він приїхав із Республіки Чехія. У м. Ржищів він проживає з матір`ю і братом. Він отримав травму голови у 2009 році, після чого йому була встановлена інвалідність у 2010 році, на даний час третя група. У зв`язку із травмою у нього часто бувають судоми, епілептичні приступи, він може втратити свідомість, вживає ліки, проходить курс лікування у невропатолога двічі на рік, та перебуває на обліку у цього лікаря. До кримінальної відповідальності не притягувався, притягувався до адміністративної відповідальності - дрібне хуліганство.

22 березня 2017 року він вдома трохи випив, близько 200 гр. алкоголю. Коли зайшов до магазину МП "Джварі", там його вдарили в обличчя. Він пішов до приміщення поліції, щоб поскаржитись, але побачив, що вхідні двері зачинені, тоді зателефонував братові та дізнався, що поліція не працює. Тому він обурився та розбив камінцем вікно, потім пішов до поліклініки. Хто його затримував він не пам`ятає, ОСОБА_13 не бачив, бачив лише, що хтось за ним біжить, тому тікав. Пам`ятає, що був ОСОБА_5 , він був у цивільному одязі, він знає, що той працює начальником поліції, потім ОСОБА_5 близько години знімав все на мобільний телефон. Пам`ятає, що хтось його повалив на землю, спочатку ОСОБА_5 , потім ОСОБА_14 його притискали до землі. Обидва були не у форменому одязі. Потім прийшла ОСОБА_15 та його брат ОСОБА_16 . Все це відбувалось після 15 години. Він нецензурними словами нікого не обзивав та не погрожував. Ніхто не пропонував йому пройти до відділення поліції.

Обвинувачений ОСОБА_7 зазначав, що шкоду відшкодував повністю, у вчиненому щиро розкаювався, та просив суд суворо його не карати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначав, що сторонніх людей під час інциденту не було, ОСОБА_5 , ОСОБА_12 були у цивільному одязі, крім того, ОСОБА_5 був на власному автомобілі, сказав, що в автомобілі знаходяться його діти. Крім того, поліцейський не виконував обов`язки по охороні громадського порядку. На лавці метрів за 50 були дорослі люди, дітей поряд не було. Нецензурні слова ОСОБА_17 вживав, однак звертався до Причепи на "ви". Опір громадянину ОСОБА_11 та своєму брату ОСОБА_10 обвинувачений не чинив. Також просив виключити із обвинувачення посилання на виконання потерпілим обов`язку по охороні громадського порядку, та посилання на те, що потерпілий попереджував ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність. Крім того, у обвинуваченого не було прямого умислу на вчинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що 22 березня 2017 року йому зателефонувала ОСОБА_15 , щоб він приїхав забрав свого брата ОСОБА_7 , оскільки він розбив вікно у приміщенні відділення поліції. Коли він приїхав ОСОБА_13 вже не було. Побачив, що ОСОБА_18 і ОСОБА_5 спілкується. У розмові вони обидва застосовували нецензурні слова, тому він став поміж ними, щоб розборонити їх. Потім ОСОБА_5 дістав мобільний телефон та почав говорити про те, щоб ОСОБА_17 повторив усе сказане на камеру. Він просив ОСОБА_5 прибрати телефон, оскільки їх дратувала зйомка на відеокамеру телефону. У подальшому телефон впав і розбилось скло, але він працював. Він сам заламав руки ОСОБА_17 та передав ОСОБА_5 . Він вважає, що ОСОБА_5 не правий, він сам провокував ОСОБА_17 на хуліганські дії, бігав за ним та просив повторити нецензурні слова на камеру, але повинен був спрацювати як поліцейський, застосувавши психологічні методи. У ОСОБА_17 були ушкодження голови, ліктів.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні як свідок показав, що на даний час претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_7 не має. З жовтня 2016 року створено Ржищівський відділ поліції. Адміністративна будівля постійно працює, на місці працює він та ДІМ - ОСОБА_19 . Для громадян у будівлі є два входи: центральний і боковий (додатковий). 22 березня 2017 року оголошення про наявність другого входу на будівлі не було. Того ж дня він виїжджав на місце події (крадіжка) працював зі свідками. Потім забрав сина із садочка, тому дитина була в салоні його автомобіля, був одягнутий в цивільний одяг. О 16 год. 30 хв. йому зателефонував ОСОБА_20 та повідомив, що у будівлі поліції розбито скло вікна. Коли він приїхав, то побачив, що ОСОБА_20 стояв, а ОСОБА_18 сидів біля сходів сусіднього з поліцією приміщення фотостудії. ОСОБА_18 опір не чинив, ушкоджень ні в кого не було. ОСОБА_21 він знає близько 10 років, знає, що той переніс операцію на голові. Коли запитав ОСОБА_13 що сталося, він розповів, що ОСОБА_18 кинув камінь у вікно будівлі, він його затримав. На вулиці були ще інші громадяни, яких він не знає. Приміщення на той час дійсно було закрито, ОСОБА_18 питав чому закрито приміщення. Пройти до приміщення поліції він не пропонував. Коли ОСОБА_18 просив зателефонувати його брату, то ОСОБА_15 , яка також підійшла до будівлі, зателефонувала ОСОБА_22 та повідомила про подію. Від ОСОБА_21 він дізнався, що його образили в магазині і з цією претензією він прийшов до поліції. До приїзду брата він був спокійний, скаржився на бездіяльність поліції, іноді висловлювався нецензурною лайкою. Коли приїхав брат ОСОБА_21 , то він почав на нього кричати, потім став ображати і його. Він намагався зняти все на телефон. Коли ОСОБА_17 почав його ображати, ОСОБА_23 став між ними, намагаючись це припинити, та просив не знімати на телефон. ОСОБА_18 почав кидатись на нього з бійкою, вдарив його рукою в обличчя та двічі ногою в область паху. Усього йому було завдано три удари. ОСОБА_23 його відкинув. Під час удару, у нього випав телефон та розбився. Потім ОСОБА_23 заломив ОСОБА_24 руку і тримав до приїзду поліцейських. Під час цих подій ОСОБА_18 викрикував погрози на його адресу до його сім`ї та пошкодження майна. Ці погрози він не сприймав серйозно, знаючи ОСОБА_21 , це була більше як лайка. До приміщення поліції не пропонував пройти, оскільки вважав, що приїде брат і конфлікт буде вичерпаний. Ці події відбувались на відстані 8-15 метрів від приміщення поліції. На дитячому майданчику були діти та їхні батьки, які спостерігали за подіями.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що він не знає обвинуваченого, ОСОБА_5 знає. Близько 16 год 30 хв. 22 березня 2017 року він знаходився біля адміністративної будівлі Ржищівського ВП, почув звук розбиття скла та побачив чоловіка, який почав тікати. Він не міг бачити, що саме той чоловік розбив скло. Він його наздогнав і прижав до стіни, затримав біля поліклініки, він тримав його рукою та просив не кричати. Він здогадувався, що чоловік був у стані алкогольного сп`яніння. Підійшла ОСОБА_15 і він попросив зателефонувати ОСОБА_5 , потім зателефонував йому сам. ОСОБА_5 сказав, що сина забирав з дитячого садка. Він утримував ОСОБА_21 рукою, оскільки той хотів залишити місце події. Відділення поліції по суті не працювало, ще не набраний штат. Коли приїхав ОСОБА_5 він передав йому ОСОБА_25 . ОСОБА_18 кричав до ОСОБА_5 , хотів підскочити, щось пояснити. ОСОБА_5 був на власному автомобілі та у цивільному одязі, ОСОБА_15 також у цивільному. При затриманні ОСОБА_21 він його тримав за руку, тягнув до будинку, тобто чинив дії по забезпеченню громадського порядку та з метою відшкодування збитків за розбите скло. ОСОБА_18 нецензурною лайкою не виражався.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що 22 березня 2017 року ОСОБА_5 просив підійти оформити крадіжку. Їй зателефонувала ОСОБА_26 та повідомила, що побиті вікна у будівлі поліції. Коли вона підійшла, то побачила, що на землі сидів ОСОБА_18 , він сварився, нецензурно виражався. Він не заперечував, що розбив вікно, казав: "Ржищівська поліція не працювала". Тоді вона зателефонувала ОСОБА_27 . ОСОБА_5 дав вказівку опитати свідків у магазині ПП "Джварі" щодо нанесених ОСОБА_24 ушкоджень. Вона пішла. Коли повернулась, то був брат ОСОБА_28 . Вона побачила, як ОСОБА_18 вдарив ОСОБА_5 в пах. ОСОБА_17 вів себе агресивно, погрожував дітям ОСОБА_5 завдав удар в щелепу правою рукою, вибив телефон, потім ще раз завдав удар в пах. Викликали слідчу групу. Під час цих подій на дитячому майданчику були діти з батьками, було чоловік 20, потім всі розбіглися. ОСОБА_5 не був у форменому одязі, та приїхав на власному автомобілі. У нього в автомобілі сиділа дитина. Коли вона підійшла, то ОСОБА_20 вже відходив. Крім того, пояснила, що офіційно відділ поліції ще не відкритий, але періодично вони були у відділенні. Працювали так: з 9 год. до 18 год. у відділенні були ОСОБА_5 та дільничний. Вхід був відчинений збоку, а не центральний з цілей безпеки. У газеті "Ржищів" було повідомлено про графік прийому, на фасаді будівлі повідомлення не було. ОСОБА_18 був збуджений, оскільки отримав тілесні ушкодження. Він чітко знав, що йшов до відділення поліції, сказав, що його брат направив. Він сварився і з братом, і з ОСОБА_5 . ОСОБА_23 стояв перед ОСОБА_29 , намагаючись його зупинити, але той завдав удар в пах ОСОБА_5 . Вони не пропонували ОСОБА_24 пройти до відділення поліції. Не чула, щоб ОСОБА_5 попереджав ОСОБА_21 про кримінальну відповідальність, він намагався його заспокоїти. Знімав його на мобільний телефон та задавав питання. ОСОБА_17 кричав, що поліція у м. Ржищеві не працює. Кричав погрози в адресу дитини ОСОБА_5 , кричав про намір вступити з ним в інтимний зв`язок. Все відбувалось години півтори до приїзду наряду поліції.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_30 показала, що 22 березня 2017 року близько 18 години вона була на дитячому майданчику, що поблизу відділення поліції у м. Ржищів. З нею був син (5 років) та дочка (7 років) її куми. На майданчику ще були інші діти близько 6 осіб років по 12 кожному. ОСОБА_21 вона побачила біля магазину ПП "Джварі", той на її думку, був у стані алкогольного сп`яніння. Потім він прийшов до відділення поліції, кинув камінь у вікно і розбив його. Коли ОСОБА_17 почав тікати, то за ним побігло двоє людей, вони його затримали. Під час цього діти слідкували за подіями. До неї підійшов її п`ятирічний син та сказав, що там бійка і йому страшно. Коли приїхав ОСОБА_5 вона бачила, що він бігав з мобільним телефоном та знімав на відео ОСОБА_17 . Останній сидів, присівши біля фотостудії. Бійку вона не бачила. Через години дві ОСОБА_17 намагався втекти, його затримали, скрутили руки за спину, при цьому він трохи виривався, деякий час був агресивний, потім сидів спокійно.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_31 показала, що 22 квітня 2017 року (точну дату вона не пам`ятає, приблизно в 20-х числах) близько 17 години вона йшла повз будівлю Ржищівського ВП. Побачила як ОСОБА_18 розбив вікно. Вона зателефонувала ОСОБА_12 . В той же час ОСОБА_17 затримав ОСОБА_32 . Потім прийшов ОСОБА_5 і ОСОБА_33 . Вона чітко бачила, як ОСОБА_5 вийшов із бокового входу приміщення поліції, був одягнутий у цивільний одяг. ОСОБА_20 передав ОСОБА_5 затриманого, а сам пішов. Хвилин через 20 приїхав ОСОБА_23 ОСОБА_18 поводив себе неадекватно, намагався затіяти бійку. ОСОБА_5 тримав його за руки, намагався здійснювати відео зйомку на мобільний телефон, при цьому ОСОБА_23 намагався його стримати, відштовхував ОСОБА_17 руками, він стояв обличчям до нього. ОСОБА_17 вдарив ОСОБА_5 в обличчя в щелепу, з рук випав телефон, потім ОСОБА_17 зробив ще удар в пах. По обличчю було два удари. Потім ОСОБА_21 затримали до часу прибуття патруля поліції. Всі події тривали близько 1,5 - 2 годин. На будівлі була табличка, де написано, що це відділення міліції. Після затримання ОСОБА_17 виражався нецензурною лайкою, весь час намагався втекти. Неподалік на дитячому майданчику було багато дітей. Вона не чула, щоб ОСОБА_5 представлявся перед ОСОБА_34 . Вона неодноразово бачила, що працівники поліції заходять у боковий вхід, центральний вхід закритий.

Крім часткового визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у вчиненні злочинів підтверджується матеріалами кримінального провадження. Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювались обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд приймає до уваги матеріали кримінального провадження.

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 22 березня 2017 року, з якого встановлено, що ОСОБА_5 повідомив про отримання тілесних ушкоджень під час виконання ним службових обов`язків від гр. ОСОБА_7 (а.с.27-28 т.2).

Протокол огляду місця події від 22 березня 2017 року та фото таблицями до нього, з яких встановлено, що було оглянуто приміщення Ржищівського ВП Обухівського ВПГУНП у Київській області, під час якого виявлено розбите вікно. Фото таблиці містять зображення фасаду будівлі, загальний вигляд таблички, розміщеної на фасаді, розбите вікно, фрагменти скла на асфальті, фрагменти бетону (а.с. 34-40 т.2).

Протокол №5 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 22 березня 2017 року, з якого встановлено, що ОСОБА_7 22 березня 2017 року о 18 год. 50 хв. перебував у стані сп`яніння - 1,6 проміле (а.с.65 т.2).

Висновок експерта № 20 від 23 березня 2017 року, з якого встановлено, що у ОСОБА_5 виявлений забій легкого ступеня м`яких тканин в ділянці нижньої щелепи зліва. Наявне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.с.75 т.2)

Протокол проведення слідчого експерименту від 27 квітня 2017 року, оптичний носій DVD- диск "Videx Mamba", з відеозаписом слідчого експерименту та фото таблиці до нього (а.с. 118 - 126 т.2), з яких встановлено, що у приміщенні адміністративної будівлі Ржищівського ВП за участі потерпілого ОСОБА_5 було проведено слідчий експеримент, під час якого потерпілий ОСОБА_5 повідомив та розповів про обставини спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Під час судового засідання було переглянуто наступні відеозаписи (а.с. 128 -130 т.2). Оптичний носій DVD - диск містить 2 відео файла, загальним об`ємом 4,2 Gb. Переглянуто два відео файли, об`ємом 633 Кб, та об`ємом 22 287 Кб. З них встановлено, що ОСОБА_5 ведеться зйомка ОСОБА_7 , який веде себе агресивно, погрожує фізичною розправою над родичами - синами потерпілого ОСОБА_5 . Потім він відповідає на питання, як це сталося, що він прийшов до відділення поліції, щоб поскаржитись, що його вдарили в магазині ПП "Джварі", але відділення не працює. Далі просить вибачення у ОСОБА_5 , звертаючись до нього як до начальника поліції, а також просив останнього не застосовувати до нього затримання.

Протокол огляду речей та документів від 27 квітня 2017 року, оптичний носій DVD- диск "Videx Mamba" та фото таблиці до нього (а.с.128-132 т.2), з яких встановлено, що у приміщенні Ржищівського ВП Обухівського ВПГУНП у Київській області потерпілий ОСОБА_5 надав оптичний носій DVD- диск "Videx Mamba", об`ємом 4,7 Gb з двома відеозаписами, які він скопіював зі свого телефону, на відео містяться відомості про поведінку ОСОБА_7 під час спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Захисником ОСОБА_8 у судовому засіданні було заявлено про те, що ці докази недопустимі, оскільки під час відео ОСОБА_5 було застосовано примус стосовно ОСОБА_7 .

Однак, суд відхиляє ці доводи захисника, оскільки під час перегляду вказаних відео фалів у судовому засіданні встановлено, що зазначені дії не містять ознак істотного порушення прав і свобод людини в розумінні ст. 87 КПК України.

Постанову про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 28 квітня 2017 року, з якої встановлено, що визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000197 від 22 березня 2017 року оптичний носій DVD- диск "Videx Mamba", об`ємом 4,7 Gb з двома відео файлами з відеозаписами (а.с.133-134 т.2).

Під час судового засідання було переглянуто наступні відеозаписи (а.с.137-142 т.2)

Оптичний носій DVD - диск містить 45 відео файлів, загальним об`ємом 363 МБ. Переглянуто файли: DVR 8_7_20170322_181849, DVR 8_7_20170322_181959, DVR 8_7_20170322_170322, DVR 8_7_20170322_182808, DVR 8_7_20170322_182903, DVR 8_7_20170322_182930, DVR 8_7_20170322_183042, DVR 8_7_20170322_183314, DVR 8_7_20170322_184645, DVR 8_7_20170322_184848, DVR 8_7_20170322_184916. З них встановлено, що до вхідних дверей адміністративної будівлі Ржищівського ВП підійшов чоловік, посмикав двері. Двері не відчинились. Чоловік розмовляє по мобільному телефону. ОСОБА_7 підтвердив, що на відео він. Під час цього неподалік будівлі стоїть автомобіль RAV 4. Представник потерпілого ОСОБА_6 підтвердив, що автомобіль належить ОСОБА_5 . Далі видно, що ОСОБА_7 кинув камінь у скло будівлі поліції та розбив його, після чого почав тікати з місця події. ОСОБА_11 побіг за ОСОБА_7 за ріг сусідньої будівлі. Після розбиття скла до місця події підбігло декілька людей. Далі також видно про спроби ОСОБА_7 нанести удари ногами невстановленій особі. При цьому за цими подіями спостерігає декілька молодих людей.

Захисником ОСОБА_8 у судовому засіданні було оголошено зауваження щодо часу здійснення відео зйомки, зазначеному на відео та фото таблицях. Потерпілим у судовому засіданні надано пояснення, що час на відеокамері не відрегульовано, час із запізненням на 2 години.

Протокол огляду речей і документів від 27 квітня 2017 року, оптичний носій DVD- диск "Axent" з відеозаписом з 45 відео файлами та фото таблицями до нього, з яких встановлено, що було оглянуто оптичний носій - DVD- диск "Axent", на якому містяться 45 відео файлів, загальним об`ємом 363 Мb (а.с.137-148 т.2).

Постанову про визнання речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 28 квітня 2017 року, з якої встановлено, що визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000197 від 22 березня 2017 року оптичний носій DVD- диск "Axent", на якому містяться 45 відео файлів, загальним об`ємом 363 Мb (а.с.149-150 т.2).

Суд приймає до уваги матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 .

Висновок судово-психіатричної експертизи № 227 від 26 квітня 2017 року, з якого встановлено, що ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав та страждає на даний час на органічне ураження головного мозку травматичного генезу (наслідки перенесеної тяжкої відкритої черепно-мозкової травми 7 вересня 2009 року) у вигляді легких когнітивних розладів та помірно виражених емоційно-вольових розладів та судомних нападів в анамнезі. ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій міг та може в даний час усвідомлювати свої дій та керувати ними, але не повною мірою. ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги за місцем перебування (а.с. 106-108 т.2).

Прибутковий касовий ордер від 26 квітня 2017 року про оплату ОСОБА_7 коштів за придбання склопакета з монтажем (а.с.154, 155 т.2).

Копію паспорта, серії НОМЕР_3 , виданого Ржищівським МВМ ГУ МВС України в Київській області 9 квітня 2002 року, з якого встановлено, що ОСОБА_7 є громадянином України (а.с.170 т.2).

Копію паспорта, серії НОМЕР_4 від 17 жовтня 2013 року, з якого встановлено, що ОСОБА_7 має паспорт для виїзду за межі України (а.с.172 -173 т.2).

Вимогу про судимість № 1624/109/1009/1/02-17 від 22 березня 2017 року, з якої встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий (а.с. 174 т.2).

Довідку поліклінічного відділення Кагарлицької ЦРЛ № 273 від 24 березня 2017 року, з якої встановлено, що ОСОБА_7 за наркологічною допомогою не звертався і на обліку в наркологічному кабінеті Кагарлицької ЦРЛ не перебуває (а.с. 177 т. 2).

Довідку поліклінічного відділення Кагарлицької ЦРЛ № 99 від 24 березня 2017 року, з якої встановлено, що ОСОБА_7 за психіатричною допомогою не звертався і на "Д" обліку в психіатричному кабінеті не перебуває (а.с. 178 т.2).

Характеристику, видану виконавчим комітетом Ржищівської міської ради Київської області від 24 березня 2017 року, з якої встановлено, що виконавчий комітет не має інформації та компрометуючих матеріалів про порушення норм і правил співжиття зі сторони ОСОБА_7 (а.с. 180 т.2).

Копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серії АВ № 0203582 від 29 вересня 2015 року, з якої встановлено, що ОСОБА_7 має третю групу інвалідності з 1 жовтня 2015 року. Інвалідність встановлена до 1 жовтня 2017 року. Рекомендовано лікування у невролога (а.с.181 т.2).

Індивідуальну програму реабілітації інваліда № 69 від 29 вересня 2015 року, з якої встановлено, що ОСОБА_7 була призначена реабілітаційна програма як інваліду ІІІ групи (а.с.182 т.2).

Заяву потерпілого ОСОБА_5 від 26 квітня 2017 року, з якої встановлено, що він не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_7 (а.с. 47 т. 1).

Досудову доповідь, подану Кагарлицьким МРВ з питань пробації ЦМУ з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, з висновку якої встановлено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його спосіб життя, що він раніше не судимий, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) (а.с. 67-69 т. 1).
Суд зауважує, що мотивом грубого порушення громадського порядку є явна неповага до суспільства. При цьому явною (очевидною як для винної особи, так і для потерпілих чи оточуючих) неповагою для суспільства вважається прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Обов`язковою ознакою хуліганства є вчинення таких умисних дій, що супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалося, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіяння тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Таку ж правову позицію містить постанова Пленуму Верховного Суду України N 10 від 22 грудня 2006 року "Про судову практику у справах про хуліганство".

Крім того, опір як кваліфікуюча ознака хуліганства виявляється в активній протидії представникові влади чи громадськості або іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, з метою позбавити зазначених осіб можливості виконати службовий чи громадський обов`язок з охорони громадського порядку. Опором можна вважати такі дії винного, як відштовхування, завдання побоїв, заподіяння тілесних ушкоджень тощо. При цьому опір має бути складовою частиною хуліганства, мати місце у період його вчинення. Такий опір охоплюється ч. 3 ст. 296 КК як кваліфікуюча ознака передбаченого нею злочину, а тому не потребує додаткової кваліфікації за частинами 2, 3 ст. 342 цього Кодексу. Винятком із цього є опір, поєднаний з таким насильством, що містить ознаки ще й іншого, більш тяжкого злочину (наприклад, ст. 121, ч. 3 ст. 345 КК та ін.).

Суд зауважує, що для кваліфікації дії винної особи за ч. 1 ст. 345 КК України достатньо встановити лише факт погрози працівнику правоохоронного органу або його близьким родичам у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Погроза може виявлятися у висловлюванні (усно, письмово, із застосуванням технічних засобів), а також жестах або інших діях, за допомогою яких винний залякує потерпілого вчиненням вбивства, застосуванням до нього насильства чи знищенням його майна. Для кваліфікації дій за ч. 1 ст. 345 цього Кодексу наявність реальних підстав побоювання потерпілим виконання погроз не є обов`язковою.
Під погрозою насильством слід розуміти погрозу заподіяння потерпілому побоїв чи тілесних ушкоджень.
Таку ж правову позицію містить постанова Пленуму Верховного Суду України N 8 від 26.06.92 "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду N 12 ( v0012700-97 ) від 03.12.97).

Досліджені по кримінальному провадженню докази визнані належними та допустимими, у своїй сукупності дають підставу суду зробити висновок, що вина обвинуваченого у інкримінованих злочинах доведена повністю.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_7 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, пов`язане з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, а саме: у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Також суд вважає доведеним те, що ОСОБА_7 вчинив умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а саме: у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Крім того, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_7 вчинив погрозу вбивством, насильством щодо близьких родичів працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, а саме: у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

Разом із тим, суд вважає необхідним виключити із формулювання обвинувачення ОСОБА_7 посилання на те, що потерпілий ОСОБА_5 виконував обов`язки по охороні громадського порядку, та на те, що потерпілий ОСОБА_5 попереджував ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність, оскільки ці обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Так, вищевикладена обставина, ще й знайшла своє відображення у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", де зазначено, що слід визнати правильною практику тих судів, які, отримавши на розгляд кримінальну справу з обвинувальним висновком та визнавши під час судового розгляду, що злочин вчинено в стані обмеженої осудності особою, яка внаслідок загострення наявного у неї психічного розладу потребує застосування примусових заходів медичного характеру, постановляють обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховують його психічний стан як пом`якшуючу покарання обставину з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 офіційно не працює, має постійне місце реєстрації та мешкання. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 227 від 26 квітня 2017 року ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав та страждає на даний час на органічне ураження головного мозку травматичного генезу (наслідки перенесеної тяжкої відкритої черепно-мозкової травми 7 вересня 2009 року) у вигляді легких когнітивних розладів та помірно виражених емоційно-вольових розладів та судомних нападів в анамнезі, під час скоєння інкримінованих йому дій міг та може в даний час усвідомлювати свої дій та керувати ними, але не повною мірою, тобто є обмежено осудним. За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується посередньо та обставини, що пом`якшують його покарання: щире каяття (при цьому обвинувачений зазначав, що не визнані ним обставини злочинів він не пам`ятає в силу хвороби) та активне сприяння у розкритті злочинів, усунення заподіяної шкоди та відсутність у потерпілого претензій матеріального та морального характеру.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами від 6 листопада 2009 року) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за законом віднесений до категорії злочину невеликої тяжкості, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із вказаних вимог закону обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе в умовах без ізоляції від суспільства, призначивши покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 345 КК України із застосуванням ст. 69, ст. ст. 70, 75, 76 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно із ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, дані про особу винного, який характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не повною мірою міг керувати своїми діями (обмежено осудний), потерпілий претензій матеріального та морального характеру немає.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, повне і добровільне відшкодування завданої злочином шкоди, також суд визнає ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій міг та може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними, але не повною мірою (обмежено осудний). Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення ним злочинів у стані алкогольного сп`яніння.
Перелічені вище пом`якшуючі покарання обставини суд визнає такими, що як у своїй сукупності, так і окремо, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим хуліганства, а тому, беручи до уваги ці обставини та враховуючи наведені дані про особу винного, який раніше ні в чому протизаконному заміченим не був, засудив свої дії і повідомив про свою готовність за них відповідати, вибачився перед потерпілим, суд знаходить можливим в даному конкретному випадку як виняток застосувати до ОСОБА_7 ст. 69 КК України і при призначенні йому покарання за ч. 3 ст. 296 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в ч. 3 ст. 296 КК України, у вигляді обмеження волі.
Крім того, беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити йому альтернативне позбавленню волі покарання за вчинені ним злочини в межах санкцій ч. 1 ст. 345 та ч. 2 ст. 345 КК України, обравши при призначенні покарання за сукупністю злочинів в цілому принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 369- 371, 373 -376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 345 та ч. 2 ст. 345 КК України, і призначити йому покарання за:
- ч. 3 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- ч. 1 ст. 345 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- ч. 2 ст. 345 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: оптичний носій DVD-диск "Videx Mamba", об`ємом 4,7 Gb, DVD-диск "Axent", на якому містяться 45 відео файлів загальним об`ємом 363 Мb, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Письмові документи, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Ржищівський міський суд Київської області.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя