Справа № 627/274/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.05.2017 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000067 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Костянтинівка Краснокутського району Харківської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого по АДРЕСА_2 , не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, маючого повну загальну середню освіту, не працюючого, раніше засудженого 24.01.2017 року вироком Краснокутського районного суду Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим терміном тривалістю 2 роки, за що судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в :
У період з 26 по 30 червня 2016 року, приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 прийшов до будинку свого знайомого ОСОБА_5 , що розташований по АДРЕСА_3 , та зрозумівши, що останнього на території домоволодіння немає та за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, маючи мету незаконного збагачення, зайшов на територію вищевказаного домоволодіння, звідки таємно, з приміщення літньої кухні, викрав 4 алюмінієвих каструлі ємністю 4 л. кожна, загальною вартістю 500 грн., а з подвір`я приставну металеву драбину з нержавіючої сталі довжиною 4 м., вартістю 1150 грн..

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь і розпорядився ним за своїм розсудом, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 15 від 14.02.2017 року, на загальну суму 1650 грн..

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю, не заперечував факту його вчинення при вищевикладених обставинах, пояснивши, що дійсно викрав чуже майно.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище та інше приміщення.
Визначаючи міру покарання для ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він осудний, раніше засуджений за вчинення злочину проти власності, на обліку у психіатричному кабінеті Краснокутської ЦРЛ не перебуває, однак, відповідно висновку судово-психіатричного експерта № 189 від 07.03.2017 року, страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_4 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Також обвинувачений перебуває на обліку у наркологічному кабінеті Краснокутської ЦРЛ та згідно акту № 52 судово-наркологічної експертизи від 07 березня 2017 року має синдром залежності до алкоголю , потребує лікування від алкоголізму, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, згідно довідки-характеристики Костянтинівської селищної ради, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному злочині.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України,є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння .

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, але на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком. Крім того, суд зазначає, що обвинувачений вчинив злочин до ухвалення вироку Краснокутським районним судом Харківської області від 24.01.2017 року, тому покарання слід призначити за сукупністю злочинів з застосуванням ч.4 ст.70 КК України. На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся. Арешт на майно не накладався. Судових витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Краснокутського районного суду Харківської області від 24.01.2017 року, більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: 4 алюмінієвих каструлі ємністю 4 л. кожна та приставну металеву драбину з нержавіючої сталі довжиною 4 м., що згідно розписки знаходяться на зберіганні у потерпілого, повернути потерпілому ОСОБА_5 ..

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1