Справа № 487/1908/17
Провадження № 1-кп/487/274/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
прокурора -ОСОБА_3
потерпілого-ОСОБА_4
в присутності обвинуваченої -ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження по кримінальному провадженню №0005559 від 26.11.2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК Українивідносно:
ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Миколаєва, громадянки України, заміжньої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , суд -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 25.11.2016 року, близько 18:05 годині, у місті Миколаєві, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «MAZDA-323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в салоні якого перебувала не сама, у темний час доби, рухалася по сухій, чистій, прямій ділянці, у крайній лівій смузі проїзної частини проспекту Центрального, яка має три смуги для руху, котрий здійснюється в одному напрямку, з боку вулиці Рюміна в напрямку вулиці Шосейної, зі швидкістю 30-35 км/год.
Рухаючись у вказаному напрямку, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться перед нерегульованим перехрестям проспекту Центрального та вулиці 8-го Березня, на проїзній частині проспекту Центрального, в районі будинку № 22 по проспекту Центральному та позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 (Пішохідний перехід) розділу 33 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами (далі - ПДР України) та дорожньою розміткою 1.14.1 (Зебра) розділу 34 ПДР України, водій ОСОБА_5 , грубо порушила вимоги п.п.2.3 «б», 12.3, 18.1 ПДР України, а саме проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою, не реагувала на її зміни, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, та, маючи об`єктивну можливість бачити, що на пішохідному переході перебуває пішохід, який створив їй небезпеку для подальшого руху вперед, не вжила заходів щодо зниження швидкості аж до повної зупинки керованого нею автомобіля, щоб дати дорогу пішоходу, для якого може бути створена перешкода або небезпека, хоча мала таку технічну можливість та продовжила рух у обраному нею напрямку, внаслідок чого допустила наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину проспекту Центрального в межах нерегульованого пішохідного переходу зліва направо відносно напрямку руху її автомобіля.
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, пішоходу ОСОБА_4 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді переломів 2-7 ребер праворуч, розриву акроміально-ключичного зчленування, забою м`яких тканин голови, які згідно із висновку судово-медичної експертизи за № 2107 від 23.01.2017, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (термін зростання кісток перевищує 21 добу).
Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п.2.3 «б», 12.3, 18.1 ПДР України , які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковано за ст.286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Потерпілий та обвинувачена, в судовому засіданні заявила клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, яке підтримали у судовому засіданні.
У судовому засіданні підозрюваний свою вину у вчинені інкримінованого їй злочину визнала у повному обсязі. У скоєному щиросердно розкаялася. Проти звільнення її від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами за ст.46 КК України та закриття відносно неї кримінального провадження не заперечувала.
У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотань про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України та закриття кримінального провадження не заперечував.
Суд заслухавши сторони кримінального провадження, приходить до наступного.
ОСОБА_5 вперше вчинила необережний злочин середньої тяжкості, примирилася з потерпілим, повністю відшкодувавши завдану йому шкоду.
Згідно ст.46 КК України - особа, яка вперше вчинила необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання потерпілого та обвинуваченої про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України, обґрунтоване та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284-286, 288 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Клопотання потерпілого та обвинуваченої про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст.286 ч.1 КК України - у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005559 від 26 листопада 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину передбаченого ст.286 ч.1 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати на проведення експертизи №1173 від 16.02.2017 в розмірі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати на проведення експертизи №1172 від 17.02.2017 в розмірі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України витрати на проведення експертизи №175 від 24.03.2017 в розмірі 703,68 грн.

Речовий доказ, а саме автомобіль «MAZDA - 323», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та зберігається у останньої - повернути власнику.

Речовий доказ, а саме флеш-карту «Smartbuy 32 GB Micro-SD», - повернути власнику.

Ухвала набуває законної сили через сім днів з моменту оголошення та може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва.

Суддя: ОСОБА_1