№ 522/5861/17
№ 1-«кс»/522/5762/17

УХВАЛА
Іменем України
03 квітня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що невстановлена на даний час особа, визначивши вчинення злочинів, як основне джерело для здобуття коштів для свого існування, з метою особистого збагачення, організував та очолив стійку організовану групу, до складу якої в різний час увійшли: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи у кількості не менше 10 осіб, учасники якої зорганізувалися у стійке об`єднання, які об`єднанні єдиним прямим умислом та планом, відомим усім учасникам групи, направленим на незаконне позбавлення волі людей, за грошову винагороду, отриману від їх близьких родичів, шляхом обману та зловживання довірою, під виглядом надання їм допомоги, у так званому центрі реабілітації наркозалежних, що діє під прикриттям «Релігійна громада Української православної церкви Чернігівської єпархії парафії на честь ікони Божої Матері «Семистрільна», та які протягом тривалого часу, 2016-2017 років, розуміючи, що за законом не мають права позбавляти волі інших людей, але бажаючи це зробити, переслідуючи корисний мотив, незаконно позбавляють волі людей та поза їх волею поміщують у місце примусового утримання, яке вони не мають змоги вільно залишити, оскільки знаходяться під постійним наглядом групи наглядачів, де їм також умисно та систематично завдають сильного фізичного болю шляхом нанесення побоїв, мучення, насильницьких дій з метою залякування, примушення потерпілих на вчинення дій, що суперечать їх волі.
Так, невстановлена слідством особа, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші невстановлені на даний час особи, умисно, розуміючи наслідки своїх дій, та усвідомлюючи незаконність своїх дій, зорганізувалися в стійке об`єднання для вчинення злочинів, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий всім учасникам, з розподілом функцій кожного учасника групи («керівник», «мобільна група», «наглядачі», «охоронники»), спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності невстановленій на даний час особі, як керівникові організованої групи, свідомо виконуючи всі його вказівки та підтримуючи жорстку дисципліну.
Указана організована група характеризується попередньою зорганізованістю в спільне об`єднання для вчинення злочинів, стабільністю, згуртованістю та стійкістю свого складу, тривалістю злочинної діяльності з 2016р. по 2017р. включно, розробкою та узгодженням планів і способів злочинної діяльності та вчинення кожного злочину, домовленістю і готовністю до постійного вчинення злочинів кожним із учасників організованої групи та отримання матеріальних благ від такої діяльності на постійній основі.
У відповідності із розробленим планом злочинної діяльності, функції та задачі кожного учасника організованої злочинної групи були розподілені наступним чином.
Невстановлена слідством особа, являється організатором та виконавцем організованої групи, який утворив організовану групу та керує нею, забезпечує фінансування та організовує приховування злочинної діяльності організованої групи, організовує вчинення злочинів, керує їх підготовкою та вчиненням координує «мобільні групи», надає вказівки «наглядачам» та «охоронникам», підтримуючи свій авторитет серед інших учасників організованої групи жорсткою дисципліною.
ОСОБА_5 є виконавцем організованої групи, який уходячи до складу «мобільних груп» за вказівкою організатора приймав участь в незаконному позбавленні волі осіб та їх поміщенні до реабілітаційного центру, який діє під прикриттям «Релігійна громада Української православної церкви Чернігівської єпархії парафії на честь ікони Божої Матері «Семистрільна», за що отримував грошову винагороду.
ОСОБА_6 є виконавцем організованої групи, який уходячи до складу «мобільних груп» за вказівкою організатора приймав участь в незаконному позбавленні волі осіб та їх поміщенні до реабілітаційного центру, який діє під прикриттям «Релігійна громада Української православної церкви Чернігівської єпархії парафії на честь ікони Божої Матері «Семистрільна», за що отримував грошову винагороду.
ОСОБА_7 є виконавцем організованої групи, який за вказівкою організатора, а також за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, приймав участь в незаконному позбавленні волі осіб, яких вже поміщено до реабілітаційного центру, який діє під прикриттям «Релігійна громада Української православної церкви Чернігівської єпархії парафії на честь ікони Божої Матері «Семистрільна», де з метою формування «покори» завдавав сильного фізичного та морального болю шляхом нанесення побоїв, мучення, вчинення інших насильницьких дій, залякування, примушення до праці.
Інші невстановлені особи, у кількості чотирьох осіб, являються виконавцями організованої групи виконують різні функції «охоронники», «наглядачі», які за вказівкою організатора, приймають активну участь в незаконному позбавленні волі осіб, яких поміщено до реабілітаційного центру, який діє під прикриттям «Релігійна громада Української православної церкви Чернігівської єпархії парафії на честь ікони Божої Матері «Семистрільна», шляхом їх примусового утримання в центрі, де з метою формування «покори» завдають незаконно позбавленим волі особам, побої, мучення, вчиняють насильницькі дії, залякування, примушують на вчинення дій, що суперечать волі незаконно позбавлених волі людей.
Так, 25.11.2016, в той час, коли потерпілий ОСОБА_8 знаходився у квартирі АДРЕСА_5 до квартири зайшов раніше невідомий йому чоловік спортивної тілобудови, а саме ОСОБА_6 , який реалізуючі свій прямий умисел, усвідомлюючи незаконність та суспільну небезпечність своїх дій, діючи за попередньо узгодженим планом та відведеною йому роллю «мобільна група», маючи прямий умисел на позбавлення волі потерпілого, шляхом поміщення його до реабілітаційного центру, який діє під прикриттям «Релігійна громада Української православної церкви Чернігівської єпархії парафії на честь ікони Божої Матері «Семистрільна», зайшовши до квартири, підійшов до потерпілого та у грубій формі, яка мала характер наказу, звернувся до нього зі словами: «Давай збирайся», а на запитання потерпілого, куди необхідно збиратись, продовжуючи моральний та психологічний тиск на потерпілого, у грубій формі відповів: «Побачиш», та додав у формі нецензурної лайки, що якщо він ще продовжить задавати питання, то отримає по голові.
Переживаючи за своє життя та здоров`я, сприймаючи погрози ОСОБА_6 такими, що можуть здійснитися, потерпілий змушений був виконати його наказ.
Після чого, потерпілий одягнувся та разом із ОСОБА_6 , який постійно міцно тримав потерпілого за руку контролюючи його рух, спустився до автомобіля марки «Мітсубіші Лансер» чорного кольору, який знаходився біля під`їзду будівлі АДРЕСА_6 , та в якому знаходився інший чоловік кремезної статури, а саме ОСОБА_5 .
Підійшовши до вказаного автомобіля ОСОБА_6 вштовхнув потерпілого до салону автомобіля на задні сидіння, де знаходились невідомі дві жінки. Заблокувавши двері в автомобілі «на замок», ОСОБА_5 , сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля, а ОСОБА_6 сів за кермо, після чого усі разом, без зупинок, поїхали в невідомому напрямку.
На наполегливі питання потерпілого щодо місця, куди його все-таки везуть, йому нічого не відповідали.
Одна з жінок, яка знаходилась в автомобілі, під час його руху постійно кричала та просила зупинити автомобіль та відпустити її додому, та обіцяла повідомити поліцію, на що, ОСОБА_6 пригрозив, сказавши: «Тільки спробуй», після чого наніс цій жінці один удар кулаком лівої руки в обличчя.
Також, під час руху, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звертались до потерпілого та інших жінок зі словами: «Ми Вас вилікуємо, від нас не втечеш».
Цього ж дня, приблизно об 19 годині 30 хвилин ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 привезли потерпілого і двох жінок до невідомої йому місцевості, яка огороджена парканом 4-5 метрів у висоту, в`їзд на територію якої здійснювався через ворота, що охоронявся невідомими особами чоловічої статі.
Після в`їзду на територію потерпілого повідомили, що він знаходиться в реабілітаційному центрі «Косачівка», після чого потерпілого та невстановлених жінок висадили з автомобіля, двері в автомобілі відчинили з двох сторін ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Вийшовши з автомобіля, двох жінок відвели в невідомому напрямку, а потерпілого помістили до приміщення, яке невстановлені особи «наглядачі», що перебували на території реабілітаційного центру називали «сушилка».
Провівши примусовий особистий огляд потерпілого, його із застосуванням сили помістили до приміщення, яке називали «душова», де знаходився ОСОБА_7 та інші невстановлені особи, які погрожуючи завданням шкоди життю та здоров`ю потерпілого почали його роздягати, залишивши повністю оголеним, без одягу.
Не припиняючи катування потерпілого, ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, в тому числі у вигляді заподіяння потерпілому моральних та фізичних страждань, шляхом нанесення побоїв, мучення, насильницьких дій почав обливати потерпілого холодною водою при відчинених у приміщенні вікнах.
Припинивши обливання, ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що незаконно утримує потерпілого у приміщенні, яке він не має змоги вільно залишити, з метою доведення свого умислу, спрямованого залякування та на примушення потерпілого вчиняти дії, що суперечать його волі, узяв ремінь, за допомогою якого підвісив потерпілого за руки, прив`язавши до металевої труби.
Продовжуючи катування потерпілого, ОСОБА_7 , пристосувавши для нанесення тілесних ушкоджень предмет у вигляді простирадла, в яке насипано пісок, а кінці зв`язані між собою, розуміючи, що потерпілий не може чинити йому опір, почав наносити йому удари по життєво важливим органам (по голові, тулубу, шиї, кінцівках), від яких останній неодноразово втрачав свідомість.
На благання потерпілого припинити безпідставне побиття, ОСОБА_7 , прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, вчиняючи насильство, не припиняючи нанесення ударів, повідомив, що завдяки «процедурі» у нього сформується «покора».
У подальшому невстановлені особи - «наглядачі», розуміючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, примусили потерпілого всупереч його волі, виконувати різні роботи (фарбувати приміщення, яке побудоване з дерева, переносити власноруч велику кількість дров на відстань, приблизно метрів 600-700 з одного місця в інше), погрожуючи у разі відмови «процедурою», що потерпілий сприйняв таким, що може повторно відбутись.
Примусові роботи невстановлені особи - «наглядачі» називали «трудотерапія».
Вказана трудотерапія застосовувалась також до інших осіб, які перебували в центрі, їх примусово заставляли перевозити дрова в гужовій повозці, фарбувати приміщення.
Розуміючи та усвідомлюючи незаконні дії щодо утримання потерпілого в реабілітаційному центрі з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності, невстановлені особи, яких називали «наглядачі», примусили потерпілого написати на аркуші від зошита, лист щодо відсутності претензій щодо утримання в реабілітаційному центрі, що умови перебування в реабілітаційному центрі гарні, в приміщеннях тепло, харчування добре. Аналогічні листи, примусово писали інші утримані там особи, текст написаного перевірявся «наглядачами», і якщо він їм не подобався, вони заставляли його переписувати, за що наносили удари в різні частини тіла тому, хто писав.
Також, «наглядачі» реабілітаційного центру неодноразово наголошували потерпілому, щоб він не намагався втекти, та погрожували, що якщо він втече з території, то його все рівно наздоженуть за допомогою собакам, поб`ють або навіть вб`ють і закопають на тому місці, де спіймають.
Після спливу двох днів незаконного утримання потерпілого в центрі, знущань та принижень, його відпустили на прохання товариша.
Також, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , будучи учасниками організованої групи, які об`єднанні єдиним прямим умислом та планом, відомим усім учасникам групи, направленим на незаконне позбавлення волі людей, за грошову винагороду отриману від їх близьких родичів, шляхом обману та зловживання довірою, під виглядом надання їм допомоги, у так званому центрі реабілітації наркозалежних, що діє під прикриттям «Релігійна громада Української православної церкви Чернігівської єпархії парафії на честь ікони Божої Матері «Семистрільна», протягом січня лютого 2017 року, розуміючи, що за законом не мають права позбавляти волі інших людей, але бажаючи це зробити, переслідуючи корисний мотив, незаконно позбавили волі невстановлену особу віком 25 років, який мешкав в місті Біла Церква, невстановлену особу віком 21 рік, яка мешкала в АДРЕСА_7 , яких помістили до реабілітаційного центру «Косачівка», що діє під прикриттям «Релігійна громада Української православної церкви Чернігівської єпархії парафії на честь ікони Божої Матері «Семистрільна».
24.03.2014 ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 Кримінального кодексу України.
В ході обшуку було встановлено, що на вказаній території перебувало близько 250 осіб, більшість з яких була незаконно викрадена та доставлена до центру. Вказані особи постійно піддавались психологічному та фізичному впливу. Крім того, в ході обшуку виявлено та вилучено ряд документів, чорнових записів, які доводять вину підозрюваних осіб та причетність інших до вчинення даного кримінального правопорушення.
Також, в кабінеті засновника релігійної організації «Релігійна громада Української православної церкви Чернігівської єпархії парафії на честь ікони Божої Матері «Семистрільна» (код 36475832), під прикриттям якої працював зазначений центр, виявлено особисті речі осіб, які були незаконно викрадені та поміщенні на територію центру (паспорти громадян України, мобільні телефони, тощо).
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на будинки АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , зареєстровано за ОСОБА_9 , а будинок № 15 по цій же вулиці зареєстровано по 1/2 частині за ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , а фактично перебувають у користуванні (фактичному володінні) вказаного центру.
У зв`язку з тим, що на території так званого «Центру з реабілітації наркозалежних осіб», який діє під прикриттям релігійної організації «Релігійна громада Української православної церкви Чернігівської єпархії парафії на честь ікони Божої Матері «Семистрільна», за адресою: Чернігівська область, Козелецький район, село Косачівка, вулиця Богдана Хмельницького, будинки № 2, 9, 11, 15 систематично вчинялись кримінальні правопорушення, з метою припинення протиправної діяльності та забезпечення збереження речових доказів у сторони кримінального провадження з боку обвинувачення виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою забезпечення його збереження, із позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування, з наступних підстав.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладене в ньому, просив задовольнити.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку та на цій стадії кримінального провадження таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя