Справа № № 585/26/17
Номер провадження 1-в/585/55/17
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
13 лютого 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , представника РВК № 56 ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заяву ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В :
04.01.2017 року до суду надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_6 відбуває покарання з 18.04.2010 року і на цей час відбув понад 3 / 4 строку. За період відбування покарання ОСОБА_6 характеризується виключно позитивно, мав декілька стягнень, які погашені та були незначними, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня. Працевлаштований , до роботи ставиться сумлінно, добросовісно, бере участь в роботах по благоустрою приміщень та території установи. Має заохочення. До скоєного ставиться з каяттям та став на шлях виправлення, бажає соціалізуватися шляхом виховання трьох малолітніх дітей та працевлаштування.

Від ОСОБА_6 також надійшла заява про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Свої вимоги мотивував тим, що він відбуває покарання в РВК № 56 . В колонії він працює, перестав порушувати закон та став активно приймати участь в житті колонії . Він бажає стати нормальною людиною. У нього налагодилися відносини в родині, з жінкою та дітьми, яких у нього троє. У нього є місце проживання, будинок потребує ремонту і він хоче влаштуватися на роботу , щоб облаштувати будинок та виплатити завдані ним збитки потерпілим. В скоєному розкаюється.

Засуджений ОСОБА_6 надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі, заяву підтримав та просив її задовільнити.

Адвокат ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, просив його задовільнитити.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що клопотання не підлягає задоволенню.

Представник адміністрації РВК № 56 ОСОБА_5 відносно клопотань поклався на розсуд суду.

Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що клопотання не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Деснянського районного суду м.Києва від 03.12.2014 року ОСОБА_6 було засуджено за ч.1 ст. 393 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до вимог ст. 71 КК України приєднано до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбуту частину покарання за вироком Замостянського районного суду м.Вінниці від 1 листопада 2011 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 14 років позбавлення волі. В даному вироку також зазначено, що строк покарання ОСОБА_6 рахувати з 18 квітня 2010 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 лютого 2015 року вирок Деснянського районного суду м.Києва від 03 грудня 2014 року було змінено та зазначено: вважати ОСОБА_6 засудженим за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 03 грудня 2014 року за ч.1 ст. 393 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до положень ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутого покарання за вироком Замостянського районного суду м.Вінниці від 1 листопада 2011 року, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років 3 місяці, відраховуючи строк цього покарання з 22 березня 2014 року.

Згідно річної характеристики від 24.04.2016 року та 26.05.2016 року, ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі з 2014 року. Під час перебування в СІЗО допускав порушення режиму тримання за що має одне стягнення, заохочень не мав. До Роменської ВК № 56 прибув 24.04.2015 року. За час відбування покарання в установі допускає порушення режиму тримання, за що 5 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, має 2 заохочення. Перебуває на профілактичному обліку, як схильний до нанесення собі членоушкоджень та схильний до втечі. У відношенні до представників адміністрації намагається бути ввічливим, на зроблені йому зауваження реагує не завжди правильно. Працевлаштований днювальним чергової частини. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Участь у проведенні культурно-масових, фізкультурно-оздоровчих заходах серед засуджених, суспільному житті відділення не приймає. Вину у скоєному злочині не визнає. Висновок : засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання на шлях виправлення не став.

Згідно характеристики від 16.01.2017 року ОСОБА_6 за час відбування покарання характеризується з позитивного боку. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання, та розпорядку дня. Неодноразово заохочувався правами начальника колонії за сумлінну поведінку та ставлення до праці, хоча і мав стягнення, які погашені та зняті у встановленому законом порядку. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, виконує законні вимоги. Працевлаштований бригадиром станції технічного обслуговування. До роботи ставиться сумлінно. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи. Приймає активну участь і проявляє розумну ініціативу у роботах по благоустрою місць позбавлення волі. Перебуває на профілактичних обліках як «схильний до втечі з місць позбавлення волі» та «схильний до членоушкоджень». Займається підвищенням загальноосвітнього рівня шляхом самоосвіти, відвідує бібліотеку установи, читає художню літературу, періодичні видання. Зв`язки з рідними підтримує. Вирок суду та призначене покарання вважає справедливим, розкаюється.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання регламентується положеннями ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України, частиною 3 якої визначено: стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган, або установа виконання покарання у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінально-процесуальним законодавством.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що ОСОБА_6 не довів свого виправлення своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці. Згідно характеристики від 16.01.2017 року ОСОБА_6 характеризується позитивно. В той же час, як вбачається з попередніх характеристик ( т.1 аркуші особової справи 182, 241-242, 246, т.2 аркуші особової справи 75, 237, 248, 253, т.3 аркуші особової справи 15-16, 21, 33, 45, 55) ОСОБА_6 за весь період відбування покарання характеризувався негативно, під час відбування покарання допускав порушення режиму тримання, не став на шлях виправлення.

Це свідчить про те, що ОСОБА_6 після травня 2016 року став на шлях виправлення, але не довів того, що він виправився, виходячи з даних про його поведінку та ставлення до праці. Зміни в його поведінці відбулися на протязі останнього нетривалого часу, а тому не можуть свідчити беззастережно, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_6 під час відбування покарання вчинив втечу , за що відбуває покарання на даний час.

При таких обставинах в задоволенні клопотання ОСОБА_6 та клопотанні захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Керуючись ст.81 КК України, ст. 154 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Сумської області через Роменський міськрайсуд на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Суддя підпис:

Копія вірна …

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1