612/312/17
1-кс/612/110/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2017 року смт. Близнюки
Слідчий суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю прокурора Близнюківського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_2 , слідчого СВ Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна ОСОБА_4 ,
підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Посилаючись на Інформаційну довідку за № 87203146 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вказують що у власності ОСОБА_4 перебуває майно (домоволодіння) за реєстраційним номером 35044710, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 29,9 м2, загальна вартість 125252 (грн):
На думку слідчого метою арешту майна, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є тимчасове позбавлення будь-яких фізичних чи юридичних осіб, у тому числі ОСОБА_4 , можливості будь-яким чином псувати, знищувати, відчужувати та іншим чином розпоряджатись майном до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
У клопотанні зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
Вважають, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, є співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, майно відповідає критеріям, передбаченим КПК України
Це майно може бути використане як гарантія відшкодування завданих збитків Державі шляхом забезпечення цивільного позову.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання, посилаючись на обставини викладені в поданні.
Прокурор ОСОБА_2 також просить клопотання задовольнити, вказуючи на ті ж обставини.
Підозрювана ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала та пояснила, що у зазначеному кримінальному провадженні вона є дійсно підозрюваною. Підозра їй вручена. Домоволодіння, про яке йдеться у клопотанні слідчого, належить особисто їй на праві приватної власності. Вартість його їй на цей час не відома. У цьому домоволодінні проживає та зареєстрована тільки її мати - ОСОБА_6 . Сама вона зареєстрована та проживає в квартирі, яка належить на правах власності її чоловікові.
Визнала, що спірну земельну ділянку у 2016 році дійсно обробляла і зібрала уже після передання її у власність держави насіння соняшника. Вважає, що розмір збитків визначено невірно. Зокрема не враховано сплачені нею у 2016 році податки.
Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, вважаю що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Підозрюваною за цим кримінальним провадженням є ОСОБА_4 .
Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 , вбачається, що їй належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 29,9 м2, загальна вартість нерухомого майна 125252 грн. Відомості щодо заборони відчуження, можливої іпотеки відсутні(а.с.32-33).
Зазначені обставини ОСОБА_4 не заперечуються. З її пояснень у судовому засіданні вбачається, що вказане домоволодіння є її особистою власністю і там проживає її матір. Сама вона проживає і зареєстрована в квартирі чоловіка.
Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України, погоджене з прокурором.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
При цьому ст. 4 ст. 179 КПК України передбачено, що арешт майна у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті може бути накладений на майно підозрюваного, якою є у даному випадку ОСОБА_4 .
Домоволодіння ОСОБА_4 в іпотеці не перебуває, заборона відчуження на нього не накладена.
За правилами ч.8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
Арешт може бути накладений на нерухоме майно оскільки така норма передбачена ч.10 ст. 170 КПК України. Там же зазначено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.
ОСОБА_4 пояснила, що вона є єдиним власником вказаного вище домоволодінняю. Отже її матір, яка там проживає, не є будь-яким набувачем цього майна.
При цьому, на виконання вимог ч.12 ст. 170 КПК України, не заявлене клопотання і не вчиняється заборона використання домоволодіння особам які на законних підставах проживають у ньому.
Судовим розглядом встановлено, що арешт майна у спосіб про який клопочуть, є дієвим і обгрунтованим засобом запобігання його псування, знищення чи відчуження з метою забезпечення цивільного позову, що передбачено ч.11 ст.170 КПК України.
У судовому засіданні слідчим та прокурором доведена необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу зокрема запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, відчуження майна. Крім того доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 197-КК України, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, дотримано розумність, співрозмірність обмеження права власності.
Наслідки накладення арешту не є обтяжливими для підозрюваної. Зокрема вона не заявляла, що мала намір, до пред`явлення їй підозри, продати тощо свій будинок. Накладенням арешту не заперечується можливість проживання в будинку матері ОСОБА_4 , її самої чи інших осіб за її розсудом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання про арешт майна задовольнити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали вручити, слідчому, прокурору, ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1