Справа №613/1493/16-к Провадження № 1-кп/613/37/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року Богодухівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальні провадження №0000692 від 18 серпня 2016 року та № 0000343 від 26 квітня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне Синельниківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, розлученого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

04 серпня 1999 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 142 КК України ( в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією;

17 травня 2002 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

17 липня 2006 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі;

29 вересня 2015 року Богодухівським районним судом Харківської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту, звільнився 05 січня 2016 року по відбуттю строку покарання,

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богодухівського районного суду Харківської області знаходяться кримінальні провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки стосовно обвинуваченого обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строк дії якої закінчується 11 березня 2017 року. Крім того, останній раніше судимий, а також враховуючи існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, правопорушення за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України були вчинені обвинуваченим після розгляду справи в суді за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, дає підстави вважати що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, оскільки доводи прокурора не є обгрунтованими.
Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, приходить до слідуючого:
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 11 січня 2017 року було продовжено стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11 березня 2017 року.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих ОСОБА_5 злочинів із застосуванням насильства, можливість незаконного впливу на потерпілих та свідків, ухилення від явки до суду.
Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
З урахуванням наявності існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що може вплинути на своєчасність виконання процесуальних рішень суду та дотримання розумних строків розгляду, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Продовжити стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04 травня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя