У Х В А Л А
Справа № 126/2826/16-к

Провадження № 1-кс/126/271/2017

05 квітня 2017 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі слідчого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу заявника ОСОБА_4 про скасування постанов про відмову у визнанні потерпілим, на бездіяльність прокурора відділу Бершадської місцевої прокуратури та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :
Заявник ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанов про відмову у визнанні потерпілим, на бездіяльність прокурора відділу Бершадської місцевої прокуратури та зобов`язання вчинити дії з тих підстав, що як стверджує у кримінальному провадженні № 0000039 ним неодноразово подавались заяви до Бершадської місцевої прокуратури про визнання його потерпілим. Прокурором Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_5 було винесено постанови про відмову у визнанні його потерпілим, які ухвалами Бершадського районного суду скасовувались як незаконні. 13.03.2017 року він одержав постанову прокурора ОСОБА_3 про відмову у визнанні його потерпілим, яка мотивована тим, що злочин за ст. 384 КК України відноситься до розділу XVIII Особливої частини КК України "Злочини проти правосуддя", а тому не передбачає наявність потерпілого фізичної особи, а факт вчинення злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на думку прокурора не міг заподіяти йому моральну, фізичну чи майнову шкоду. при цьому 17.03.2017 року ним було одержано листа з Бершадської місцевої прокуратури та копію постанови прокурора ОСОБА_5 від 21.11.2016 року про відмову у визнанні його потерпілим. Вважає, що дані постанови винесені з порушенням норм КПК України, є не мотивовані, а тому мають бути скасовані, як незаконні. Відмовляючи у визнанні потерпілим прокурор ОСОБА_3 фактично здійснив оцінку поданих заявником доказів, чим вийшов за межі повноважень, наданих прокурору процесуальним законом, підмінивши собою функції суду. Прокурори відділу Бершадської місцевої прокуратури, відмовляючи у визнанні його потерпілим із посиланням на розділ XVIII Особливої частини КК України, не врахували достатніх та очевидних підстав для відмови і у мотивувальній частині постанов не навели. Посилання на розділ Особливої частини КК України не свідчить про те, що кримінальним правопорушенням не завдано моральної шкоди особі, яка подала обгрунтовану заяву про визнання її потерпілою.

Заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав, просить її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечує проти задоволення скарги, оскільки факт дачі завідомо неправдивих показань ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час розгляду Бершадським районним судом справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_4 не міг заподіяти йому моральну, фізичну чи майнову шкоду. Зі змісту заяви ОСОБА_4 , не вбачається, яку саме шкоду заподіяно ОСОБА_4 діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , пов`язану з неправдивими показаннями у Бершадському районному суді та у чому виявилась ця шкода, її вид та розмір. При допиті ОСОБА_4 вказав, що йому заподіяна моральна та фізична шкода, хоча в чому вона проявляється, він не обгрунтував належним чином. Крім того, документів, що підтверджують завдану йому шкоду саме діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_4 не надав.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 , дослідивши матеріали за скаргою, прийшов до наступного висновку.

21.11.2016 року прокурором Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим по кримінальному провадженні № 0000039.

13.03.2017 року прокурором Бершадскьої місцевої прокуратури ОСОБА_3 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим по кримінальному провадженні № 0000039.

Заявником ОСОБА_4 подано до суду скаргу на оскарження постанов прокурорів про відмову у визнанні його потерпілим.

Зазначений вид скарги, яка підлягає розгляду під час досудового розслідування, передбачений п.5 ч.1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа.

Разом із тим ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду даної категорії скарг.

Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчий суддя може прийняти рішення про скасування постанови.

Разом з тим, неналежне мотивування постанов про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим, прокурором рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

В своїх поясненнях ОСОБА_4 зазначив, що йому заподіяна моральна та фізична шкода діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В той же час, кримінальне провадження № 0000039, в якому ОСОБА_4 просить визнати його потерпілим, не стосується заподіяння шкоди, а внесено до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України, дана норма закону не передбачає наявність потерпілого фізичної особи. Тобто факт дачі завідомо неправдивих показань ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час розгляду Бершадським районним судом справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_4 не міг заподіяти йому моральну, фізичну чи майнову шкоду.

З огляду на вищезазначене, підстав для визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні слідчий суддя не вбачає, підстави для задоволення його скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись. ст.ст. 303, 304, 305, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
У задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування постанов про відмову у визнанні потерпілим, на бездіяльність прокурора відділу Бершадської місцевої прокуратури та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8