Ухвала
іменем україни
29 серпня2017 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0005705 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого на АДРЕСА_2 , судимого 02 вересня 2011 року Зерноградським районним судом Ростовської області Російської Федерації за п. «а» ч. 4 ст. 158, п. «а» п. «б» ч. 4 ст. 158, ч. 3 ст. 69 КК Російської Федерації до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 , який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 травня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 березня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

Прийняте рішення щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він, будучи судимим за вчинення злочину проти власності, діючи повторно, 08 грудня 2016 року в період часу з 15 години 30 хвилин по 21 годину шляхом віджиму вікна проник у приміщення квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_8 майно на загальну суму 88 772,61 грн.

17 травня 2017 року Апеляційним судом Івано-Франківської області вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_6 покарання скасовано та постановлено у цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Виключено з мотивувальної частини вироку посилання на те, що злочин ОСОБА_6 вчинив у період незнятої та непогашеної у встановленому законом порядку судимості, повторно. У решті вирок залишено без зміни.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину і особі засудженого внаслідок суворості, просить вирок апеляційного суду змінити, звільнивши його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням. З урахуванням пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що його обтяжують, а також даних про особу засудженого, своє виправлення вважає можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі.

У касаційній скарзі прокурор ОСОБА_7 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання тяжкості вчиненого злочину і особі засудженого внаслідок м`якості, просить вирок апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вказує, що вирок апеляційного суду в частині призначеного засудженому покарання невмотивований, чим істотно порушено кримінальний процесуальний закон. З урахуванням тяжкості вчиненого злочину та даних про особу винного, призначене ОСОБА_6 апеляційним судом покарання за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки прокурор вважає занадто м`яким.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_5 , яка не підтримала касаційну скаргу прокурора та вважала, що касаційна скарга засудженого також не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги засудженого та прокурора не підлягають задоволенню на таких підставах.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 433 КПК касаційний суд переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_6 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діяння за ч. 3 ст. 185 КК у касаційних скаргах не оспорюються.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Як убачається з матеріалів справи, обираючи ОСОБА_6 покарання, апеляційний суд повною мірою врахував тяжкість вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного, який не працює, при цьому раніше притягувався до кримінальної відповідальності на території іншої держави за крадіжку, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів проти власності, а тому дійшов правильного висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 лише в умовах відбування покарання у виді позбавлення волі без застосування положень ст. 75 КК.

Разом з тим, врахувавши обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та сприяння слідству, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність двох малолітніх дітей, зваживши також на думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, апеляційний суд обґрунтовано призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки, яке є мінімальним у межах санкції вказаної норми.

Вирок апеляційного суду у цій частині належним чином умотивований та відповідає вимогам ст. 420 КПК.

Призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Підстав вважати його явно несправедливим як через м`якість, так і через суворість, на що сторони кримінального провадження послались у касаційних скаргах, колегія суддів не убачає.

За таких обставин, касаційні скарги засудженого та прокурора не підлягають задоволенню.

Керуючись п. 6 розділу XII «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,статтями 434, 436, 441, 442 КПК, суд
п о с т а н о в и в:

Вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17 травня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційні скарги засудженого та прокурора без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3