Справа № 185/9931/16-к
Провадження № 1-кс/185/1308/16
У Х В А Л А
09 грудня 2016 року м. Павлоград Дніпропетровська область

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді погоджене із прокурором Павлоградської місцевої прокуратури клопотання ст. слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в рамках ЄРДР № 0000326 від 08 лютого 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України про застосування до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до клопотання, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 16 січня 2004 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, проходив біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив вікно квартири АДРЕСА_3 вищевказаного будинку. У цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне протиправне викрадення майна, яке належить ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за ним ніхто не стежить та його злочинні дії залишаться ніким не помічені, шляхом розбиття балконного скла за допомогою руки проник через балконне вікно у квартиру АДРЕСА_4 , де з кухонної кімнати вказаної квартири таємно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , а саме:

- пляшку шампанського «Крим», вартістю 9 гривень 00 копійок;

- пляшку вина «Лідія», вартістю 8 гривень 00 копійок;

- аудіо магнітолу марки «Голд стар», вартістю 500 гривень 00 копійок.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 517 гривень 00 копійок.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України а саме - таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування іншого запобіжного заходу призведе до здійснення підозрюваним протидії судовому провадженню у спосіб, вказаний в п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання слідчий та прокурор з приводу підстав, зазначених у ст. 177 КПК України, пояснили, що, враховуючи тяжкість злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до шести років, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, бо в 2004 році до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. 05 квітня 2004 року Тимченка постановою суду було оголошено в розшук, змінено запобіжний захід на тримання під вартою.
Підозрюваний пояснив, що з підозрою він згоден, але вважає, що підстав тримати його під вартою не має, бо він виїхав в РФ на роботу, потім був затриманий та відбував покарання. Знав, що у нього підписка про невиїзд, але виїхав на роботу, щоб відшкодувати збитки потерпілій, думав повернутись. Одразу після звільнення приїхав в Україну, де його й затримали. Має постійне місце проживання, ухилятись від слідства не має наміру. У м. Павлограді в нього проживає одинока мати.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, приходжу до наступного висновку.

При розгляді клопотання доведено, що відносно підозрюваного провадиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку, передбаченому КПК України, які містяться в матеріалах досудового розслідування та додані до клопотання.

Відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що підозрюваний не перебуває в шлюбі, офіційно не працює, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Підозрюється у вчиненні злочину 16 січня 2004 року, 05 квітня 2004 року був оголошений в розшук. В той же час, з листа Прокуратури м. Павлограда від 20 жовтня 2005 року слідує, що підозрюваний з 15 серпня 2005 року був арештований на території РФ, що виключає його ухилення від органів досудового розслідування та суду, і в серпні 2016 року був звільнений з місць позбавлення волі.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України).

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця проживання, майновий стан підозрюваного, обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, тощо.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При таких обставинах слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може бути задоволеним, оскільки не обґрунтовано та належним чином не вмотивовано необхідність застосування саме виняткового запобіжного заходу та неможливість застосування більш м`якого заходу, при наявності підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та відсутності невідбутого покарання або непогашеної судимості. Також суд враховує положення ст. 49 КК України.

Отже, беручи до уваги правові позиції, викладені у рішенні ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування у даному кримінальному провадженні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 186, 187, 193-194, 196, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити в задоволенні клопотання ст. слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий підозрюється у вчинені кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, в провадженні якого перебуватиме провадження, кожний понеділок п`ятницю з 09.00 години до 10.00 години;

2)не відлучатись з м. Павлограда без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покладені обов`язки застосовуються строком до 05 лютого 2017 року.

Виконання ухвали доручити Павлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали до 05 лютого 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1