ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, не працюючої, на утримані неповнолітня дитина, не судимої,
за ч. 1 ст. 190 КК України,
встановив:
19.10.2016 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 , почувши, що хтось залишив мобільний телефон марки «Lenovo A 1000», умисно, з корисливих мотивів повідомила продавцю ОСОБА_6 неправдиву інформацію про те, що телефон належить їй та отримала його від останньої без наміру в подальшому повернути. Вказаними діями ОСОБА_5 завдала потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1269,60 грн..
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.
25 листопада 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах:
-обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, беззастережно визнала обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, щиро розкаялася та примирилася з потерпілою;
-сторони погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн..
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином невеликої тяжкості. Обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена потерпілою і обвинуваченою міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують їй покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_5 є особою не судимою, повністю визнала свою вину, щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та частково відшкодувала завдану шкоду, що пом`якшує їй покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винної, яка посередньо характеризується, а також наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 угоду про примирення затвердити та призначити останній узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в порядку ст. 124 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
засудив:
Укладену 25 листопада 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 угоду про примирення - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..
Речові докази: мобільний телефон марки «Lenovo A 1000» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити у її користуванні.
Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №1077т від 23.11.2016 року в розмірі 351,84 грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: