Номер провадження: 11-сс/785/1254/17
Номер справи місцевого суду: 522/449/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.08.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

власника майна: ОСОБА_7 ,

слідчого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 07 листопада 2016 року, якою у рамках кримінального провадження №0000672 від 02.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України, задоволено клопотання старшого слідчого другого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , про арешт майна, -
встановив
Оскарженою ухвалою, у рамках кримінального провадження №0000672 від 02.11.2016 року, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України, було задоволено клопотання старшого слідчого другого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , та накладено арешт на автомобіль «Сітроен Сі-Елізе», д.н.з НОМЕР_1 , бежевого кольору, 2013 року випуску.

Не погоджуючись з постановленою слідчим суддею ухвалою, ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга, в якій він порушує питання про її скасування, посилаючись при цьому на прийняття слідчим суддею рішення у порушення вимог кримінального процесуального закону та наводить відповідні доводи.

В апеляційній скарзі також міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали слідчого судді з посиланням на поважність причини пропуску такого строку.

В обгрунтування своїх доводів ОСОБА_7 вказав, що слідчий суддя розглянув клопотання без його участі, копія ухвала йому надіслана не була, та при цьому послався на те, що про прийняте слідчим суддею рішення йому стало відомо після того, як він став власником автомобілю, а копія ухвали ним взагалі у суді не отримувалася.

Разом з тим апелянт вказав, що після того як він став власником зазначеного автомобіля, 04.07.2017 року звернувся до Приморського районного суду з клопотанням про зняття накладеного арешту з майна, яке розглядалося до 26.07.2017 року.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення ОСОБА_7 , який підтримав клопотання і просив його задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення такого клопотання; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що воно підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до положень ч.2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В порядку, передбаченому ст.395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судової справи та оскаржуваної ухвали, слідчим суддею було прийнято рішення про накладення арешту на автомобіль «Сітроен Сі-Елізе» д/з НОМЕР_1 бежевого кольору 2013 року випуску. Згідно облікової картки, зазначений автомобіль на момент прийняття судового рішення належав ОСОБА_11 (а.с.8).

26.02.2017 року, ОСОБА_7 , який є професійним адвокатом та діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 11.05.2017 року, звернувся в інтересах ОСОБА_12 до апеляційного суду зі скаргою на ухвалу слідчого судді та клопотанням про поновлення строку на її внесення, посилаючись при цьому на фактичну належність цього автомобіля ОСОБА_12 та надав довіреність та розписку про отримання грошових коштів за придбання нею зазначеного автомобілю (а.с.32,33).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 червня 2017 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження та апеляційну скаргу повернуто апелянту (а.с.53-54).

В подальшому, як свідчать надані апелянтом матеріали, під час перебування автомобілю під арештом, останній був переоформлений на апелянта - ОСОБА_7 , який раніше діяв в інтересах ОСОБА_12 та 26.02.2017 року подавав в її інтересах апеляційну скаргу.

В поданій повторно до апеляційного суду ОСОБА_7 31.07.2017 року апеляційної скарги, як новим власником арештованого майна, останнім були надані документи на підтвердження належності цього майна, а саме долучено копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповідно до якого з 30.06.2017 року автомобіль «Сітроен Сі-Елізе» який раніше був зареєстрований за ОСОБА_11 , був перереєстрований на ОСОБА_7 та він став його власником з реєстраційним номером НОМЕР_2 і на підтвердження цього апеляційним судом був оглянутий оригінал цього свідоцтва.

З поданої апелянтом ОСОБА_7 апеляційної скарги вбачається, що на розгляді у Приморському районному суді, яким було прийнято рішення про накладення арешту, перебуває клопотання ОСОБА_7 , яке було подано ним 04.07.2017 року, про скасування арешту на зазначений вище автомобіль, власником якого він став після прийняття рішення про накладення арешту.

Наведене свідчить про підтвердження вказаних в апеляційній скарзі даних щодо розгляду слідчим суддею клопотання за відсутності власника, однак не безпосередньо ОСОБА_7 , який на час його розгляду не був його власником, однак не вказує на поважність при чини пропуску строку, виходячи з наступного.

Як пояснив апелянт в апеляційному суді, при розгляді питання про поновлення строку на внесення апеляційної скарги, він дійсно 04.07.2017 року подав клопотання про скасування арешту на автомобіль, однак відомостей щодо розгляду його клопотання ним не було отримано та при цьому підтвердив факт того, що як на момент внесення апеляційної скарги в інтересах ОСОБА_12 , так і на час внесення ним клопотання про скасування арешту, він був обізнаний про прийняте слідчим суддею рішення про накладення арешту на цей автомобіль, який на даний час належить йому особисто.

Викладене вище свідчить про те, що ОСОБА_7 , станом на час внесення ним апеляційної скарги від 21.06.2017 року та станом на час звернення з клопотанням 04.07.2017 року, було відомо про існування оскаржуваної ухвали слідчого судді, тому доводи апелянта про його обізнаність про накладення арешту на автомобіль лише після його придбання, що на його думку вказує на поважність причини пропуску строку внесення апеляційної скарги є непереконливими та безпідставними.

Інших доводів на підтвердження поважності причини пропуску строку на внесення апеляційної скарги, апелянтом не наведено.

Вирішуючи зазначене питання, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_7 , як власник придбаного ним майна, скористався можливістю оскарження рішення слідчого судді шляхом внесення клопотання про скасування арешту в порядку, передбаченому ст.174 КПК Україн , який є одним зі способів оскарження такого рішення, що вказує на його обізнаність про накладення арешту на автомобіль, наявність у його розпорядженні ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси про накладення арешту на майно, тобто використання ним в повній мірі свого права на доступ до суду.

Але, при цьому, апелянту слід було врахувати, що слідчий суддя районного суду в рамках розгляду клопотання про скасування накладеного арешту на майно, має право приймати рішення про скасування арешту виключно з підстав необґрунтованості накладення арешту та відсутності потреби у подальшому застосуванні даного заходу.

В той же час, суд апеляційної інстанції, розглядаючи скаргу про скасування ухвали про накладення арешту, в повному обсязі переглядає рішення слідчого судді, а тому за своїм змістом перегляд судового рішення апеляційним судом є більш повним та включає також перевірку обґрунтованості підстав накладення арешту, яким обмежений розгляд клопотання у суді першої інстанції.

З наведеного випливає висновок, що спосіб оскарження обмеження права власності вибирає сама особа, яка повинна враховувати вимоги кримінального процесуального законодавства України, яке передбачає тільки два способи скасування обмежень накладених на майно в рамках кримінального провадження: 1) скасування арешту майна, на підставі ст. 174 КПК України; 2) оскарження ухвали слідчого судді, якою накладено арешт в апеляційному порядку, на підставі ст. 309 КПК України.

Тобто, особа, що дізналась про винесення слідчим суддею ухвали про арешт її майна та не погоджується з нею, повинна прийняти для себе рішення, у який спосіб захищати свої порушені права подавати до слідчого судді клопотання про скасування арешту, а в цьому випадку строки подання клопотання чинним КПК України не обмежені, або в порядку ст.309 КПК України, але з урахуванням вимог ч.ч. 2, 3 ст.395 КПК України, протягом п`яти днів з дня її оголошення або з дня отримання копії судового рішення, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, подавати апеляційну скаргу про скасування ухвали слідчого судді.

Таким чином, у відповідності до вимог КПК України, апелянт у разі бажання використати всі способи для захисту порушеного права, будучи незгодним з ухвалою слідчого судді районного суду, не був позбавлений права одночасно подавати клопотання про скасування арешту до районного суду та, у визначений п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційну скаргу про скасування ухвали слідчого судді.

Натомість, як свідчить зміст клопотання до Приморського районного суду м. Одеси про скасування накладеного арешту від 04.07.2017 року, ОСОБА_7 , оскаржив арешт в порядку ст.174 КПК України, чим фактично реалізував один зі способів захисту порушених прав, але не оскаржив у визначений законом строк зазначене рішення слідчого судді в апеляційному порядку.

За таких підстав апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_7 ухвали слідчого судді було пропущено не з поважних причин, а тому він не підлягає поновленню.

Встановлені факти, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі та клопотанні, не можна визнати належними та більш того переконливими.
З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин та пояснень апелянта, колегія суддів вважає, що причина пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не є поважною, а тому клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 117, 395, 405, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області,-

постановив
Клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 07 листопада 2016 року - залишити без задоволення та повернути ОСОБА_7 подану ним апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3