АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1034/17 Справа № 208/4349/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2017 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2017 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА :
Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 04 жовтня 2017 року з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, однак, врахувавши особу підозрюваної, обставини кримінального правопорушення, щире каяття підозрюваної, її сімейний стан та стан здоров`я, критично оцінив наведені слідчим доводи, що лише найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти наведеним ризикам, у зв`язку з чим вважав, що на даному етапі потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як взяття її під варту, а запобігти встановленим ризикам можливо, застосувавши цілодобовий домашній арешт.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор не погоджується з висновками слідчого судді, що встановленим ризикам можливо запобігти шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і вважає, що слідчим суддею залишено поза увагою тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 , за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 7 до 15 років, та вчинений в стані алкогольного сп`яніння. Також зазначає, що підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також може чинити тиск на потерпілого, який є її сином та проживає разом з підозрюваною. Вважає, що вказаним ризикам можливо уникнути лише застосуванням до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і, з підстав, зазначених в скарзі, просив її задовольнити, думку підозрюваної та її захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, посилаючись на її необґрунтованість, і просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Висновки слідчого судді про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими та підтверджуються дослідженими слідчим суддею матеріалами.
Як убачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, слідчий суддя перевірив обставини, на які були посилання в клопотанні про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, та прийшов до висновку про те, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам.
Як обґрунтовано зазначив слідчий суддя, підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою; запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, без застосування запобіжного заходу є неможливим; існує ризик того, що обвинувачена може переховуватись від суду.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 є обґрунтованими і не оскаржуються сторонами в апеляційному порядку.

Слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, що враховуючи особу підозрюваної, обставини кримінального правопорушення, щире каяття підозрюваної, її сімейний стан та стан здоров`я, суд критично поставився до наведених слідчим доводів в тій частині, що лише найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може запобігти наведеним ризикам, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як взяття її під варту, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.
В ході апеляційного провадження встановлено, що протягом досудового розслідування підозрювана покладені на неї обов`язки виконувала, з`являлась до слідчого на виклики, а також до суду для розгляду питання про застосування запобіжного заходу, вину у вчиненому визнає та сприяє досудовому розслідуванню.
Судове рішення щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тому, врахувавши положення ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, а також вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання за вчинений злочин, дані про особу підозрюваної, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем її фактичного мешкання, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що буде достатнім для мінімізації тих ризиків, які знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи, а доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неврахування тяжкості вчиненого злочину та покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, колегія суддів зважає на установлену практику Європейського суду з прав людини, згідно якої висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою «Каучор проти Польщі» (Kauczor v Poland), 45219/06, 3 лютого 2009 року.

За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 серпня 2017 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4