Справа № 466/589/17
У Х В А Л А

03 лютого 2017 року м. Львів
Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Західного регіону ОСОБА_3 , старшого слідчого військової прокуратури Західного регіону ОСОБА_4
розглянувши скаргу/клопотання ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000109 від 28.09.2016р. за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України
в с т а н о в и л а:
27.01.2017 року ОСОБА_5 звернувся зі скаргою на дії Військової прокуратури Західного регіону України щодо надання дозволу на реалізацію речових доказів у кримінальному провадженні №0000109 від 28.09.2016р.
Скаргу заявник мотивує тим, що слідчим відділенням Військової прокуратури Західного регіону України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000109 від 28.09.2016р. за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. Згідно протоколу огляду від 13.10.2016 року у автомобілі марки «Мерседес Бенз» «Віто» реєстраційний номер Республіки Угорщина НОМЕР_1 , знаходились 8 (вісім) господарських сумок у клітинку, в яких виявлено коробки із товарами, який 12.10.2016 року був перенесений громадянами Словацької Республіки на територію України через відділ митного оформлення № 5 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС.
Згідно постанови від 13.10.2016 - 7 пар жіночого взуття із написом «Geox Respira» із відповідними бирками, 20 пар чоловічого взуття із написом «Amphibiox Geox» із відповідними бирками, 5 пакунків по 240 штук ниток із написом «Mouline Special 25» DMC, 8 прозорих підставок із написом «DMC Magnetic Board» визнано речовими доказами по кримінальному провадженню та передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 як власнику цього товару. ОСОБА_5 16.01.2017 р. звернувся до прокуратури з заявою про дозвіл на реалізацію цього товару, однак постановою слідчого ОСОБА_4 від 19.01.2017 р. у задоволенні клопотання відмовлено. З вказаною постановою він не згідний, у зв`язку з чим звернувся до слідчого судді.
В судове засідання заявник не з`явився, скерував заяву про розгляд скарги без його участі.
Слідчий та прокурор Військової прокуратури Західного регіону в судовому засіданні щодо вирішення скарги поклалися на розсуд суду.
Ознайомившись зі скаргою, заслухавши пояснення слідчого та прокурора, вважаю, що у задоволенні скарги слід відмовити.
Відповідно до ст.2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Встановлено, що слідчим відділенням Військової прокуратури Західного регіону України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000109 від 28.09.2016р. за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Згідно протоколу огляду від 13.10.2016 року у автомобілі марки «Мерседес Бенз» «Віто» реєстраційний номер Республіки Угорщина НОМЕР_1 , знаходились 8 (вісім) господарських сумок у клітинку, в яких виявлено коробки із товарами, які 12.10.2016 року були перенесені громадянами Словацької Республіки на територію України через відділ митного оформлення № 5 митного поста «Тиса» Закарпатської митниці ДФС.
Згідно постанови від 13.10.2016 - 7 пар жіночого взуття із написом «Geox Respira» із відповідними бирками, 20 пар чоловічого взуття із написом «Amphibiox Geox» із відповідними бирками, 5 пакунків по 240 штук ниток із написом «Mouline Special 25» DMC, 8 прозорих підставок із написом «DMC Magnetic Board» визнано речовими доказами по кримінальному провадженню та передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 як власнику цього товару. ОСОБА_5 16.01.2017 р. звернувся до прокуратури з заявою про дозвіл на реалізацію цього товару, однак постановою слідчого ОСОБА_4 від 19.01.2017 р. у задоволенні клопотання відмовлено.
В супровідному листі до постанови зазначено, що ОСОБА_5 вправі її оскаржити до вищестоячого прокурора.
Проте, ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою (клопотанням) не в порядку ст. 303 КПК України, частина 1 якої визначає вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.
Згідно п. 1 ч.1 ст.303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

У поданій скарзі ОСОБА_5 не погоджується з вказаною вище постановою слідчого ОСОБА_4 від 19.01.2017р., однак просить слідчого суддю надати дозвіл на реалізацію вказаного вище товару, що визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
Фактично ОСОБА_5 просить вирішити питання про речові докази, що регул.ється п.2 ч.6 ст.100 КПК України.
Згідно п.2 ч.6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження
Відповідно до ч.7 ст. 100 КПК України, у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171 - 173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Заявлені ОСОБА_5 вимоги не підлягають розгляду та вирішенню в порядку ст.303 КПК України.
З клопотанням про передачу речових доказів на реалізацію, відповідно до ч.6,7 ст.100 КПК України, вправі звертатися до слідчого судді - слідчий або прокурор у випадку відсутності згоди власника майна на його реалізацію.
Отже, звернення з даною скаргою (клопотанням) не відповідає процедурі вирішення питання про речові докази.
Враховуючи встановлені обставини вважаю, що скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст.100,303,307 КПК України слідча суддя, -
у х в а л и л а :
У задоволенні скарги/клопотання ОСОБА_5 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000109 від 28.09.2016р. за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, про дачу дозволу на реалізацію товару, визнаного речовим доказом у кримінальному провадженні відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 08.02.2017р. о 9,30год.
Суддя ОСОБА_6 -Шумська