УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ч.2 ст.186 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не оскаржуючи доведеність вини та кваліфікацію дій її підзахисного, просить змінити вирок суду першої інстанції в зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та призначити більш м`яке покарання. При цьому, вважає, що призначаючи міру покарання суд першої інстанції в повній мірі не врахував дані про особу ОСОБА_8 , того, що він має молодий вік - 22 роки, являється добропорядним сім`янином, батьком двох малолітніх дітей 1 та 4 років, проживає разом зі свою сім`єю, має батька та онкохвору матір, яка потребує його допомоги та позитивно характеризується за місцем проживання. Наголошує, що слід належно врахувати, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв його розкриттю під час досудового слідства, має позитивну характеристику з місця проживання, за відсутності будь-яких претензій з боку потерпілого. Підсумовуючи свої апеляційні вимоги, просить застосувати до ОСОБА_8 положення ст.69, 75 КК України, призначивши останньому більш м`яке покарання та надавши можливість виправлення засудженого без відбування призначеного покарання.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисника, прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді першої інстанції, вважає апеляційні доводи захисника не обґрунтованими і безпідставними, та просить залишити вирок суду першої інстанції без зміни.
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі
Відповідно до вимог ст.71 КК України ОСОБА_8 визначено остаточне покарання з врахуванням вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 27.02.2015 р. шляхом часткового приєднання невідбутого покарання та призначити остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 обчислено з 17.01.2017р.
Зараховано у строк відбуття покарання відповідно до вимог ст.72 КК України час перебування під вартою з 17 по 19 жовтня 2016 року та з 27.10.2016 по 17.01.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до вступу вироку в законну силу.
Питання про речові докази вирішено у відповідності до положень ст.100 КПК України.
Відповідно до вироку суду першої інстанції, 23.09.2016 р. близько 11 години 40 хвилин ОСОБА_8 перебував за адресою: м.Житомир, вул.Київська, 87, де побачив магазин з мобільними телефонами. В цей момент у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення одного із мобільних телефонів у вказаному магазині. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив, у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, підійшов до вітрини у вказаному магазині та попросив продавця магазину - ОСОБА_9 , щоб остання надала йому мобільний телефон марки «Бравіс», моделі «А401», у корпусі білого кольору та чохол до нього синього кольору марки «Фліп ковер», на що остання погодилась та надала з вітрини ОСОБА_8 вищевказаний мобільний телефон та чохол до нього. В свою чергу ОСОБА_10 взявши мобільний телефон з чохлом, та утримуючи його при собі, місце вчинення злочину залишив.
Тим чином, ОСОБА_8 повторно, відкрито, заволодів майном ОСОБА_9 , а саме: мобільним телефоном марки «Бравіс», моделі «А401», вартістю 1250 грн. та чохлом до мобільного телефону марки «Фліп ковер», синього кольору, вартістю 51 грн. 19 коп., чим спричинив останній матеріальної шкоди на загальну суму 1301 грн. 19 коп.
Своїми умисними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.2 КК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги захисника, думку прокурора, яка просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з таких підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_11 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правова кваліфікація його дій за ч.2 ст.186 КК України, ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, визнавались обвинуваченим під час судового розгляду в суді першої інстанції, а тому наведені обставини апеляційним судом не перевіряються.
Як передбачено ст.414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Згідно з вимогами ст.50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання призначення покарання, суд першої інстанції виходив з вимог ст.65 КК України, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого та з урахуванням всіх обставин провадження.
Викладені в апеляційній скарзі доводи на пом`якшення покарання, а так само і докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, щодо особи обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема те, що він має молодий вік, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше неодноразово судимий (01.10.2014 за ст.185 ч.1, ст.75 КК України, 27.02.2015 за ст.186 ч.2, ст.70 ч.4, ст.75 КК), одружений, має двох малолітніх дітей, має матір хворобливого стану здоров`я, не стоїть на обліку у лікарів - нарколога та психолога, вчинив новий умисний злочин під час іспитового строку визначеного вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 27.02.2015 р., разом з тим, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання, за відсутності обставин, обтяжуючих покарання, достатньо були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання, з відповідним урахуванням думки потерпілої ОСОБА_9 щодо призначення покарання.
На думку апеляційного суду, вище наведені обставини в своїй сукупності виключають будь-які обґрунтовані підстави пом`якшення обвинуваченому покарання, в тому числі і із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України.
Призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі, з врахуванням санкції ч.2 ст.186 КК та правил застосування ч.1 ст.71 КК за мірою є мінімально можливим, та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень, що на переконання апеляційного суду відповідає справедливості і меті покарання.
Тобто, апеляційні доводи захисника ОСОБА_7 про невиправдану суворість призначеного покарання є необґрунтованими. Ухвалений судом першої інстанції вирок в частині призначення обвинуваченому покарання є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м.Житомира від 17 січня 2017 року відносно ОСОБА_8 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою протягом того часу з моменту отримання ним копії судового рішення.
Судді :