Справа № 345/333/16-к
Провадження № 11-кп/779/266/2017
Категорія ч.2 ст. 121 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2017 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника

потерпілого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами (далі АС) заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_14 , захисників : ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 , на вирок Калуського міськрайонного суду від 12 квітня 2017 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України (далі КК), -

в с т а н о в и л а:

Вказаним вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 українець, з середньою освітою, розлучений, непрацюючий, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше судимий, громадянин України,

визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст. 121 КК на 7 (сім) років позбавлення волі.

Згідно ст.71 КК до призначеного покарання ОСОБА_8 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.11.2015 року та остаточно призначено йому покарання 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 залишено без зміни до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з 22 год. 40 хв. 06.12.2015 року.

Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_8 термін його попереднього ув`язнення - з 06.12.2015 року по день набрання вироком законної сили, за правилами, передбаченими ст. 72 ч.5 КК один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_15 до ОСОБА_8 задовольнено та стягнути в його користь з ОСОБА_8 50000,00 грн. моральної шкоди.

Цим же вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Мостища, Калуського району, Івано-Франківської області та мешканець АДРЕСА_2 українець, з середньою освітою, розлучений, непрацюючий, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, згідно ст. 89 КК раніше не судимий, громадянин України,
визнаний винуватим та засуджений за ч.2 ст. 121 КК із застосуванням ст.69 цього ж Кодексу на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 залишено без зміни до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 постановлено рахувати з 20 год. 30 хв. 06.12.2015 року. Зарахувано в строк відбуття покарання ОСОБА_9 термін попереднього ув`язнення - з 06.12.2015 року по день набрання вироком законної сили, за правилами передбаченими ст. 72 ч.5 КК один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі. Цивільний позов, заявлений прокурором і інтересах держави в особі КЗ «Центральна районна лікарня Калуської міської та районної рад Івано-Франківської області» до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування шкоди задовольнено та стягнуто в користь Калуської міської ради Івано-Франківської області 11967,25 грн. з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 солідарно. Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_15 до ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення експертиз: згідно висновку експерта № 38-Д від 29.01.2016 в сумі 768,00 грн. та згідно висновку експерта № 40-Д від 29.01.2016 в сумі 768,00 грн., а разом 1536,00 грн. покладено на обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 солідарно. Долю речових доказів вирішено у відповідності до положень ст.100 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). За вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 засуджено за те, що вони вчинили умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, групою осіб.. Так, протягом другої половини дня 05.12.2015 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 розпивали спиртні напої у квартирі АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_16 , у зв`язку з чим всі знаходились у стані алкогольного сп`яніння.

Згадавши давню образу, ОСОБА_16 того ж дня приблизно о 23.00 год. поскаржився на ОСОБА_15 ОСОБА_9 і ОСОБА_8 .

З метою помсти за образу ОСОБА_16 , ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_15 почергово два удари кулаками обох рук в ділянку щоки зліва та губ, від чого той упав зі стільця на підлогу. Внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі.

Після цього, ОСОБА_15 піднявся і продовжував розпивати спиртні напої з ОСОБА_9 і ОСОБА_8 .

Через 15-20 хвилин знову розпочалась суперечка, під час якої ОСОБА_9 з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_15 два удари кулаком правої руки, один з яких спрямував в ділянку носа та щоки справа, другий - в ділянку носа та щоки зліва. Від отриманих ударів ОСОБА_15 упав зі стільця на підлогу. Внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_9 потерпілий ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку тяжкого ступеня з переважним ураженням базальних відділів головного мозку, внутрімозкової гематоми серединних структур головного мозку з частковою тампонадою IIIшлуночка, субдуральними геморагічними нашаруваннями обох лобно-скронево-тімяних ділянок голови та набряком головного мозку, закритого перелому кісток носа, синців в ділянці голови.

Одразу після цього ОСОБА_8 , будучи об`єднаним одним умислом з ОСОБА_9 , на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_15 лежить на підлозі і не чинить опору, наніс йому декілька ударів кулаками рук та ногами, обутими у зимове взуття, в ділянку голови, шиї та тулуба. Внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку тяжкого ступеня з переважним ураженням базальних відділів головного мозку, внутрімозкової гематоми серединних структур головного мозку з частковою тампонадою ІІІ шлуночка, субдуральними геморагічними нашаруваннями обох лобно-скронево-тімяних ділянок голови та набряком головного мозку, закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер зліва, синців в ділянці голови, попереку, гематоми в ділянці шиї.

У результаті нанесених групою осіб - ОСОБА_9 і ОСОБА_8 ударів, ОСОБА_15 спричинено тілесні ушкодження згідно висновку експерта № 5 від 29.01.2016 року у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку тяжкого ступеня з переважним ураженням базальних відділів головного мозку, внутрімозкової гематоми серединних структур головного мозку з частковою тампонадою III шлуночка, субдуральними геморагічними нашаруваннями обох лобно-скронево-тімяних ділянок голови та набряком головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення; закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я та не є небезпечними для життя в момент спричинення; закритого перелому кісток носа, який відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я; синців в ділянці голови, попереку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також гематоми в ділянці шиї.

У своїй апеляційній скарзі (далі АС) прокурор, покликається на незаконність вироку суду щодо ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , з підстав істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинуваченим внаслідок м`якості.

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч 2 ст. 121 КК покарання у виді 8 років позбавлення волі. Згідно ч.1 ст. 71 КК, до покарання призначеного ОСОБА_8 за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Калуського міськрайонного суду від 03.11.2015 року та остаточно призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Визнати обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_8 рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи, що перебувала в безпорадному стані.

Призначити ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 121 КК покарання у виді 7 років позбавлення волі

В решті вирок просить залишити без змін.

У своїй АС захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 вказаний вирок вважає безпідставним та необґрунтованим у зв`язку із неповнотою судового розгляду та невідповідності висновків суду викладених у ньому фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким перекваліфікувати дії Шатанського з ч.2 ст. 121 КК та ч.1 ст. 121 КК, а дії ОСОБА_9 з ч.2 ст. 121 КК на ч.1 ст. 122 КК.

В задоволенні цивільного позову заявленого прокурором до обвинувачених відмовити.

У своїй АС захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 вказаний вирок вважає безпідставним та необґрунтованим і таким, що підлягає до скасування у зв`язку із невідповідності висновків суду викладених у ньому фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 закрити.

У своїй АС захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_17 вказаний вирок вважає незаконним та необґрунтованим і таким, що підлягає до скасування у зв`язку із невідповідності висновків суду викладених у ньому фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_3 , пояснення прокурора ОСОБА_7 , який підтримав подану прокурором АС та заперечив проти задоволення АС захисників в інтересах обвинувачених, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, та задовольнити апеляційні вимоги прокурора; пояснення обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які підтримали подані ними АС в інтересаї їх підзахисних та заперечили доводи АС прокурора; пояснення представника потерпілого адвоката ОСОБА_13 , який заперечив доводи усіх АС, просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та додані документи, обговоривши доводи і мотиви АС, колегія суддів приходить до висновку, що АС прокурора підлягає до часткового задоволення, а АС захисників : ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 в інтересах ОСОБА_9 слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах АС. Відповідно до ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Таких вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Стаття 65 КК передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 цього Кодексу, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Як зазначено у вироку, обставинами, що пом`якшують ОСОБА_9 покарання, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю даного злочину, а також добровільне цілковите відшкодування завданої шкоди, про що свідчить письмова заява (т.1 а.п. 178-179). Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_9 , передбачена ст. 67 КК, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 суд відносить щире каяття, повне визнання вини.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8 , передбачена ст. 67 КК, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Покликання прокурора на незаконність вироку щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в частині істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених внаслідок м`якості. то вони є слушними. У п.п. 1, 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року зі змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У п. 8 вказаної Постанови зазначено що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання. Як вбачається з вироку, призначаючи ОСОБА_9 вид покарання, і його строк, із застосуванням ст. 69 КК, суд першої інстанції хоч і вірно встановив дані про його особу та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, однак не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення. Крім того, місцевий суд не врахував також і те, що ОСОБА_9 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК, і йому було призначено реальне покарання у виді позбавлення волі. Також при призначені покарання із застосуванням ст. 69 цього Кодексу, судом не враховано обставину, яка обтяжує ОСОБА_9 покарання вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та кваліфікуючу ознаку заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження групою осіб. Як передбачено положеннями ч.2 ст.65 КК, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. У п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.03.2003 року зі змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що у відповідності до п.1 ч.1 ст. 65 КК, суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу, судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії та за наявності рецидиву злочину. Як вбачається з вироку, призначаючи ОСОБА_9 вид покарання і його строк, місцевий суд визнав обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю даного злочину, а також добровільне цілковите відшкодування завданої шкоди, про що свідчить письмова заява потерпілого та дані про особу обвинуваченого. Однак ті обставини, які пом`якшують обвинуваченому ОСОБА_9 покарання та дійсно підтверджуються матеріалами справи, не дають жодних підстав, виходячи із тяжкості вчиненого ним злочину, фактичних обставин справи, ступеня суспільної небезпеки, заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, для саме такого строку покарання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що такий строк призначеного покарання ОСОБА_9 , є явно несправедливим, оскільки не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним правопорушення та його особі через м`якість. Покликання прокурора в АС на невідповідність призначеного покарання ОСОБА_8 ступеню тяжкості та його особі внаслідок м`якості, є необґрунтованим, виходячи із наступного. На думку колегії суддів, призначене покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК, є справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності, відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання саме у розмірі семи років позбавлення волі, при цьому призначив покарання в межах санкції статті, що визначає відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для призначення суворішого покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК, оскільки саме такий термін позбавлення волі відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Колегія суддів вважає, що саме таке покарання, відповідає вимогам ст. 65 КК, є необхідним, справедливим, та достатнім, і сприятиме виправленню обвинуваченого ОСОБА_8 та попередженню вчинення кримінальних правопорушень. Крім цього, покликання прокурора в АС на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував обставини, а саме, які обтяжують покарання рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи, що перебувала в безпорадному стані, є обґрунтованим, виходячи із наступного.

Згідно ст. 34 КК, рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин. Так, у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.03.2003 року зі змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, тому судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи, щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному акті обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнавати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному акті. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, що ОСОБА_8 раніше судимий за вчинення умисного злочину, а саме 03.11.2015 року він засуджений за ч.3 ст. 185 КК, на 3 роки позбавлення волі і згідно ст.ст. 89, 90 цього Кодексу, вказана судимість на час постановлення вироку не знята та не погашена. За новим вироком злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК, також відноситься до умисних злочинів, і по відношенню до злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК, утворює рецидив злочинів.

Іншою обставиною, що обтяжує покарання згідно п.6 ч.1 ст. 67 КК, є вчинення злочину щодо особи, що перебувала безпорадному стані.

Як вбачається із вироку, що під час конфлікту ОСОБА_9 наніс два удари кулаком правої руки потерпілому, один з яких спрямував в ділянку носа та щоки справа, другий в ділянку носа та щоки зліва. Від отриманих ударів потерпілий впав із стільця на підлогу.

Одразу ж після цього, ОСОБА_8 , будучи об`єднаним умислом з ОСОБА_9 на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер і своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_15 лежить на підлозі і не чинить опору, наніс декілька ударів кулаками рук та ногами, обутими в зимове взуття, в ділянку голови, шиї та тулуба потерпілого.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, на думку колегії суддів Калуський міськрайонний суд при постановленні вироку, безпідставно не визнав обставини, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_8 покарання а саме рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи, що перебувала в безпорадному стані.

За таких обставин слід визнати обставини, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_8 покарання рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи, що перебувала в безпорадному стані.

Щодо доводів АС захисників: ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 слід зазначити наступне. Суд, керуючись законом, кожен доказ оцінив з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини кримінального провадження, і дійшов обґрунтованого переконання, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 заподіяли потерпілому ОСОБА_15 умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, групою осіб, та дав вірну правову оцінку діям обвинувачених, кваліфікувавши їх дії за ч.2 ст. 121 КК. Твердження в АС про безпідставність висновків суду про його винуватість у вчиненні інкримінованого їм злочину, за обставин викладених у вироку, колегія суддів уважає необґрунтованими, спрямованими на уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки судом першої інстанції були ретельно перевірені показання обвинувачених, потерпілого щодо обставин події, причин її виникнення, стан обвинувачених під час заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, характеру їх дій і наслідків, які настали в результаті цих дій, та оцінені судом в сукупності з іншими доказами. За таких обставин, колегія суддів не убачає підстав для задоволення апеляційних скарг захисників в інтересах обвинувачених.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок, зокрема, з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що передбачено п.4 ч.1 ст.409 цього ж Кодексу, а також з підстав невідповідності призначеного обвинуваченому покарання через його м`якість. За таких обставин, вирок суду щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 слід скасувати з підстав істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , апеляційний суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 121 КК, у відповідності до положень ст.12 цього ж Кодексу є тяжким злочином. Поряд з вищенаведеним, колегія суддів враховує обставини, які пом`якшують ОСОБА_9 покарання та дані про його особу, зокрема: що він на «Д» обліку у психіатра та нарколога він не числиться (т.1 а.с. 90,91), згідно ст. 89 КК раніше не судимий (т.1 а.с. 80-81), має на утриманні двох неповнолітніх дітей, добровільно відшкодував збитки потерпілому ОСОБА_15 , який матеріальних та моральних претензій не має, також його щире каяття, активне сприяння розкриттю даного злочину, на утриманні має двох неповнолітніх дітей.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції хоч і правильно застосував положення ст. 69 КК, визнавши такі обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого та вірно встановив дані про особу обвинуваченого, але разом з тим, визначений строк покарання є явно несправедливим через м`якість. З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок суду слід скасувати за м`якістю призначеного покарання, неправильного застосування кримінального закону та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_9 більш суворе покарання з урахуванням обставин, що його пом`якшують, а також даних про його особу. З урахуванням вищевикладеного, АС прокурора підлягає до часткового задоволення, а АС захисників: ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 слід залишити без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 420 КПК колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги захисників: ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_14 , задовольнити частково.

Вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2017 року щодо ОСОБА_9 скасувати за м`якістю призначеного йому покарання та постановити новий вирок в цій частині.

Визнати ОСОБА_9 винуватим за ч.2 ст.121 КК та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 цього ж Кодексу 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі. Час перебування ОСОБА_9 та ОСОБА_8 під вартою з 06.12.2015 року по 20.06.2017 року зарахувати їм в строк покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК, в розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

В решті вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2017 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ учасниками провадження протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженими в той же термін з часу вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5