Справа № 569/6747/17
У Х В А Л А

05 травня 2017 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю слідчого Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_2 розглянувши клопотання про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 02 травня 2017 року до Рівненскього ВП ГУНП в Рівненській області надійшов рапорт інспектора УПП у м. Рівне інспектора роти № 3 батальйону УПП в м. Рівне, ОСОБА_4 про те, що 02.05.2017 патрулюючи м. Рівне, по вул. Київська, ним було зупинено автомобіль "ВMW 316", реєстраційний номер НОМЕР_1 кузов № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та при подальшому огляді автомобіля та документів було встановлено ймовірні ознаки підроблення свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу. В подальшому, у ході огляду було виявлено та вилучено автомобіль марки " ВMW 316", реєстраційний номер НОМЕР_1 кузов № НОМЕР_2 та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що у м.Рівне, вул.Київська, буд.101Ж.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення 03.05.2017 СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002951 від 03.05.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.
Доказами, що вказують на вчинення даного кримінального правопорушення є протокол огляду місця події від 02.05.2017, згідно якого проведено огляд автомобілям марки "BMW 316", реєстраційний номер НОМЕР_1 кузов № НОМЕР_2 .
Слідчий вказує, що виникала необхідність у накладенні арешту на виявлене та в подальшому вилучене в ході проведення огляду місця події вказаного вище автомобіля яким керував ОСОБА_5 тобто вказане майно відповідає критеріям ст. 167 КПК України, а саме виникла необхідність у забороні розпоряджатись вказаним майном та використовувати його, оскільки його не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема у незабезпеченні можливої конфіскації вказаного майна, тому просить клопотання задовольнити.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Заслухавши пояснення слідчого в судовому засіданні, дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Судом встановлено що Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002951 від 03.05.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході проведення огляду 02.05.2017 року автомобіля "ВMW 316", реєстраційний номер НОМЕР_1 кузов № НОМЕР_2 яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та документів було встановлено ймовірні ознаки підроблення свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу.
У вищевказаному кримінальному провадженні, повідомлень про підозру органом досудового розслідування не пред`явлено.

Накладення арешту на вищевказане майно, яке є речовим доказом, дасть можливість проведенню ряду експертиз, відшкодування завданих збитків та можливої конфіскації.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (арешт майна) з забороною розпоряджатися ним може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 4 ст. 358 КК України, а тому з метою досягнення дієвості вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вищевказане майно, до прийняття процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки "BMW 316", реєстраційний номер НОМЕР_1 кузов № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з ймовірними ознаками підробки та яким користувався ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що був вилучений 02.05.2017р. та позбавити останніх можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Апеляційного суду Рівненської області.
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1