Справа № 296/2647/17
УХВАЛА
Іменем України
06 квітня 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 та прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_4 розглянув клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться в оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по ним, заслухавши думку учасників судового провадження,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася сторона кримінального провадження № 0000027 із вказаним клопотанням, в якому просить надати йому дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів (інформації), які містять охоронювану законом таємницю та знаходяться в оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з подальшим їх вилученням, а саме: до інформації щодо телефонних з`єднань за період з 00 год. 20 червня 2014 року по 1 грудня 2014 року абонента за номером НОМЕР_1 з деталізацією вхідних і вихідних телефонних з`єднань, часу та тривалості розмов, з прив`язкою до базових станцій мобільних терміналів.

Відповідно до ч.1 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, якщо відомості, які містять охоронювану законом таємницю і містяться в речах і документах, можуть бути використані як докази, і неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Встановлено, що прокуратурою Житомирського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 від 13 січня 2017 року, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує на те, що 20 червня 2014 року солдат ОСОБА_5 призваний на військову службу під час мобілізації, ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокується в смт. Гончарівське, Дніпропетровської області.

Згідно з вимогами ст.ст.17, 65 Конституції України, визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст.ст.1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_5 , відповідно до положень Військової присяги, ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Так, 15 серпня 2014 року о 09 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем тимчасової дислокації 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону на території базового табору військової частини польова пошта НОМЕР_3 в районі населеного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порушення ст.ст.17, 65, 68 Конституції України, ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом без дозволу відповідних командирів та поважних причин, самовільно залишив місце несення військової служби, після чого проводив час на власний розсуд та до військової частини польова пошта НОМЕР_3 повернувся лише 03.09.2014, що підтверджується поясненням головного сержанта 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону старшини ОСОБА_6 від 16.08.2014.

3 вересня 2014 року солдат ОСОБА_5 прибув до місця постійної дислокації підрозділу військової частини польова пошта НОМЕР_3 (м. Новоград-Волинський Житомирської області), що підтверджується рапортом командира 3 механізованого батальйону підполковником ОСОБА_7 і в той же день, 03.09.2014 повторно, діючи з прямим умислом без дозволу відповідних командирів та поважних причин, самовільно залишив місце несення військової служби, а саме територію військової частини польова пошта НОМЕР_3 , яка дислокується в м. Новоград-Волинський Житомирської області, після чого проводив час на власний розсуд та до військової частини польова пошта НОМЕР_3 повернувся лише 22 червня 2016 року.

Враховуючи, що в матеріалах службових розслідувань за фактом самовільного залишення місця служби та повернення до військової частини вбачаються певні розбіжності по даті та місця вчинення кримінального правопорушення, на теперішній час у органу досудового розслідування виникла необхідність в уточненні вказаної інформації шляхом встановлення місцезнаходження мобільного телефону ОСОБА_5 в зазначений період.

Згідно відомостей, зазначених в обліковій картці ОСОБА_5 , останній станом на 2014 рік користувався мобільним телефоном з СІМ-карткою оператора мобільних з`єднань ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_1 .

Вказана інформація містить таємницю телефонних розмов, яка відповідно до ст.31 Конституції України, може бути розкрита лише в судовому порядку у випадках, передбачених законом, якщо іншими способами одержати її неможливо.

Згідно п.7 ч.1 ст.162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, що міститься в речах і документах належать інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

У залі суду слідчий та прокурор клопотання підтримали.

Заслухавши думку прокурора, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

За змістом п.3 ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, зокрема, не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

При цьому, ч.6 ст.163 КПК України передбачено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Беручи до уваги викладене та враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що документи, доступ до яких просить надати сторона кримінального провадження та які містять охоронювану законом таємницю, мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можуть бути використані як докази та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в частині надання дозволу на тимчасовий доступ до вказаних документів підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст.163 КПК України, слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеними жодним чином та безпідставними доводи слідчого про те, що оператор мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке є володільцями документів, виїмку яких просить здійснити сторона кримінального провадження, дійсно може або має реальні наміри змінити або знищити таку інформацію, а тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.131, 132, 159-166, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Надати старшому слідчому військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, що знаходяться в оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », юридична адреса якого знаходиться по АДРЕСА_1 , а саме, до інформації щодо телефонних з`єднань за період з 00 год. 20 червня 2014 року по 1 грудня 2014 року абонента за номером НОМЕР_1 з деталізацією вхідних і вихідних телефонних з`єднань, часу та тривалості розмов, з прив`язкою до базових станцій мобільних терміналів та з отриманням завірених службовою особою ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » їх копій або виготовленням і наданням їх на електронному носії.

У решті заявлених вимог клопотання - відмовити.

Оператор мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », як володілець вказаних речей і документів, зобов`язане надати тимчасовий доступ до зазначеної в ухвалі інформації.

Ухвала залишається в силі протягом одного місяця з дня її постановлення.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1