Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2016 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4
на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 7, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою про кримінальне правопорушення від 28 жовтня 2016 року,
В С Т А Н О В И В :
До суду надійшла скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Київської місцевої прокуратури № 7, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою про кримінальне правопорушення від 28.10.2016 року.
Свою вимогу мотивує тим, що 28.10.2016 року на адресу прокурора м. Києва , в інтересах ОСОБА_4 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України. Вказана заява була переадресована до Київської місцевої прокуратури № 7 для прийняття рішення. 21.11.2016 року ним отримано лист за підписом першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_5 про те, що підстав для внесення заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань немає Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_3 просив зобов`язати Київську місцеву прокуратуру № 7 невідкладно зареєструвати подану заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та провести досудове розслідування у формі досудового слідства та повідомити письмово про у встановленому законом порядку (а.с. 1-2).
В судове засідання особа, яка подала скаргу та представник Київської місцевої прокуратури № 7 не з`явилися, причини неявки не повідомили.
Керуючись ст. 306 ч. 3 КПК України та враховуючи строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе скаргу розглянути без їх участі, на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 28.10.2016 року звернувся до Прокурора м. Києва ОСОБА_6 із заявою про кримінальне правопорушення, за ст.. 382 КК України (а.с. 3).
Листом першого заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_5 від 17.11.2016 року № 1057/5844 вих 16, роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Крім того, за змістом положень ч. 1 ст. 214 КПК України та ст.. 2 КК України, реєстрації в Єдиний реєстр досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину. Підстави, які викладені у зазначеній заяві не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені в ЄРДР (а.с. 4).
Так стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно статті 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
З аналізу зазначених норм кримінально-процесуального Закону можна зробити висновок, що чинне законодавство України гарантує захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Кожен може звернутися із заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, що означає, що кожне звернення (заява чи повідомлення) про кримінальне правопорушення повинно бути зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування.
Згідно п. 1 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року, формування Реєстру розпочинається із внесення до нього слідчим, прокурором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених в заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ними самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.
Особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність (за виключенням випадків, коли таке попередження не можливо зробити з об`єктивних причин: надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, непритомний стан заявника, відрядження тощо).
Зі змісту вказаних норм Положення вбачається, що заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважається поданою лише з моменту попередження особи у встановленому порядку слідчим чи прокурором під розпис про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку, тобто 24 годинний строк визначений ст. 214 КПК України для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення розпочинає свій перебіг саме з моменту такого попередження особи про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення.
Як вже зазначалося вище, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 28.10.2016 року звернувся до Прокурора м. Києва ОСОБА_6 із заявою про кримінальне правопорушення, за ст.. 382 КК України, в той же час останнім не надано доказів, які б підтверджували його належне попередження прокурором про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, у зв`язку з чим його заява не може вважатися такою, що подана прокурору, виходячи з приписів Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року, а тому строк передбачений ст. 214 КПК України на внесення відомостей викладених в ній до Єдиного реєстру досудових розслідувань не розпочав свій перебіг у зв`язку з чим на момент звернення із скаргою до слідчого судді, відсутня будь-яка бездіяльність прокурора, яка могла б бути оскаржена в порядку визначеному ст. 303 КПК України.
Статті 26, 94 КПК України визначають, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Зі змісту статті 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Слідчий суддя оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги скаржника не знайшли своє доведення в судовому засіданні, оскільки носять передчасний характер, а тому не можуть вважатися такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 року, керуючись ст.ст. 2, 56, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні скарги ВІДМОВИТИ.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1 .