Справа № 452/782/17
УХВАЛА
про відмову в застосуванні запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
31 березня 2017 року м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, інваліда ІІІ групи, неодруженого, судимого 26 лютого 2016 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк один рік і 5 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю один рік, котрий обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 125 КК України,
Крім цього, ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що тоді ж при вказаних обставинах умисно наніс ОСОБА_11 ножове поранення у праву ногу та в область підлопаткової ділянки зліва, чим спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани на передній поверхні грудної клітки зліва та садно на внутрішній поверхні правої стопи, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, тобто у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а саме, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Прокурор під час підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні подав клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів, а обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, тобто існують ризики, які передбачені ст. 177 КПК України і менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вказаним ризикам.
Заслухавши думку учасників судового провадження, з`ясувавши обставини заявленого клопотання, суд дійшов висновку про відмову в застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, керуючись таким.
Частиною третьою статті 315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
За правилами ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Статтею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Із наданих прокурором доказів вбачається про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст. 125 КК України, а також про наявність такого ризику як те, що він може вчинити інший злочин, оскільки обвинувачується у вчиненні злочинів під час іспитового строку, однак не доведено таких ризиків, як те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Так, досудове слідство у даному кримінальному провадженні закінчено, обвинувачений у вчиненні інкримінованих йому злочинів винуватим себе визнав повністю, що свідчить про те, що в обвинуваченого немає причин незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а такий ризик як можливість переховуватися від суду є припущенням прокурора та не доведений жодними доказами.
Також прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризику, який суд вважає доведеним.
Одна тільки та обставина, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а також перебування на обліку у наркологічному кабінеті та відсутність сім`ї не дають підстав для висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, який суд вважає доведеним.
Із медичних довідок вбачається, що обвинувачений є інвалідом ІІІ групи, не бачить на одне око та не володіє правою рукою, а також періодично проходив стаціонарне лікування.
ОСОБА_7 має постійне місце проживання.
Із урахуванням наведеного судом постановлено ухвалу про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного західу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 31 травня 2017 року, у зв`язку з чим суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні прокурора.
Керуючись ст. ст. 370-372, 376 КПК України, суд
Відмовити у застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя

Судді