АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/9078/16-к Номер провадження 11-сс/786/38/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНС ЛАЙТ» на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 грудня 2016 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004403 від 14 листопада 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 Кримінального кодексу України,
з участю: слідчого: ОСОБА_6

представника скаржника: ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:
До Апеляційного суду Полтавської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРІНС ЛАЙТ» (далі ТОВ «ГРІНС ЛАЙТ») в особі його директора ОСОБА_8 , який у поданій апеляційній скарзі прохав скасувати ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 від 27 грудня 2016 року про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , і постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна відмовити.

На підтвердження заявлених вимог апелянт покликається на те, що ТОВ «ГРІНС ЛАЙТ» здійснює законну господарську діяльність з розповсюдження державних лотерей, а вилучене обладнання використовується для зайняття законною діяльністю і не пов`язане з гральним бізнесом чи азартними іграми. Також вказує, що на момент надання дозволу на обшук, тобто, 13.12.2016 року, приміщення, із якого було вилучене належне ТОВ «ГРІНС ЛАЙТ» майно, використовувалося іншим підприємством, а ТОВ «ГРІНС ЛАЙТ» орендує дане приміщення лише з 16.12.2016 року. У зв`язку з зазначеним вважає, що належне апелянту майно не підлягало вилученню в ході обшуку, а накладення на нього арешту порушує права ТОВ «ГРІНС ЛАЙТ».

Окрім того, апелянт звертає увагу, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на тимчасово вилучене майно постановлена з порушенням строків, визначених КПК України.

Інші учасники судового провадження ухвалу слідчого судді не оскаржували, до початку апеляційного розгляду заперечення проти апеляційної скарги власника вилученого майна не подавали.

Оскарженою ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 грудня 2016 року клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про арешт майна задоволено.

Накладено арешт на наступне вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , майно:

- системні блоки в кількості 7 штук;

- монітори в кількості 6 штук;

- комп`ютерні клавіатури в кількості 6 штук;

- свіч марки TP-Link;

- свіч марки Cisco;

- люмінесцентна лампа (пристрій для перевірки справжності купюр);

- кардрідер;

- рахункова машина;

- флеш-накопичував 16 Gb в кількості 5 штук;

- карти «Золотий кубок» в кількості 16 штук;

- принтер світлого кольору.

Ухвалюючи зазначене рішення, слідчий суддя місцевого суду виходив з того, що з вилученими предметами в ході досудового розслідування необхідно провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій, а вилучені предмети і речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Водночас, слідчий суддя визнав недоведеним те, що ТОВ «ГРІНС ЛАЙТ» є орендодавцем приміщення, де проводився обшук, оскільки копія договору суборенди з суборендодавцем належно не посвідчена, а оригінал для огляду у суді не наданий, а бухгалтерських документів, які б підтверджували право власності або інше речове право на вилучене майно, не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника скаржника, який прохав апеляційну скаргу задовольнити з підстав, у ній наведених, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, матеріали клопотання про накладення арешту, колегія суддів приходить до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень частини другої цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1. збереження речових доказів; 2. спеціальної конфіскації; 3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4. відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Із матеріалів, що надійшли до суду вбачається, що в провадженні Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0004403 від 14.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Підставою для внесення до ЄРДР стала інформація про те, що протягом 2016 року суб`єкти господарської діяльності в різних районах міста Кременчука Полтавської області організували діяльність з надання послуг грального бізнесу під зовнішнім виглядом ТОВ «М.С.Л.» та підприємства «Українська Національна Лотерея», а також гральні заклади під виглядом надання Інтернет послуг.

На підставі ухвали слідчого судді від 13.12.2016 року у зазначеному кримінальному провадженні було проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 в ході якого було вилучено обладнання перелік якого міститься у клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 грудня 2016 року, за клопотанням старшого слідчого Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , було накладено арешт на майно, що є предметом апеляційного розгляду.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання слідчий послався на те, що в ході досудового слідства встановлено, що за різними адресами в м. Кременчук організовано надання послуг в сфері грального бізнесу за допомогою комп`ютерної техніки.

На підтвердження вказаного твердження слідчим були наведено показання свідка, який будучи допитаними в ході досудового слідства підтвердив як той факт, що за адресою АДРЕСА_1 відбуваються азартні ігри за допомогою комп`ютерної техніки.

Колегія суддів вважає, що на даному етапі досудового розслідування, вказані свідчення є вагомим аргументом на користь версії досудового слідства щодо цілей використання комп`ютерної техніки.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя врахував зазначені доводи наведені у клопотанні та прийшов до висновку, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно на яке було накладено арешт, є доказом злочину і ці докази підлягають перевірці.

Із вказаним висновком слідчого судді суду першої інстанції в повній мірі погоджується і колегія суддів.

Доводи на які посилається апелянт, на думку колегії суддів не є такими, що спростовують висновки слідчого судді суду першої інстанції.

Так колегія суддів зауважує, що саме по собі здійснення господарської діяльності апелянтом, не спростовує розумних підозр органу досудового слідства про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що доводи апелянта про відповідність Ліцензійним умовам провадження господарської діяльності з випуску і проведення лотерей програмного забезпечення, підлягає перевірці в ході досудового слідства на чому і наголошує слідчий у своєму клопотанні.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент надання дозволу на обшук, тобто 13.12.2016 року, приміщення, із якого було вилучене належне ТОВ «ГРІНС ЛАЙТ» майно, використовувалося іншим підприємством, а ТОВ «ГРІНС ЛАЙТ» орендує дане приміщення лише з 16.12.2016 року, а тому майно не підлягало вилученню в ході обшуку, а накладення на нього арешту порушує права ТОВ «ГРІНС ЛАЙТ», колегія суддів вважає непереконливими.

Посилання в цій частині представника апелянта на договір суборенди від 01.12.2016 року та акт прийому передачі приміщення, що передається у суборенду від 16.12.2016 року, жодним чином не підтверджуються поза розумним сумнівом, що вони були укладені саме в зазначені дати, оскільки реєстрація вказаних договір відсутня і тому підлягає перевірці в тому числі і належність майна.

Та обставина, що ухвала слідчого судді за клопотанням про арешт майна, яке надійшло у визначений законом строк (48 годин), була постановлена з порушенням 2 денного строку, сама по собі не свідчить про її незаконність.

Колегія суддів звертає увагу, що незастосування зазначених заходів може призвести до знищення доказів у справі і таким чином не буде реалізована мета досудового розслідування та не буде дотримано завдання арешту майна передбачене частиною першою статті 170 КПК.

Колегія суддів також наголошує, що як встановлено в ході апеляційного розгляду, в даний час у кримінальному провадженні призначеного експертне дослідження вилученого обладнання, яке вже перебуває в експертній установі, і зняття арешту в даний час не буде відповідати меті досудового слідства або взагалі зробить неможливим об`єктивне встановлення обставин у справі.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що арешт на майно накладено відповідно до вимог закону, він є співмірним із ризиками досудового розслідування і підстав для його скасування не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 420, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНС ЛАЙТ» залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 грудня 2016 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004403 від 14 листопада 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .