Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3199/17
У Х В А Л А

27 квітня 2017 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання прокурора відділу прокуратури Черкаської області юриста 1 класу ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , депутата Черкаської обласної ради, раніше не судимого, підозрюваного за ч.5 ст. 191 КПК України, -

встановив:

Прокурор відділу прокуратури Черкаської області юрист 1 класу ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , посилаючись на те, що він підозрюється у заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах за наступних обставин.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» (надалі Закон) управління об`єктами державної власності здійснюється Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом.

Відповідно до ст. 3 Закону об`єктами управління державної власності є: майно, яке передане державним комерційним підприємствам установам та організаціям; державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних капіталів або залишилося після ліквідації підприємств та організацій.

Відповідно до ст. 5 Закону Кабінет Міністрів України є суб`єктом управління, що визначає об`єкти управління державної власності, стосовно яких виконує функції з управління, а також об`єкти управління державної власності, повноваження з управління якими передаються іншим суб`єктам управління, визначеним Законом. Здійснюючи управління об`єктами державної власності Кабінет Міністрів України: встановлює порядок передачі об`єктів державної власності суб`єктам управління, визначеним Законом; визначає умови створення та діяльності господарських структур; приймає рішення про створення, реорганізацію та ліквідацію господарських структур і визначає уповноважені органи управління, які здійснюють контроль за їх діяльністю.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 1996 року №1000 «Про утворення Державної акціонерної компанії «Хліб України» утворено Державну акціонерну компанію «Хліб України» (надалі Компанія) у формі відкритого акціонерного товариства.

Відповідно до п. 29 Статуту Компанії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 березня 2001 року №240, її засновником є держава, в особі Кабінету Міністрів України.

Положеннями п.п. 34, 35 Статуту вказано, що майно Компанії складається з основних фондів, обігових коштів, цінних паперів, а також фінансових та інших активів; джерелами формування майна Компанії є майно, передане засновником. Згідно з п. 38 Компанія стосовно переданого їй засновником до статутного фонду державного майна, яке включене до переліку об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може вчиняти дії, наслідком яких може бути відчуження майна, в тому числі передача його до статутного фонду інших господарських організацій, передача в заставу тощо, до виключення такого майна із зазначеного переліку об`єктів.

Також, п. 40 Статуту визначено розмір статутного фонду Компанії, який становить 1 384 659 200 гривень. Статутний фонд Компанії формується за рахунок вартості майна, переданого їй засновником.

Пунктом 60 Статуту визначено, що до компетенції загальних зборів акціонерів Компанії належить: утворення, реорганізація і ліквідація підприємств, відкриття філій та представництв, затвердження їх статутів і положень про них; прийняття рішень про вчинення правочину у разі, коли ринкова вартість майна або послуг становить 50 і більше відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності Компанії, крім майна, яке не підлягає приватизації.

Згідно з п. 100 Статуту у період до проведення перших загальних зборів акціонерів, які скликаються після прийняття рішення про приватизацію акцій Компанії, функції загальних зборів акціонерів Компанії виконує Кабінет Міністрів України, який приймає рішення про внесення змін до Статуту Компанії, у тому числі щодо розміру його статутного фонду.

Відповідно до Додатку №3 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 1997 року №1218 майно Тальнівського комбінату хлібопродуктів передано до статутного фонду Компанії.

Відповідно до Закону України №847-XIV від 7 липня 1999 року «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», Тальнівський комбінат хлібопродуктів включено до переліку зазначених об`єктів.

Також, рішенням спостережної ради Компанії від 24 листопада 1999 року №31 та протоколом засідання її спостережної ради від 20 грудня 1999 року №4 дозволено ДП ДАК «Хліб України» «Тальнівський комбінат хлібопродуктів» реорганізацію шляхом розподілу майна і створення на його базі двох самостійних юридичних осіб: ДП «Тальнівський комбінат хлібопродуктів» та Дочірнього виробничо - заготівельного підприємства «Тальне» ДАК «Хліб України» (надалі ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України»).

Згідно з п. 1.1 Статуту ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» засновником останнього є Компанія. Відповідно до п. 3.7.3 Статуту здійснення будь-яких угод з майном Компанії, яке передане підприємству в користування, провадиться лише з дозволу Компанії. У відповідності до п. 4.3 Статуту майно Компанії передається Підприємству в користування. Підприємство має право вчиняти щодо майна Компанії будь-які дії тільки з дозволу Компанії. Майно, що набуте Підприємством в результаті власної господарської діяльності, належить Компанії на праві власності. Підприємство володіє, користується і розпоряджається майном, вчиняючи до нього будь-які дії, що не суперечать чинному законодавству і Статуту. Згідно з п. 5.4 Статуту директор Підприємства за погодженням з Компанією розпоряджається майном та коштами Підприємства.

Наказом Компанії від 11 жовтня 2005 року №457-К ОСОБА_8 призначено на посаду директора ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» та укладено контракт від 20 травня 2005 року №Г 20-05/94.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 5 листопада 2007 року ОСОБА_8 призначено керуючим санацією ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України».

Відповідно до вимог контракту, Статуту ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» та статуту Компанії ОСОБА_8 був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, а саме: згідно з п. 5.4 Статуту ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України»: здійснював безпосереднє керівництво Підприємством, вирішував всі питання діяльності Підприємства, крім тих, які входять до компетенції Компанії; ніс персональну відповідальність за виконання покладених на Підприємство завдань, розподіляв обов`язки між керівниками структурних підрозділів та визначав їх повноваження у вирішенні питань діяльності Підприємства; видавав накази, розпорядження, інструкції, доручення; за погодженням з Компанією розпоряджався майном та коштами Підприємства; укладав угоди за погодженням з Компанією на суму, що перевищує 30 000 гривень з одним контрагентом, та інше.

Відповідно до: п.п. 1.4-1.5 контракту директор ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» підзвітний Компанії у межах, встановлених законодавством, визначених статутом Підприємства та Контрактом. Рішення Компанії, прийняті відповідно до компетенції, обов`язкові для директора ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України»; п.1.1., п. 2.1.2 контракту директор зобов`язаний виконувати такі постійні функції та обов`язки з організації забезпечення діяльності Підприємства, як ефективне використання та збереження майна Компанії, своєчасно інформувати Компанію про виникнення загрози неплатоспроможності Підприємства, що може призвести до його банкрутства; п. п. 3.1-3.2 контракту директор вирішує самостійно всі питання діяльності Підприємства, за винятком питань, що за Статутом Підприємства і контрактом належать до компетенції Компанії, у тому числі розпоряджатися майном Підприємства, керуючись Статутом Підприємства і Контрактом, з урахуванням встановлених законом та Компанією обмежень.

ОСОБА_8 , як керівник ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України», будучи відповідно до примітки ст. 364 КК України службовою особою, яка наділена організаційно-розпорядчими та адміністративного-господарськими функціями, маючи умисел на заволодіння майновим ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України», умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, в порушення вимог Закону України «Про управління об`єктами державної власності» від 21 вересня 2006 року, Закону України «Про перелік об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації» від 7 липня 1999 року, згідно з яким Тальнівський комбінат хлібопродуктів включено до переліку об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, достовірно знаючи, що відповідно до п. п. 29, 38 Статуту Компанії її засновником є держава, в особі Кабінету Міністрів України, а згідно з п. 37 Статуту Компанія володіє, користується та розпоряджається належним їй майном в межах, визначених законодавством України, має обмежені права щодо його відчуження, як такого, що включене до переліку об`єктів державної власності, які не підлягають приватизації, та щодо яких не можуть бути вчинені дії, наслідком яких може бути передача майна до статутного фонду інших господарських організацій, передача в заставу тощо, не проінформував про загрозу відчуження майна його законного власника, Кабінет Міністрів України, не погодив свої дії та рішення з останнім, чим вчинив незаконне відчуження майна, шляхом виведення цілісного майнового комплексу ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України», яке розташоване за адресою: Черкаська область, м. Тальне, вул. Вокзальна, 93, із власності держави без дозволу Кабінету Міністрів України за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що відповідно до рішення Спостережної ради Компанії від 20 грудня 1999 року №4 відбулася реорганізація ДП ДАК «Хліб України» «Тальнівський КХП», шляхом розподілу майна і створення на його базі двох самостійних юридичних осіб: ДП «Тальнівський комбінат хлібопродуктів» та Дочірнього виробничо-заготівельного підприємства «Тальне» ДАК «Хліб України», достовірно знаючи, що майнові активи останнього на 100% перебували в загальнодержавній власності, діючи умисно, з метою передачі майна ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» іншій юридичній особі, зловживаючи своїм службовим становищем в порушення вимог п. п. 34, 35, 38, 40, 100 Статуту Компанії, упродовж 2007 року, точної дати у ході проведення досудового розслідування не встановлено, у невстановленому місці, склав та 5 грудня 2007 року надав для схвалення на засіданні комітету кредиторів план санації ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України», який передбачав створення на базі майна ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» суб`єкта господарювання у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Тальне», чим створив сприятливі умови щодо його незаконного схвалення.

У подальшому, 14 жовтня 2008 року господарським судом Черкаської області винесено ухвалу про затвердження плану санації боржника ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України».

ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що корпоративні права ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» належать державі, в особі Кабінету Міністрів України, статутний фонд ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» становить 0% та цілісний майновий комплекс перебуває лише у користуванні ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України», та є частиною статутного фонду Компанії і право розпоряджатися ним має виключно засновник - Кабінет Міністрів України, незаконно, в порушення вимог п. 3.7.12 Статуту ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України», вимог п. 101 Статуту Компанії, без погодження дій із засновником Компанії - Кабінетом Міністрів України про відчуження корпоративних прав ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» у вигляді майна, майнових та немайнових прав, що становили 99 % Статутного капіталу ТОВ «Комбінат хлібопродуктів» «Тальне», при складанні плану санації зазначив, що на виконання плану санації ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» зобов`язано продати, а підконтрольне йому товариство ТОВ «Кварк» викупити корпоративні права (частку) боржника (ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України») у новоствореному ТОВ «Комбінат хлібопродуктів «Тальне» (надалі ТОВ «КХП «Тальне») в розмірі 99% на суму 6 150 000 гривень.

У подальшому ОСОБА_8 , як керуючий санацією та директор ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України», незаконно, в м. Тальне 31 жовтня 2008 року підписав протокол №3, де зазначив, що внеском ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» до статутного фонду ТОВ «КХП «Тальне» є будинки і споруди на суму 5 064 219 гривень, машини і обладнання - 844 183 гривень, транспортні засоби - 152 167 гривень, інструменти, прибори та інвентар - 80543 гривень, інші основні фонди - 8888 гривень, а всього майна на суму 6 150 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 , створивши умови для незаконного відчуження корпоративних прав ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України», які згідно з її Статутом ТОВ «КХП «Тальне» складалися з майна, майнових та немайнових прав, надіслав 18 листопада 2008 року клопотання до Тальнівської міської ради про визнання за ТОВ «КХП «Тальне» права власності на цілісний майновий комплекс, який належить ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України».

Тальнівським міським головою ОСОБА_9 20 листопада 2008 року підписано рішення №313 «Про оформлення свідоцтва про право власності на об`єкти ТОВ «КХП «Тальне», згідно з яким визнано за ТОВ «КХП «Тальне» 100% права власності на об`єкти нерухомого майна в АДРЕСА_3 , а саме: будівлі млина з прибудовами, А, 10538,6 кв.м.; будівлі приміщення складу та будівлі ПТО, Б,Б1, 1950,7 кв.м.; будівлі приміщення складу №2, Е, 907,8 кв.м.; будівлі лабораторії, Ж, 1635,0 кв.м.; будівлі приміщення складу №6, З, 914,6 кв.м.; будівлі приміщення складу №5, З1, 914,6 кв.м.; будівлі приміщення складу №68, №9, О, І, 1861,9 кв.м.; будівлі приміщення складу №7, П, 738,8 кв.м.; будівлі приміщення складу №11, Р, 938,4 кв.м.; будівлі приміщення складу №10, Р1, 1209,5 кв.м.; будівлі ДПО, Т, 163,0 кв.м.; будівлі адміністративного корпусу, Ф, 566, 7 кв.м.; будівлі магазинускладу, Х, 238,5 кв.м.; будівлі котельні, Ш, 956,7 кв.м.; будівлі насосної, Д, 102,5 кв.м.; будівлі компресорної, Г, 62,0 кв.м.; будівлі приміщення складу №9, Ї, 1380,5 кв.м.; будівлі вагової, Ч, 27.3 кв.м.; будівлі котельної з ковбасною, Ц, 177, 1 кв.м.; будівлі складу №3, Є, 749,3 кв.м.; будівлі промислового сил. Корпусу, Л, К, 4452, 4 кв.м.; будівлі пташника, Щ, 516, 4 кв.м.; будівлі пташника, Ю, 510, 8 кв.м.; вбиральні,У; вбиральні, У1; башні №10, V; бесідки, VII; залізничного полотна, II, III, IV; Вимощення, І; газорозпридільного пункту, VIII.

У подальшому, 4 грудня 2008 року у невстановленому в ході досудового розслідування місці ОСОБА_8 , без проведення будь-якої незалежної оцінки основних фондів ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України», уклав договір купівлі-продажу корпоративних прав учасника ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» з ТОВ «Кварк», таким чином реалізував 99% статутного фонду ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» за ціною 6 150 000 гривень.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на приховування способу заволодіння майном ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» ОСОБА_8 , маючи вплив на підконтрольне йому товариство ТОВ «Кварк», у власності якого перебувало 100 % статутного фонду ТОВ «КХП «Тальне», створив умови для здійснення незаконного продажу майна ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» на свою користь, а саме в інтересах Акціонерного товариства «АГРО ІНВЕСТ КОМПАНІ», яке створене 19 березня 2013 року в м. Прага, Чеська Республіка, В19017, зареєстроване 19 березня 2013 року міським судом м. Праги, розташоване за адресою: вул. Їндржішська, 901/5, Нове Мнєсто, 110 00 Прага1, учасниками якого є ОСОБА_8 , який володіє 30 % статутного капіталу; ОСОБА_10 , який володіє 40 % статутного капіталу, та дружина ОСОБА_8 - ОСОБА_11 , яка володіє 30 % статутного капіталу.

У подальшому, ОСОБА_8 маючи умисел на приховування способу заволодіння майном ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України», як учасник Акціонерного товариства «АГРО ІНВЕСТ КОМПАНІ» на загальних зборах учасників, діючи в особистих інтересах, надав право голові правління товариства ОСОБА_12 укласти договір купівлі - продажу нерухомого майна з ТОВ «КХП «Тальне».

Так, на виконання умов протоколу загальних зборів учасників Акціонерного товариства «АГРО ІНВЕСТ КОМПАНІ» 4 квітня 2013 року у м. Донецьк між ТОВ «КХП «Тальне» та Акціонерним товариством «АГРО ІНВЕСТ КОМПАНІ» укладено договір купівліпродажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_13 за реєстраційним номером 1651, відповідно до якого Акціонерне товариство «АГРО ІНВЕСТ КОМПАНІ» здійснило купівлю нерухомого майна комплексу нежитлових будівель, що розташовані по АДРЕСА_3 , а саме: будівлі млина з прибудовами, А, 10538,6 кв.м.; будівлі приміщення складу та будівлі ПТО, Б,Б1, 1950,7 кв.м.; будівлі приміщення складу №2, Е, 907,8 кв.м.; будівлі лабораторії, Ж, 1635,0 кв.м.; будівлі приміщення складу №6, З, 914,6 кв.м.; будівлі приміщення складу №5, З1, 914,6 кв.м.; будівлі приміщення складу №68, №9, О, І, 1861,9 кв.м.; будівлі приміщення складу №7, П, 738,8 кв.м.; будівлі приміщення складу №11, Р, 938,4 кв.м.; будівлі приміщення складу №10, Р1, 1209,5 кв.м.; будівлі ДПО, Т, 163,0 кв.м.; будівлі адміністративного корпусу, Ф, 566, 7 кв.м.; будівлі магазинускладу, Х, 238,5 кв.м.; будівлі котельні, Ш, 956,7 кв.м.; будівлі насосної, Д, 102,5 кв.м.; будівлі компресорної, Г, 62,0 кв.м.; будівлі приміщення складу №9, Ї, 1380,5 кв.м.; будівлі вагової, Ч, 27.3 кв.м.; будівлі котельної з ковбасною, Ц, 177, 1 кв.м.; будівлі складу №3, Є, 749,3 кв.м.; будівлі промислового сил. Корпусу, Л, К, 4452, 4 кв.м.; будівлі пташника, Щ, 516, 4 кв.м.; будівлі пташника, Ю, 510, 8 кв.м.; вбиральні,У; вбиральні, У1; башні №10, V; бесідки, VII; залізничного полотна, II, III, IV; Вимощення, І; газорозпридільного пункту, VIII та інше.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на збереження та контроль за використанням незаконно набутого майна ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» ОСОБА_8 , як учасник Акціонерного товариства «АГРО ІНВЕСТ КОМПАНІ» на загальних зборах учасників, діючи в особистих інтересах надав право голові правління товариства ОСОБА_12 укласти договір управління майном з підконтрольним йому товариством ТОВ «КРУПП-АРТ», учасниками якого є дружина ОСОБА_8 - ОСОБА_11 , яка володіє 4 % статутного капіталу; його мати ОСОБА_14 , яка володіє 4 % статутного капіталу, та компанія ГЛОРІЯ КЕПІТАЛ ЛТД, заснована 01.03.2011 у Великобританії та зареєстрована за адресою: кімната 4094, 10 ГрейтСтріт, Лондон WC1B 3BQ, яка володіє 92% статутного капіталу.

На виконання умов протоколу загальних зборів учасників АТ «АГРО ІНВЕСТ КОМПАНІ» 29 квітня 2013 року в м. Донецьк між АТ «АГРО ІНВЕСТ КОМПАНІ» (надалі Установник управління) та ТОВ «КРУПП-АРТ» (надалі Управитель) укладено договір управління майном, згідно з яким Установник управління передав, а Управитель прийняв від Установника в управління майно, яке належить останньому на праві приватної власності згідно з договором купівлі-продажу від 4 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_13 за реєстраційним номером 1651.

Відповідно до проведеної 20 грудня 2016 року незалежної оцінки ринкової вартості окремих основних фондів ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України», станом на 11 грудня 2008 року вартість окремих основних фондів ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» становила 54 628 913 гривень.

У результаті вищевказаних незаконних дій ОСОБА_8 , в інтересах підконтрольного йому АТ «АГРО ІНВЕСТ КОМПАНІ», здійснено заволодіння цілісного майнового комплексу ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України`в особливо великих розмірах, який знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Тальне, вул. Вокзальна, 93, вартістю 54 628 913 гривень, що більш ніж у 28 тисяч разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

19 квітня 2017 року ОСОБА_8 вручене письмове повідомлення про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У ході проведення досудового розслідування установлено, що ОСОБА_8 являється учасником АТ «АГРО ІНВЕСТ КОМПАНІ», яке створене 19.03.2013 в м. Прага, Чеська Республіка, В19017, зареєстроване 19.03.2013 міським судом м. Праги, розташоване за адресою: вул. Їндржішська, 901/5, Нове Мнєсто, 110 00 Прага1, та володіє 30 % статутного капіталу і його дружина - ОСОБА_11 володіє 30 % статутного капіталу указаного товариства.

Згідно протоколів загальних зборів АТ «АГРО ІНВЕСТ КОМПАНІ» учасники вказаного товариства проводять загальні збори за місцем реєстрації товариства та ОСОБА_8 приймає безпосередню участь діяльності товариства, а тому є достатні підстави вважати, що останній має всі можливості безперешкодно покинути територію України та тривалий час проживати на території Чеської Республіки.

Крім того, згідно поданої ОСОБА_8 декларації за 2016 рік у частковій власності останнього знаходиться квартира в м. Донецьк загальною площею 46, 6 кв. м.; у власності дружини ОСОБА_8 ОСОБА_11 знаходяться квартири в м. Донецьк загальною площею 48, 2кв. м.; 50, 2 кв. м.; 112, 7 кв. м. та 106, 6 кв.м; у спільній власності ОСОБА_11 та дочки ОСОБА_8 ОСОБА_15 знаходиться квартира в м. Донецьк загальною площею 71,6 кв. м. Крім того, у власності ОСОБА_11 знаходяться приміщення-апартаменти в м. Ялта Автономної Республіки Крим загальною площею 61 кв. м.; 108,8 кв.м.

Враховуючи викладене є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 має можливість переховуватись не тільки на території Європейського Союзу, а і на території тимчасово не підконтрольній державі Україна, а саме на території проведення антитерористичної операції, на якій вівся і ведеться збройний конфлікт між організованими та керованими з Російською Федерацією незаконними збройними формуваннями Донецької і Луганської «народних республік», визнаних Україною терористичними організаціями, за підтримки регулярних військових частин Російської Федерації - з одного боку, та українськими силовими структурами - з іншого боку. Крім того, ОСОБА_8 може переховуватись на тимчасово окупованій територія України, яка контролюється Російською Федерацією внаслідок анексії Криму статус якої встановлено Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

У зв`язку з цим орган досудового розслідування приходить до висновку, що усвідомлюючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється, а також покарання, передбаченого кримінальним законом, останній після отримання повідомлення про підозру, може умисно ухилятись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також переховуватись від органів досудового розслідування, а тому просить обрати відносно підозрюваного обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю визначення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України в розмірі 54 628 913 грн.

В судовому засіданні прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_3 клопотання підтримали, просили його задовольнити повністю.

В судовому засіданні ОСОБА_8 та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Просили обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистої поруки ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи суду на першу про те вимогу.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя зазначає, що що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання ( рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A). Однак вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», № 35615/06, п. 48, від 13.11. 2007 року).

З наявних в матеріалах клопотання та досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що підозра ОСОБА_8 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні доказами.

За таких обставин, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином..

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , обставини справи, зважаючи на особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу з метою уникнення ризиків переховування його від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, у відповідності до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до роз`яснень ВССУ, викладених у п.18 Листа від 4 квітня 2013 року №511-550/0/4-13, суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 112 рішення від 1 березня 2007 року; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року2).

Тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК.

Так, підставою застосування запобіжного заходу згідно з ч. 1 ст. 191 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконне впливання на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Приймаючи до уваги обґрунтовані ризики та той факт, що ОСОБА_8 , враховуючи його матеріальне становище, має реальну можливість вільної зміни свого місця перебування, що не дасть можливості здійснення дієвого контролю за його поведінкою та виконання ним покладених судом обов`язків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів таких, як особисте зобов`язання, особиста порука, чи то домашній арешт, вбачається що застосування більш м`яких запобіжних заходів ані ж тримання під вартою є недоцільним, враховуючи те, що прокурорами під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а також зважаючи на те, що існують беззаперечні підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25 червня 2017 року включно.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 вчинений без застосування насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Визначаючи розмір застави, який необхідно застосувати до підозрюваного, слідчий суддя виходить з наступного.

У відповідності до п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Обгрунтовуючи розмір застави в розмірі 54 628 913 грн. прокурор послався на те, що саме такий розмір збитків був завданий державі діями ОСОБА_8 , що підтверджується звітом ТОВ «Контакт-Сервіс» про проведення незалежної оцінки ринкової вартості окремих основних фондів колишнього ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» від 20 грудня 2016 року.

Разом з тим, відповідно до абз. 3 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Звіт ТОВ «Контакт-Сервіс» про проведення незалежної оцінки ринкової вартості окремих основних фондів колишнього ДВЗП «Тальне» ДАК «Хліб України» від 20 грудня 2016 року не може бути віднесено до висновку експерта, а тому слідчий суддя вважає, що сума збитків у розмірі 54 628 913 грн. належним чином не доведена.

Ураховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , зважаючи на дані про особу підозрюваного, враховуючи обставини справи, слідчий суддя погоджується з думкою сторони обвинувачення щодо нездатності застави у межах, визначених ст. 182 КПК України, забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, однак вважає, що визначений стороною обвинувачення розмір застави, а саме 54 628 913 грн., як просить в поданому клопотанні сторона обвинувачення, є завідомо не помірною для підозрюваного, що не узгоджується з положеннями ч. 4. ст. 182 КПК України, а тому слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному, як альтернативу, розмір застави 1875 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3000000 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, у разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування, не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти їх про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з особами, які заявили та можливо заявлять про вчинені ним правопорушення, здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України,-

ухвалив:

В задоволені заяв ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 про застосування відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відмовити.

Клопотання прокурора відділу прокуратури Черкаської області юриста 1 класу ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 25 червня 2017 року включно.

Роз`яснити, у відповідності до ч.3 ст. 183 КПК України, підозрюваному ОСОБА_8 , що в разі внесення ним, або іншою особою застави в сумі 1875 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3000000 грн., відносно нього може бути змінена міра запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування, не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти їх про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування з особами, які заявили та можливо заявлять про вчинені ним правопорушення, здати на зберігання слідчому свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Копію ухвали вручити підозрюваному, направити слідчому в провадженні якого знаходиться справа, прокурору Черкаської області - для відому, та начальнику СІЗО міста Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали суду виготовлено 28 квітня 2017 року

Слідчий суддя: ОСОБА_1