Справа № 308/4813/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна - ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:
З внесеного клопотання та матеріалів, доданих до нього, встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000064, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи на меті здійснення торгівлі людьми та незаконної угоди щодо передачі людини, в цілях її подальшої сексуальної експлуатації, спланувавши наперед свої дії, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, на протязі з березня 2017 року підшуковував та вербував молодих дівчат громадянок України, як за допомогою ресурсів всесвітньої пошукової системи загального доступу Internet, так і серед своїх знайомих.

Так, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою та разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , познайомившись у березні 2017 року з громадянками України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , впевнившись у тому, що останні внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин перебувають в уразливому стані, використовуючи це у своїх незаконних цілях, на початку запросив їх на роботу покоївками в нічному клубі Словацької Республіки, а в подальшому, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вербував ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виїхати на роботу в м.Липтовський Мікулаш, Словацької Республіки, для надання сексуальних послуг за гроші, маючи на меті їх подальшу сексуальну експлуатацію в борделях м.Липтовський Мікулаш, Словацької Республіки, тобто продати останніх замовнику дівчат та власнику нічного клубу ОСОБА_12 , для використання в секс індустрії та зайнятті проституцією.

Після отримання згоди ОСОБА_13 та ОСОБА_11 на виїзд за кордон, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 виготовили їм за свої власні кошти документи для виїзду за кордон, а саме закордонні паспорти та візи, які дівчата, в подальшому, мали відпрацювати в м.Липтовський Мікулаш, Словацької Республіки, і таким чином втягнули їх в боргову кабалу.

Після виготовлення всіх необхідних документів, 22 травня 2017 року ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, умисно, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , організували виїзд ОСОБА_13 та ОСОБА_11 в Словаччину, для подальшої сексуальної експлуатації, а саме ОСОБА_8 намагався переправити останніх в Словацьку Республіку, через пункт пропуску «Малі Селминці» ІНФОРМАЦІЯ_7 , з метою перетину державного кордону України, де того ж дня о 13 год. 10 хв. їх затримано на зоні митного контролю під час проходження митного огляду.

22.05.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2017, проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено: Мобільний телефон «LG H 324, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; Ключі від автомобіля.

22.05.2017 року вилучені в ході проведення вказаного обшуку речі та предмети, у відповідності до ст.ст. 98 100 КПК України, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивоване тим, що виявлені та вилучені в ході проведення обшуку речі та предмети визнані речовими доказами, можуть бути предметами, знаряддями чи/та засобами вчинення кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється досудове розслідування та матимуть доказове значення у даному кримінальному провадженні, а тому слідчий просить задовольнити подане клопотання та накласти арешт на мобільний телефон «LG H 324», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; ключі від автомобіля, які були вилучені 22.05.2017 року у гр. ОСОБА_4 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Власник майна та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили відмовити у такому, оскільки воно є безпідставним.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи, що слідчим в судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на майно, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, вказане майно є предметом кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, саме по собі та з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон «LG H 324», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; ключі від автомобіля, які були вилучені 22.05.2017 року у гр. ОСОБА_4 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 26 травня 2017 року о 16 год. 00 хв.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1