АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1857/17 Номер провадження 11-кп/786/716/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора представника колонії засудженого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 12 травня 2017 року, ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, засудженому вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 4 квітня 2016 року за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 та ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 4 роки 7 місяців позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 4 квітня 2016 року.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що ОСОБА_8 поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, оскільки за період відбування покарання має лише одне заохочення. Крім того, згідно з висновками комісії виправної колонії від 21 жовтня та від 21 грудня 2016 року засудженому ОСОБА_8 відмовлено в застосуванні ст.81 КК України в зв`язку з тим, що він не довів свого виправлення.

За змістом апеляційної скарги засуджений не погоджується з рішенням суду та просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання. При цьому зазначає, що стягнень не має, працює на виробництві та був заохочений за сумлінну поведінку і ставлення до праці.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримання доводів апеляційної скарги, думку представника виправної колонії, який вважав, що ОСОБА_8 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, міркування прокурора про законність і обґрунтованість судового рішення, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Доводи апеляційної скарги засудженого є непереконливими.
Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати в майбутньому нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_8 в установі виконання покарань м. Кіровоград характеризувався задовільно, заохочень не мав.

З 14 вересня 2016 року ОСОБА_8 відбуває покарання у Державній установі «Кременчуцька виправна колонія (№69)», за цей час має лише одне заохочення, яке застосовано до нього 19 квітня 2017 року, тобто безпосередньо перед поданням клопотання до суду про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (а.с.10).

Відповідно до характеристики, затвердженої заступником начальника виправної колонії ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_8 хоча і ввічливий по відношенню до представників адміністрації установи, проте їх законні вимоги виконує лише під контролем, участі у суспільному житті колективу засуджених не приймає (а.с.9).

Більше того, комісією виправної колонії було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України відносно ОСОБА_8 .

Наведені обставини свідчать про нестабільність поведінки ОСОБА_8 та недоведеність ним свого виправлення.

Висновок суду про неможливість звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання умовно-достроково ґрунтується на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Судове рішення відповідає вимогам ст.370 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування оскаржуваної ухвали колегією суддів не встановлено.
Отже, апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.404, ст.407, ст.418 та ст.419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 12 травня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4