Справа № 135/714/16-к
Провадження №11-кп/772/146/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
05 травня 2017 рокум. Вінниця
судді Апеляційного суду Вінницької області ОСОБА_2 по кримінальному провадженню за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 та прокурора на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Зараховано ОСОБА_4 у строк відбування за вироком Апеляційного суду Донецької області від 08 вересня 2003 року покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у межах даного провадження за період з 20 травня 2002 року по 07 квітня 2005 року,а також період з 21 лютого 2013 року по 12 грудня 2013 року,із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
В апеляційній скарзі адвокат просить ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року скасувати частково та ухвали нове рішення,яким зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув"язнення із розрахунку один день попереднього ув"язнення відповідно до двох днів позбавлення волі з моменту його фактичного затримання 20 травня 2002 року до набрання вироком законної сили 12 грудня 2013 року. Свої вимоги мотивує тим. що судом не враховано, що ОСОБА_4 утримував у слідчий ізоляторах з 26.08.2009 року по 20.09.2009 року, з 22.05.2008 року по 20.06.2008 року, з 06.02.2013 року по 21.06.2008 року.
У своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить ухвалу суду першої інстанції змінити, зарахувавши строк попереднього ув"язнення з моменту затримання 20.05.2002 року до вступу вироку у законну силу 12.12.2013 року, із розрахунку один день попереднього ув"язненнця за два дні позбавлення волі, що складає 11 років 6 місяців 22 дні.
Прокурор Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 у апеляційній скарзі наполягав на скасуванні ухвали суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ОСОБА_4 засуджений до довічного позбавлення волі, а правила ст. 72 КК України розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься і відповідно до ст. 51 КК України є окремим видом покарання.
За наслідками апеляційного розгляду даного кримінального провадження, апеляційним судом ухвалено судове рішення , згідно з яким: «Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 та самого засудженого -залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити. Ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року про відмову задоволення клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення- скасувати.
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання»
Суддя не погоджуючись з таким рішенням Апеляційного суду, вважає, що доводи засудженого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_3 про незаконність ухвали суду першої інстанції є частково необґрунтовані, ухвала Апеляційного суду незаконна, а ухвала Ладижинського міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року у зазначеному провадженні підлягає залишенню без змін.
До таких висновків суддя дійшов з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Судом першої інстанції в ході кримінального провадження дотримано вимоги ст. ст. 22, 92, 93, 349, 350 КПК України, що є гарантією забезпечення права сторін на справедливий судовий розгляд.
Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами,дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.
Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо:1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.
Дані вимоги судом першої інстанції при ухваленні рішення щодо ОСОБА_4 місцевий суд виконав в повному об`ємі .
24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838--VIII.
Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», його дія застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Відповідно до п.3 Прикінцевих положень цього ж Закону, він застосовується за клопотанням засудженої особи,членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.
Статтею 5 КК України передбачено,що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України, викладеної в новій редакції «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення»,- попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Частина 5 статті 72 КК України, в редакції від 26 листопада 2015 року не містить обмежень щодо застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», до осіб засуджених до довічного позбавлення волі.
Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з приводу застосування судами ст.72 ч.5 КК України, на який посилається суд, носить лише рекомендаційний характер.
Разом з тим, стаття 87 КК України передбачає помилування, яке здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи, яке передбачає індивідуальне державно владне веління у формі пробачення особі, яка вчинила злочин будь якої тяжкості.
Клопотання про помилування осіб засуджених до довічного позбавлення волі може бути подано після відбуття не менше 25 років призначеного покарання, тобто даний критерій має строковий характер.
Крім того, Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках,коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом національного права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.
З огляду на вищезазначене суддя вважає, що є всі юридично-правові підстави необхідності зарахування засудженому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення по день набрання вироком законної сили,із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,що зробив місцевий суд,і відповідно відмови в задоволенні апеляційних скарг засудженого, його захисника та прокурора, а скасування ухвали районного суду призведе до порушення прав та становища засудженого ОСОБА_4 , закріплених національним законодавством, що є виключно неприпустимим.
Суддя Апеляційного суду ОСОБА_2
Вінницької області