Дата документу Справа № 320/7977/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/778/10/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/7977/16-к Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 грудня 2016 року,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 грудня 2016 року відмовлено в поновленні строків на подання клопотання про арешт тимчасово вилученого в ході проведення огляду місця події 13.10.2016 року слідчим Мелітопольського ВП ГУНІІ в Запорізькій області ОСОБА_9 майна у кримінальному провадженні № 0005464. Також відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Мелітопольського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Мелітопольської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0005464 від 05.12.2016 року та прийнято рішення про негайне повернення ОСОБА_7 автомобіля марки «Audi» моделі «А6» в кузові синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , комплекту ключів до нього та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_2 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя послався на те, що з пояснень ОСОБА_7 вбачається, що він придбав автомобіль для себе, в тому стані, в якому знаходиться автомобіль на теперішній час, відчуження його неможливе, при цьому, слідчий визнав транспортний засіб, ключі та свідоцтво про його реєстрацію речовими доказами і відповідно до діючого законодавства слідчий має можливість передати на відповідальне зберігання вказані речові докази ОСОБА_7 , в користуванні якого знаходиться автомобіль, крім того, ОСОБА_7 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду від 07.12.2016 року скасувати, постановити нову ухвалу, в якій задовольнити клопотання слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про поновлення процесуальних строків на подання клопотання про арешт майна та накласти арешт на наступне майно, шляхом заборони розпоряджатися та користуватися майном, яке перебувало у користуванні ОСОБА_7 , а саме на автомобіль марки «Audi», моделі «А6», в кузові синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , комплект ключів від даного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_2 , які були вилучені 13.10.2016 року в ході огляду місця події слідчим Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_9 та на даний час перебувають на зберіганні в Мелітопольському ВП ГУНП в Запорізькій області, за адресою: м. Мелітополь, вул. Гетьманська, 83.

Прокурор вважає, що під час розгляду клопотання про арешт майна слідчим суддею не були спростовані доводи слідчого про необхідність арешту автомобілю, комплекту ключів до нього та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу, які є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчим у клопотанні про арешт майна наведені поважні причини, з яких необхідно поновити пропущений строк на подачу клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, проте слідчим суддею жодного рішення з вказаного питання не прийнято та при розгляді клопотання мотиви відмови у поновленні строків на подання клопотання про арешт не наведено.

Враховуючи висновок експерта від 07.11.2016 р. № 64, у даному кримінальному провадженні є всі підстави стверджувати, що автомобіль марки «Audi», моделі «А6» у кузові синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди правопорушення, а також враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності та користування завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, приймаючи до уваги, що незастосування арешту може призвести до відчуження майна або розпорядження ним в інший спосіб або проведення будь-яких ремонтних робіт, прокурор вважає, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Щодо пропущення строку на подання слідчим клопотання про арешт майна та його поновлення, передбаченого ст.ст. 117, 171 КПК України, апелянт зазначив, що з метою не порушувати вимоги міжнародних договорів, слідчий не звернувся з клопотанням з дотриманням строків, передбачених ст. 171 КПК України, та отримавши достатні докази та підстави для арешту майна (висновок експерта від 07.11.2016 № 64) просив поновити пропущені строки на подання клопотання про арешт майна.

На виконання вимог ст. ст. 170 ч. 1, ч. 2, ч. 3, 98, 173 КПК України слідчим у клопотанні про арешт майна наведені обставини, які є достатніми для арешту вищевказаного майна, а саме те, що відповідно до ст. 84 КПК України вказане майно, а саме автомобіль марки «Audi», моделі «А6» у кузові синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , комплект ключів до нього та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_2 , що були вилучені в ході проведення огляду від 13.10.2016 р., має доказове значення та є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, та, для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у поновленні процесуальних строків та накладенні арешту на вищевказане майно з метою забезпечення його збереження як речового доказу, оскільки є підстави вважати, що в подальшому дане майно може бути знищене чи продане.

Проте, слідчим суддею вказані доводи слідчого до уваги не прийняті та не враховано, що вказане майно може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який не підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляційної скарги прокурора,вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду і ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання слідчого про поновлення строку на подання клопотання про арешт тимчасово вилученого в ході проведення огляду місця події 13.10.2016 року майна, проте одночасно відмовив і в задоволенні клопотання слідчого про арешт автомобіля марки «Ауді» моделі «А6» в кузові синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_3 , комплекту ключів до нього та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_4 .

Таким чином, з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчогопро арешт тимчасово вилученого в ході проведення огляду місця події 13.10.2016 року майна і відмовивши у його задоволенні, фактично поновив процесуальний строк на подання клопотання про арешт майна, що не передбачено кримінальним процесуальним законом, оскільки при відмові в поновленні процесуального строку, клопотання по суті про арешт майна не розглядається.

За таких обставин зазначена ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали, з поновленням строку на подання клопотання про арешт майна та розглядом апеляційним судом клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого в ході проведення огляду місця події 13.10.2016 року автомобіля марки «Ауді» моделі «А6» в кузові синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_3 , комплекту ключів до нього та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_4 .

Як вбачається із клопотання слідчого про арешт майна, він просить накласти арешт на майно, яке перебувало у користуванні ОСОБА_7 , шляхом заборони розпоряджатися та користуватися автомобілем марки «Ауді» моделі «А6» в кузові синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_3 , комплектом ключів до нього та свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_4 .

Згідно з поясненнями ОСОБА_7 у суді першої інстанції і в суді апеляційної інстанції автомобіль марки «Ауді» моделі «А6» він придбав для себе за кілька місяців до його вилучення 13.10.2016 року в тому стані, в якому знаходиться автомобіль на теперішній час, відчуження його неможливе та він не має наміру його відчужувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Оскільки слідчий у клопотанні про арешт майна просить накласти арешт на майно шляхом заборони розпоряджатися та користуватися автомобілем марки «Ауді» моделі «А6» в кузові синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_3 , комплектом ключів до нього та свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_4 , зазначене майно не підлягає спеціальній конфіскації, конфіскації, як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, слідчий має можливість передати на відповідальне зберігання вказані речові докази ОСОБА_7 , в користуванні якого знаходиться автомобіль.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави для накладення арешту на автомобіль марки «Ауді» моделі «А6» в кузові синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_3 , комплекту ключів до нього та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_4 відсутні.

Автомобіль «Ауді» моделі «А6» в кузові синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_3 , комплект ключів до нього та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_4 , які на час розгляду клопотання про їх арешт перебувають, згідно з поясненнми ОСОБА_7 і прокурора, на зберіганні в ОСОБА_11 ГУНП в Запорізькій області та не повернені ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді від 07.12.2016 року, слід негайно повернути користувачу ОСОБА_7 .

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07.12.2016 року скасувати.

Поновити строк на подання клопотання про арешт майна.

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Мелітопольського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області про арешт автомобіля марки «Ауді» моделі «А6» в кузові синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_3 , комплекту ключів до нього та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_4 .

Автомобіль «Ауді» моделі «А6» в кузові синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_3 , комплект ключів до нього та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_4 , які знаходились у користуванні ОСОБА_7 , негайно повернути користувачу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4