1Справа № 335/1769/14-к 1-кп/335/68/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

присяжних: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

присяжних: ОСОБА_6 ,

при секретарі ОСОБА_7 ,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні, на підставі статті 331 КПК України, головуючий поставив на розгляд питання доцільності продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_9 під вартою. Прокурор у судовому засіданні зазначив про необхідність продовження строків тримання під вартою ОСОБА_9 на 60 днів, оскільки на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_9 та її захисник у судовому засіданні проти продовження строків тримання під вартою заперечували.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, ухвалою від 19 вересня 2016 р. продовжено ОСОБА_9 строк тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі Управління пенітенціарної служби України в Запорізькій області строком на 60 днів, тобто до 17 листопада 2016 р.

Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_9 , встановлений ухвалою суду, закінчується 17 листопада 2016 р.

Відповідно до частин першої та другої статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.

Зокрема, положеннями КПК України передбачено, що під час розгляду даного питання суд повинен перевірити: обґрунтованість підозри та вагомість доказів, тяжкість правопорушення, суспільну небезпеку правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутація та майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди, а також з дотриманням вимог ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України постановити ухвалу, якою задовольнити або відмовити у задоволенні клопотання.

Однак, як вбачається з матеріалів даної справи, суду не надано матеріалів, на підставі яких суд при їх оцінки в сукупності з іншими обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, мав би можливість з`ясувати міцність соціальних зв`язків обвинуваченої ОСОБА_9 в місці її постійного проживання, у тому числі наявність у неї родини, утриманців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених, суд також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та прецедентну практику Європейського суду з прав людини.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального Кодексу України, яке відповідно до статті 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_9 для застосування стосовно неї більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суду не надано матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, медичних довідок про стан здоров`я та інше.

З урахуванням викладеного, та враховуючи дані щодо особи обвинуваченої ОСОБА_9 , суд доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать її належної поведінки, з огляду на що суд вважає за доцільне продовжити їй термін тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, вагомою підставою необхідності попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування такої особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Виходячи з правових позицій, викладених у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», яке застосовується судом як джерело права, суд вважає виправданим застосування до вказаних вище обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає тяжкості діянь, що інкримінуються обвинуваченим, обсягу пред`явленого обвинувачення та даним про особи обвинувачених.

З наведених підстав, суд доходить висновку, що обвинуваченій ОСОБА_9 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

На переконання суду такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_9 процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 331, 372, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 8 січня 2017 р., яку утримувати в арештному домі Запорізького слідчого ізолятора Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області № 10.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору, та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору Управління пенітенціарної служби України в Запорізькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 10 листопада 2016 р.
Повний текст ухвали виготовлений 14 листопада 2016 р.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2