Провадження № 1-кс/161/6339/16
У Х В А Л А
ПРО АРЕШ МАЙНА
м. Луцьк 29 грудня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , володільця майна ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на належні ОСОБА_7 мобільний телефон «HUAWEI» imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 з двома сім-картками: sim1 номер телефону НОМЕР_3 , sim2-сім номер телефону НОМЕР_4 , а також на належну ОСОБА_6 каблучку, яку ОСОБА_7 придбав за кошти, отримані злочинним шляхом, які є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000498 від 04.02.2016 (які 04.11.2016 ОСОБА_6 на підставі заяви долучила до матеріалів кримінального провадження), для відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та для забезпечення конфіскації майна, з метою запобігання можливості їх приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Клопотання мотивує тим, що в провадженні СУ ГУНП у Волинській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000498 від 04.02.2016 , у якому зокрема ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.185 КК України. Оскільки вищевказані речі відповідають критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, а тому слідчий за погодженням із прокурором просить накласти на них арешт.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з викладених у ньому мотивів, захисник та володілець майна клопотання заперечили.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Зважаючи на те, що слідчий просить накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, стороною кримінального провадження доведено, що майно, а саме мобільний телефон «HUAWEI» imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 з двома сім-картками: sim1 номер телефону НОМЕР_3 , sim2-сім номер телефону НОМЕР_4 , а також належна ОСОБА_6 каблучка, відповідають критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, а саме є об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речами, набутими кримінально протиправним шляхом, а тому клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно.

Керуючись ст.ст. 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон «HUAWEI» imei НОМЕР_1 , imei НОМЕР_2 з двома сім-картками: sim1 номер телефону НОМЕР_3 , sim2-сім номер телефону НОМЕР_4 , а також на належну ОСОБА_6 каблучку.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя