Справа № 206/2510/16-к
Провадження № 1-кп/206/148/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"28" грудня 2016 р. Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження № 0000433 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, маючого середню освіту, раніше судимого:
?09.06.1988 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 206 ч. 2 КК України до 3-х років позбавлення волі;

?30.11.1993 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 81 ч. 4 КК України до 5-ти років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України засуджений умовно з іспитовим строком 2 роки;

?01.09.1994 р. Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. ст. 17 ч. 2, 215-3 ч. 1, 206 ч. 3 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

?15.02.2002 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3-х років позбавлення волі;

?19.11.2002 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 198 ч. 2 КК України до 1-го року позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України частково приєднано невідбутний строк за вироком від 15.02.2002 р., до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

?31.01.2007 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2, 186 ч. 3, 69, 70 КК України до 2-х років позбавлення волі;

?29.08.2007 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 190 ч. 1 КК України до 1-го року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

?31.08.2009 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі;

?20.02.2014 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі;

?26.12.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком від 20.02.2014 року до відбуття визначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі; 30.11.2015 року звільнився згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2015 року на підставі ст. 6 Закону України « Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно скоїв умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 07.04.2016 року приблизно о 14.00 год. ОСОБА_3 перебував біля входу в кафе ПП ОСОБА_8 , розташованого по вул. Немировича-Данченка, 36 в м. Дніпропетровську, де зустрів раніше не знайомого йому ОСОБА_6 , який приїхав туди на велосипеді «Comanche» модель «Томагавк» світло-сірого кольору, номер рами НОМЕР_1 , та який невдовзі після розмови з ним приблизно о 14годин 25 хвилин на вказаному велосипеді поїхав у напрямку будинку № 38 по вул. Немировича-Данченка в

м. Дніпропетровську.

В цей же час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, а саме вищевказаним велосипедом «Comanche» модель «Томагавк» та іншим майном, належним ОСОБА_6 , із застосуванням насильства, небезпечного для його життя та здоров`я.

Реалізуючи вказаний умисел, в цей же день, тобто 07.04.2016 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 прослідував за потерпілим ОСОБА_6 в напрямку будинку АДРЕСА_3 та наблизився до 1-го під`їзду даного будинку, де побачив поряд з лавою з правої сторони вказаний вище велосипед «Comanche», модель «Томагавк» світло-сірого кольору, а також ОСОБА_6 та раніше не знайомого йому ОСОБА_9 , які сиділи на лаві.

ОСОБА_3 , наближаючись до потерпілого, голосно висловився на його адресу, який в цей момент підвівся та пішов йому назустріч.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, того ж дня, тобто 07.04.2016 року приблизно о 14 годині 35 хвилин, знаходячись там же, біля 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 у безпосередній близькості з потерпілим ОСОБА_6 , та, стоячи обличчям до нього, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих спонукань, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я ОСОБА_6 , а також діючи з метою подолання можливого опору потерпілого, напав на нього та наніс йому один прямий удар кулаком правої руки в ліву частину вилиці, внаслідок чого ОСОБА_6 , не втримавши рівновагу, впав навзнак на асфальтне покриття, вдарившись об нього головою та знепритомнів на деякий час.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1688е від 28.04.2016 року, потерпілому ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкіряного крововиливу з набряком м`яких тканин навколо в проекції тіла нижньої щелепи ліворуч в середній третині з переходом в підщелепну область; синця у правій параорбітальній області; чотирьох ділянок осадження: в лобній області праворуч, в скроневій області праворуч, у зовнішнього кута правої брови та в проекції правої виличної дуги ближче до межі росту волосся. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

Після цього ОСОБА_3 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, користуючись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_6 , знаходячись на місці скоєння злочину, заволодів належним останньому револьвером марки «Флобер» модель «Сафарі РФ 461» вартістю 2162,62 грн., діставши його з кобури, що знаходилась на лівому плечі ОСОБА_6 , та, утримуючи його при собі, на належному потерпілому ОСОБА_6 велосипеді «Comanche» модель «Томагавк» номер рами G081119253 вартістю 6400 грн. з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заволодівшии таким чином і велосипедом, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 733 від 13.04.2016 року матеріальні збитки на загальну суму 8562,62 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, пояснивши, що 07.04.2016 року о 15 год. 00 хв. він вийшов з дому за донькою у дитячий садочок. На куті його будинку знаходиться кафе, куди він зайшов і побачив знайомих, які пили пиво, неподалік стояв потерпілий на підпитку та розмовляв з кимось, жаліючись на дружину. Потерпілий по телефону сварився з дружиною, в процесі чого розбив об підлогу бокал пива, за що він, обвинувачений, зробив потерпілому зауваження, однак той почав його штовхати, і за це він вдарив потерілого, який від удару присів на коліно. Попову люди зробили зауваження та сказали, щоб він йшов з кафе, з`ясовували, хто буде платити за розбитий бокал. Приблизно 20 хвилин він, обвинувачений, просидів на лавочці, йому зателефонувала дружина і він пішов у дитячий садочок, коли проходив навпроти під`їзду, де мешкає потерпілий, за 5 метрів до нього встав потерпілий і пішов на нього, схопив за одяг, когось гукаючи, на шо він попросив потерпілого прибрати руки, потерпілий заніс кулак, після чого він наніс йому першим удар і потерпілий впав, тоді він нахилився над потерпілим, щоб подивитись як він, а поряд сидячий, дідусь, який сказав, щоб не чіпав ОСОБА_10 , та те, що потерпілого в будинку жителі не полюбляють, потім він посадив ОСОБА_10 на бордюр. Почав відходити та зупинився, побачивши ОСОБА_11 , який спитав кому належить велосипед, на що він сказав ОСОБА_12 , що не знає, та пішов геть. Пізніше побачив, як ОСОБА_13 їхав на тому велосипеді.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні відмовилась надавати свідчення стосовно її сина ОСОБА_3 , скориставшись ст. 63 Конституції України.

Не дивлячись на фактичне не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині винуватість обвинуваченого повністю підтверджується безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що з обвинуваченим ОСОБА_3 не був знайомий до подій, зазначених у обвинувальному акті. 07.04.2016 року він до обіду знаходився вдома, потім захотів поїхати в лісосмугу постріляти із власного револьвера, взяв велосипед та зупинився біля кіоску для того, щоб випити пива. Там до нього підійшов раніше не знайомий ОСОБА_3 та вимагав пригостити і його пивом, на що він відмовив обвинуваченому та, засмутившись від такої нахабної поведінки, розвернувся та поїхав до свого будинку, де зупинився біля лавки, на якій сидів старенький сусід - дідусь ОСОБА_15 . У цей час за ним йшов ОСОБА_3 та щось бормотав про розбиту склянку, побачивши обвинуваченого, він відійшов від дідуся по напрямку руху ОСОБА_3 . Той наблизився до нього, обвинувачений та несподівано, одразу наніс йому удар у ліву частину вилиці, від якого він впав та отямився через значний проміжок часу, коли його забирала карета "швидкої" допомоги. Зі слів дідуся дізнався, що ОСОБА_3 після нанесення йому удару забрав його пістолет, сів на його ж велосипед та поїхав звідти.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав суду, що обвинувачений ОСОБА_3 його знайомий, в цьому році ОСОБА_3 до нього звернувся з проханням продати спортивний велосипед, світлого кольору і на вигляд був дорогим, на ньому був трос, на що він погодився та поїхав у сторону ринку та домовився за 700 гривень, хоча ОСОБА_17 просив за нього 1200 гривень.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав суду, що потерпілий це його сусід, якось він сидів на лавочці, чекаючи на доньку, у цей час до нього під`їхав на велосипеді ОСОБА_6 , він був злегка на підпитку, та присів до нього порозмовляти, у цей час в їх бік наближався ОСОБА_3 . ОСОБА_6 його побачив, встав та відійшов у бік з ОСОБА_17 , той щось казав про розбиту склянку, а потім вдарив сусіда і той впав на асфальт. ОСОБА_17 подивився та обшукав непритомного ОСОБА_6 , після чого сів на велосипед потерпілого та поїхав від них. Він кричав обвинуваченому, що ж він накоїв, вбив людину.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала суду, що є дружиною потерпілого, 07.04.2016 року біля 13:00 год. чоловік взяв велосипед та поїхав прогулятись, при ньому був у кобурі револьвер, він хотів випити пива та постріляти, через деякий час вона почула голос свого чоловіка, у вікно побачила, що він наближається до обвинуваченого, а потім ОСОБА_17 вдарив її чоловіка правою рукою. Після чого вона вибігла на вулицю, де побачила чоловіка у поганому стані, він вдарився головою, текла кров з голови та роту, він був непритомним, на вулиці був сусід ОСОБА_9 , сусідка зупинила поліцейський патруль і викликали "швидку" допомогу. Після чого вона звернула увагу на те, що відсутній велосипед чоловіка, а ОСОБА_9 повідомив, що обвинувачений забрав револьвер чоловіка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала суду, що вона 07.04.2016 року у проміжок часу між 14:00-15:00 год. проходила між будинками та побачила в трьох метрах від лавочки, як якийсь чоловік вдарив ОСОБА_10 , далі невідомий чоловік нахилився над непритомним ОСОБА_10 , а потім сів на велосипед та поїхав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 показав суду, що він є інспектором патрульної поліції міста, 07.04.2016 року , патрулюючи на екіпажі 806, повз будинку 38 по вул. Немировича-Данченко у м. Дніпрі біля першого під`їзду, побачили лежачого на асфальті ОСОБА_10 , у нього була кров та гематома, біля нього сиділа дружина та сусідка, на лавочці сидів татусь сусідки - літній чоловік. Через 15-20 хвилин потерпілий почав приходити до тями, зі слів сусідів дізналися, що ОСОБА_10 вдарив чоловік ( ОСОБА_21 , як з`ясувалось пізніше зі слів сусідки), останній забрав велосипед потерпілого, крім того мешканці повідомили, що у потерпілого була зброя. Було оголошено орієнтировку на ОСОБА_17 . Сусіди повідомили, що він може бути у кафе десь на відстані 50-100 метрів, тому вони туди й поїхали, однак там його не було, там люди повідомили, що злочинець живе по АДРЕСА_3 , коли вони приїхали, туди жінка впустила їх у квартиру, показала паспорт ОСОБА_3 та вона пояснила, що її сина не має вдома. Під`їхав чоловік на світло-сірому спортивному велосипеді «команч», він сказав, що це його велосипед, тоді вони запропонували пройти з ними і з`ясувати кому належить велосипед, тоді він почав заперечувати приналежність, та сказав, що велосипед йому дали. Коли приїхала оперативна-слідча група, чоловік представився йому ОСОБА_22 та пояснив, що він зустрівся з ОСОБА_21 на вул. Космонавтів, і той дав йому цей велосипед, щоб продати його, а гроші поділили навпіл. Крім того повідомив, що ОСОБА_17 показував йому ще й пістолет «кобальт». Далі вони пішли з ОСОБА_13 до ОСОБА_10 , який впізнав свій велосипед, після чого поїхали з ним на місце зустрічі з ОСОБА_3 по вул. Роторній, однак той не прийшов.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 показав суду, що він є інспектором патрульної поліції міста, 07.04.2016 року приблизно о 15 годині, патрулюючи вулиці біля будинку № 38 по вул. Немировича-Данченко у м. Дніпрі, побачили лежачого на асфальті громадянина ОСОБА_10 , від травм потерпілий був у напівсвідомості. Поряд було дві жінки, одна з яких була його дружиною, інша - сусідкою, крім того був ще дідусь 80-90 років, з їх пояснень встановили, що ОСОБА_10 їхав на велосипеді та зупинився біля дідуся поспілкуватись, в слід йому йшов чоловік і кричав про розбиту склянку, ОСОБА_10 встав та отримав удар, від чого впав, який потім обшукав кишені потерпілого і поїхав на його велосипеді. Жінка ОСОБА_10 повідомила, що бачила все, що було з чоловіком, крім того навпроти будинку сиділи жінки, вони не бажали розмовляти, а потім розповіли те ж саме, що і дідусь ОСОБА_24 , у момент бійки хтось кричав: « ОСОБА_25 , не роби цього, зупинись!», зі слів жінок це кричав « ОСОБА_26 », також говорили, що за ОСОБА_17 слідом йшла його мати. Його, свідка, напарник подзвонив та доповів ситуацію черговому райвідділу. Неподалік біля під`їзду побачили жінок, серед них була і мати ОСОБА_17 , вона показала паспорт сина. Потім вони зустріли ОСОБА_13 на велосипеді, який пояснив врешті, що йому цей велосипед передав ОСОБА_17 для продажу, однак він не знав, що велосипед крадений, пізніше ОСОБА_10 впізнав цей велосипед.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала суду, що того дня приблизно по обіді у її кафе практично не було відвідувачів, в кафе зайшов потерпілий, купив пива, на вулиці була якась штовханина, їй повідомили, що ОСОБА_17 вдарив потерпілого, була якась розбита склянка. Інших осіб-друзів ОСОБА_21 у кафе не було. Знаючи, що ОСОБА_21 дуже погана людина, вона намагалась, шоб той менше був присутнім в її кафе. Жодних завдань по витребовуванню грошей з потерпілого за розбитий бокал вона ОСОБА_17 не давала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 показав суду, що 6-7 квітня 2016 року, сидів з ОСОБА_28 у кафе на куті будинку, біля того кафе є палатка. Там сидів чоловік, йому робили зауваження. Потім прийшов ОСОБА_21 , привітався та повідомив, що іде у садочок за дитиною. Тим часом потерпілий ледве не перевернув стіл, впала склянка, після чого ОСОБА_17 зробив тому зауваження та лодонею легенько вдарив того.

Крім вищезазначених показів свідків, винуватість ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:
-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 07.04.2016 року (т. 1 а.п. 8);

-протоколом огляду місця події від 07.04.2016 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто ділянку місцевості перед 1 під`їздом будинку АДРЕСА_3 . Ділянка місцевості перед під`їздом бетонна. Зліва від ділянки знаходиться дерев`яна лава. З правої сторони знаходиться квітник. Бетонна ділянка місцевості розміром близько 4х6 м. (т. 1 а.п 9-11);

-заявою ОСОБА_16 від 07.04.2016 року, відповідно до якої він добровільно видав співробітникам поліції велосипед сірого кольору «Команч», номер шасі НОМЕР_1 (т. 1 а.п. 12);

-протоколом огляду предмету від 07.04.2016 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто велосипед сірого кольору з надписом «Comanche Tomahawk», номер шасі НОМЕР_1 (т. 1 а.п. 13-15);

-довідкою з Дніпропетровської 6 МКЛ від 07.04.2016 року, про те, що ОСОБА_6 має наступні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку та параорбітальна гематома справа, крім того оглядом чергового лікаря невропатолога виявлено до того ж гематому нижньої щелепи зліва (т. 1 а.п. 17);

-висновком експерта № 1389е від 09.04.2016 року, відповідно до якого було проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та при огляді у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкіряного крововиливу з набряком м`яких тканин навколо в проекції тіла нижньої щелепи ліворуч в середній третині з переходом в підщелепну область; синця у правій параорбітальній області; чотирьох ділянок осаднення; в лобній області праворуч, в скроневій області праворуч, у зовнішнього кута правої брови та в проекції правої виличної дуги ближче до межі росту волосся.

Виявлені у нього тілесні ушкодження на обличчі не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати, що вони спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в ліву половину обличчя, яким могла бути і рука або інші предмети з аналогічними властивостями, з послідуючим падінням обстеженого та ударом правою половиною обличчя об тупу тверду поверхню, що підтверджується характером тілесних ушкоджень.

Враховуюччи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступінь ознак їх загоєння (синець синюшного кольору, з чіткими межами; ділянки осаднення під буро-коричневими коринками, на рівні оточуючої шкіри; внутрішньо-шкіряний крововилив блідо-червого кольору, розпливчастий), дані медичної документації, можливо вказати, що всі вони отримані незадовго до звернення за медичною допомогою в 6 МКЛ, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий у постанові (тобто 07.04.2016 року о 14:30 год).

Виявлені у нього тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу, послідовність нанесення яких встановити не представляється можливим, у зв`язку з відсутністю судово-медичних експертних даних.

Враховуючи храктер, локалізацію та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо вкзати, що вони отримані від не менш як 2-х механічних дій, тобто і від дії тупого твердого предмету в ліву половину обличчя, з послідуючим падінням обстеженого та ударом правою половиною обличчя об тупу тверду поверхню (т. 1 а.п. 36-38);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 09.04.2016 року за участі потерпілого ОСОБА_6 , який на місці розказав та показав про обставини скоєння невідомою особою розбійного нападу на нього та заволодіння його особистими речами, що мало місце 07.04.2016 року приблизно о 14 год. 30 хв. (т. 1 а.п. 39-42);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.04.2016 року з відеозаписом до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу, яка 07.04.2016 року приблизно о 14 год. 30 хв. вчинила відносно нього розбійний напад, в ході якого заволоділа велосипедом та револьвером, за зовнішними ознаками: повної статури, повного обличчя, по виразу очей, кольору волосся, зачіски, куртки, впізнаною особою є ОСОБА_3 (т. 1 а.п. 67-70);

-висновком судово-товарознавчої експертизи № 733 від 13.04.2016 року, відповідно до якого ринкова вартість велосипеду «Comanche» модель «Томагавк», станом на 07.04.2016 року складає 6400 грн.; ринкова вартість револьверу «Флобер», модель «Сафарі РФ 461» станом на 07.04.2016 року складає 2162,62 грн. (т. 1 а.п. 97-101);

-висновком судово-психіатричного експерта № 76 від 19.04.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_3 хронічним психічним захворюванням, недоумсвом, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльнсоті, іншим хворобливим розладом психіки в період інкримінуємого йому діяння не страждав і на теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє натепер емоціонально-нестійкий розлад особистості.

У період інкримінуємого йому діяння міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними.

На теперішній час піддослідний також може віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) та керувати ними.

У застосуванні відносно нього примусових мір медичного характеру не потребує (т.1 а.п. 112-114);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.04.2016 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 впізнала на фото № 3 особу чоловіка, який 07.04.2016 року приблизно о 14 год. 30 хв. поблизу 1 під`їзду буд. АДРЕСА_3 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 та відкрито заволодів його майном, впізнала за ознакми: зачіски, віком, формою обличчя, формою лоба, носу, роту, підборіддя. На фото № 3 зображений ОСОБА_3 ( т. 1 а.п. 138-140);

-висновком експерта № 1688 е від 28.04.2016 року, відповідно до якого при огляді 09.04.2016 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньо-шкіряного крововиливу з набряком м`яких тканин навколо в проекції тіла нижньої щелепи ліворуч в середній третині з переходом в підщелепну область; синця у правій параорбітальній області; чотирьох ділянок осаднення; в лобній області праворуч, в скроневій області праворуч, у зовнішнього кута правої брови та в проекції правої виличної дуги ближче до межі росту волосся.

За даними наданої медичної документації у нього був клінічно встановленйи діагноз: «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку», однак на момент проведення судово-медичної експертизи будь-яких даних за подальше лікуванння у лікаря невропатолога не надано, тому вищевказаний діагноз підтверджено та оцінці по ступеню тяжкості не підлягає. На підставі пункту 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

Враховуючи вищевказане, виявлені у нього тілесні ушкодження, як кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, на підставі п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

Локалізація та характер виявлених у нього тілесних ушкоджень на обличчі ліворуч не суперечать механізму їх спричинення, на який вказує ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту, тобто при ударі рукою в область обличчя ліворуч.

В ході проведення слідчого експерименту він вказує, що після нанесеного удару він впав на спину та вдарився потиличною частиною голови об асфальтне покриття, однак при проведенні первинної судово-медичної експертизи встновлено, що виявлені у нього тілесні ушкодження спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв (діяли) в ліву половину обличчя, яким могла бути і рука або інші предмети з аналогічними властивостями, з послідуючим падінням обстеженого та ударом правою половиною обличчя об тупу тверду поверхню (асфальтне покриття), що підтверджується характером тілесних ушкоджень ( т. 1 а.п 147-148).

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він бив потерпілого через чіпляння з боку останнього, без мети заволодіння майном, суд оцінює, як намагання уникнути покарання за більш тяжкий злочин. Його пояснення є непослідовними та нещирими і спростовується логічними та послідовними поясненнями потерпілого, свідченнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_18 . Крім того, стосовно показів свідка ОСОБА_9 обвинувачений сам, зазначив, що вони є найбільш точними та достовірними.
При цьому всі свідки вказали на наявність короткочасного конфлікту між потерпілим і обвинуваченим у кафе. Разом з тим, як встановлено судом, жодних правовідносин між останніми з приводу відшкодування шкоди не існувало. Та власниця кафе не зобов`язувала ОСОБА_3 провести дії, спрямовані на відшкодування її збитків.
Вина ОСОБА_3 повністю підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який безсумнівно вказав на ОСОБА_3 , як на особу, яка вчинила злочин у відношенні нього. ОСОБА_10 не тривалий час спілкувався з ОСОБА_3 , однак цього часу було достатньо для безумовного впізнання злочинця, оскільки він бачив його в світлу пору доби, перебуваючи в безпосередній близькості від нього.
Крім того, потерпілий ОСОБА_6 вказав, що перебуваючи в СІЗО, ОСОБА_17 дзвонив та намагався тиснути на нього, щоб він змінив свої свідчення в бік пом`якшення положення ОСОБА_3 , аналогічні дзвінки поступали свідку ОСОБА_18 .

Крім того суд критично ставиться до показів ОСОБА_3 про тиск на нього з боку працівників поліції, оскільки, він на досудовому слідстві провину не визнав, та взагалі відмовився від дачі свідчень на підставі ст. 63 Конституції України, отже який-небудь можливий результат впливу на нього, який би суд клав у основу вироку, відсутній, а тому не має сенсу. Отже, вказані показання обвинуваченого, суд вважає недостовірними, крім того суд розцінює їх як намагання затягнути процес розгляду справи.

При цьому суд враховує, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 при його затриманні в порядку ст. 208 КПК України та проведенні слідчих дій в присутності його захисника будь-яких скарг на дії працівників поліції не заявляв, зі скаргою до прокурора на дії правоохоронців він чи його близькі не зверталися. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які заяви, зауваження, скарги як самого обвинуваченого так і його захисника на неправомірні дії працівників правоохоронних органів.
Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку, з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 стверджував, що на свідка ОСОБА_16 був тиск з боку працівників поліції, про що він йому повідомив при зустрічі в слідчому ізоляторі, однак у суду відсутні підстави допитувати вказаного свідка повторно, оскільки в судовому засіданні останньому було роз`яснено наслідки дачі завідомо неправдивих показань, окрім того його свідчення були послідовними та логічними, а тому не викликають у суду сумнівів.
Суд розцінює поведінку обвинуваченого під час судового розгляду та фактичне не визнання вини, як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судово-слідчій ситуації.

При кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує положення п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року "Про судову практику у справах про злочини проти власності", відповідно до якого небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187, частина третя статті 189 КК) ( 2341-14 ) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 187 КК України, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), так як дії ОСОБА_3 призвели до втрати свідомості потерпілим ОСОБА_6 .

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 12 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодоразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 1 а.п. 171, 172), за місцем проживання характеризується посередньо (т. 1 а.п. 169), має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують відповідно до ст. 67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить рецидив злочинів та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисний корисливий злочин, що свідчить, про його стійку антисуспільну установку, в зв`язку з цим суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 неможливе застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.
Суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання чинності даним вироком залишити тією ж.
Крім того, до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 12.04.2016 року до 28.12.2016 року включно, а тому цей термін підлягає зарахуванню у строк відбування покарання, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Наступне зарахування в строк відбування покарання до набрання вироком законної сили має бути проведене місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого буде виконуватись даний вирок, або судом апеляційної інстанції в разі оскарження даного вироку.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.

Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за яким призначити покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання чинності даним вироком залишити незмінною.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання період часу попереднього ув`язнення з 12.04.2016 року по 28.12.2016 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з 12.04.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь експертної установи ФОП ОСОБА_29 документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 733 від 13.04.2016 року у сумі 165 грн.

Речові докази по справі: велосипед «Comanche» модель «Томагавк» номер рами НОМЕР_1 , переданий на зберігання попову ОСОБА_30 , залишити останньому за належністю.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1