Справа №585/3713/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/314/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 9 лютого 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років,

ВСТАНОВИЛА:
До Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся засуджений ОСОБА_8 з клопотанням про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді 15 років позбавлення волі. Свої вимоги мотивував тим, що призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі, не відповідає засадам Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, Конституції України, оскільки є нелюдським та принижуючим людську гідність.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 9 лютого 2017 року, у задоволенні клопотання засудженому ОСОБА_8 було відмовлено з посиланням на те, що законом України про кримінальну відповідальність передбачена можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`який вид покаранням, шляхом помилування засудженого, що у повній мірі відповідає вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, а заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, що передбачена ст. 82 КК України, до такого виду покарання, як довічне позбавлення волі, не застосовується.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, а матеріали провадження за його клопотанням направити на новий судовий розгляд.

В обгрунтування апеляційної скарги засуджений ОСОБА_8 вказує, що його клопотання було розглянуто поверхнево та упереджено, а також без його участі, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення. Зазначає, що відсутність можливості умовно дострокового звільнення та заміни не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням, є прямим порушенням ст. 3 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Також засуджений ОСОБА_8 вказує на те, що адвокат ОСОБА_9 не захищав його інтереси в судовому процесі, а навпаки підтримував доводи прокурора, що також на його думку є порушенням процесуального права.

Крім того, від засудженого ОСОБА_8 надійшло доповнення до апеляційної скарги, в якому він ще раз звертає увагу, що суд всупереч вимогам закону розглянув справу без його участі, хоча йому і було запропоновувано провести судове засідання з його участю в режимі відео конференції, але він бажав безпосередньо бути присутнім у судовому засіданні. Також на його думку суддя, прокурор та захисник, маючи домовленість на швидкий розгляд справи, навмисно розглянули справу без його участі, та без досліджень доказів підтверджуючих порушення його прав та свобод, що призвело до незаконного ухвалення судового рішення.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали суду та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , доводи захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_8 про підтримку апеляційної скарги, піддавши аналізу матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом першої інстанції при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду щодо нього.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадженні здійснено за відсутності обвинуваченого (засудженого).

Засуджений має права обвинуваченого, передбачені ст. 42 КПК України, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження, як це передбачено ч. 3 ст. 43 КПК України.

При вирішенні судом питання, пов`язаного з виконанням вироку, зокрема, про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким, ч. 4 ст. 539 КПК України передбачено обов`язковий виклик засудженого в судове засідання, виклик якого здійснюється в порядку ч. 3 ст. 135 КПК України через адміністрацію місця ув`язнення.

Однак зазначених вимог закону при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_8 судом дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд, пославшись на відмову засудженого ОСОБА_8 приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та зазначивши, що відсутня можливість етапувати засудженого до Роменського міськрайонного суду, розглянув клопотання ОСОБА_8 без його участі, тоді як участь засудженого є обов`язковою, як це передбаченого ч. 3 ст. 135; ч. 4 ст. 539 КПК України, що відповідно до ст. ст. 412; 415 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і є безумовною підставою для скасування ухвали суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, колегія суддів, перевіряючи матеріали провадження в частині неможливості здійснити конвоювання засудженого ОСОБА_8 до Роменського міськрайонного суду для його участі в судовому засіданні, як про це зазначив суд, пославшись на лист Роменського ВП ГУНП в Сумській області про неможливість доставки засудженого, приходить до висновку, що такі доводи суду першої інстанції є необґрунтованими, оскільки, як було з`ясовано, є спеціальна конвойна служба ІТТ Сумського МВ ГУНП в Сумській області № 1 м. Суми, яка здійснює конвоювання засуджених до судів області.

Що стосується доводів засудженого ОСОБА_8 щодо необхідності зобов`язати захисника ОСОБА_9 належним чином здійснювати захист в судовому процесі, то суд не вправі стороні захисту давати вказівки яким чином необхідно йому здійснювати свої професійні обов`язки, тому ці доводи апеляційної скарги засудженого не заслуговують на увагу.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що дана ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 404, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області, від 9 лютого 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну призначеного покарання, скасувати з призначенням нового судового розгляду у Роменському міськрайонному суді Сумської обл. іншим складом суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4