Справа № 538/14/17
Провадження № 1-кс/526/40/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2017 року слідчий суддя Гадяцького районного суду Полтавської області
ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч клопотання слідчого Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , одруженому, не працює,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, по кримінальному провадженню № 0000038 від 13.01.2017,
в с т а н о в и в :
Слідчий Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , звернувся з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Із клопотання вбачається, що 13.01.2017 близько 01 год., ОСОБА_4 , знаходячись в АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, здійснив напад на ОСОБА_8 , поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я. Поваливши потерпілого на землю, ОСОБА_4 наніс близько 4-х ударів кулаками обох рук по тулубу та голові ОСОБА_9 та наніс близько 3-х, 4-х ударів правою ногою по тулубу потерпілого. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 заволодів мобільним телефоном марки «Самсунг», в якому знаходилася картка мобільного оператора ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «МТС», чоловічою курткою та документами потерпілого.
Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки, як зазначає слідчий у клопотанні, він своїми умисними діями, що виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу вчинив розбій, будучи особою, яка раніше вчиняла розбій.
Вина у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, як вбачається із клопотання, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від потерпілого ОСОБА_8 від 13.01.2017, протоколом огляду місця події від 13.01.2017, протоколами огляду та вилучення викрадених речей від 13.01.2017, показаннями потерпілого, показаннями самого підозрюваного, показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , як зазначає слідчий та посилався під час розгляду клопотання прокурор, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним умисного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, який є тяжким, та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний перебуваючи на волі буде переховуватися від суду та слідства, оскільки він немає постійного місця роботи, має непогашену судимість за вчинення тяжкого злочину, вчинив злочин, за який передбачено покарання на строк від семи до десяти років.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 висловили думку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання слідчого та обрання найбільш суворого запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під вартою, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, свою причетність до вчиненого злочину визнає, сприяв і продовжує сприяти органам досудового розслідування у його розкритті, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та хвору дружину та немає наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України - підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до доказів, наданих слідчим та приєднаних до матеріалів клопотання, а саме: протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від потерпілого ОСОБА_8 від 13.01.2017, протоколу огляду місця події від 13.01.2017, протоколу огляду та вилучення викрадених речей від 13.01.2017, показань потерпілого, показань самого підозрюваного, показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , висновку судово-медичного експерта, вбачається наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
14.01.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Відповідно до ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний також встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
Прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та наявність ризику запобігання спробам вчинити підозрюваним інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше був судимим за вчинення аналогічного злочину.
Разом з тим, існування інших ризиків, зазначених слідчим у клопотанні та на які прокурор посилався під час його розгляду, а саме можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, як і шляхом впливу на свідків, які на даний час є допитаними, не знайшли свого підтвердження і не лише не є наявними, а спростовуються тим, що підозрюваний після вчинення злочину не залишив місце свого тимчасового проживання, а також сприяв органам досудового розслідування у його розкритті, як шляхом визнання своєї причетності до його вчинення, так і шляхом добровільної видачі відібраних у потерпілого речей.
Окрім того, підозрюваний одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що нічим не спростовується, постійне місцем проживання. Будь-які дані негативно характеризуючі його особу відсутні. Причетність до вчинення злочину він не заперечує та сприяє органам досудового розслідування в його розкритті.
Прокурором як не наведено переконливих мотивів, так і не підтверджено доказами, які б свідчили, що ОСОБА_4 ухилявся чи може ухилятись від слідства та суду, або перешкоджати розгляду кримінального провадження будь-яким іншим чином.
Що стосується ризику впливу на свідків, то він може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів, тим паче свідки є допитаними, окрім того проведено ряд необхідних слідчих дій, а саме судово-медичну експертизу потерпілого, слідчий експеримент за участю підозрюваного, а наявність ризику вчинення нового кримінального правопорушення не може бути єдиною та достатньою підставою для застосування виняткового та найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.
Згідно практики Європейського суду з прав людини (Рішення у справі «Мамедова протии Росії») потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке загрожує особі, а й інші обставини, які дають підставу очікувати, що ризики, на які посилається прокурор є такими, що справдяться, а для цього слідчий, прокурор мають надати суду докази цього, як і докази на підтвердження наявності потреби у застосуванні саме виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою.
Враховуючи особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, що підтверджується паспортними даними, визнає причетність до вчинення злочину, сприяє у його розкритті, а також відсутність доказів щодо доведеності наявності тих ризиків, на які посилався прокурор та переконливої доведеності прокурора обрання саме виняткового запобіжного заходу підозрюваному, пов`язаного з триманням його під вартою, а не більш м`якого запобіжного заходу у період проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, а також із врахуванням запобігання ризику, а саме попередження вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, вважаю що необхідним та достатнім для виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючого ризику, буде обрання менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло цілодобово.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю.
Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за їх викликом;
2) не відлучатися із місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
У випадку порушення умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Виконання ухвали доручити Сумському ВП ГУНП у Сумській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали 2 місяці, який закінчується 14 березня 2017 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1