В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.01.2017 Справа №607/8431/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0002189 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та проживаючої АДРЕСА_1 , українки, громадянина України, не працюючої, з середньою освітою, одруженої, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и в :
21 червня 2016 року близько 07.00 год. у ОСОБА_4 , яка перебувала разом із ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 21 червня 2016 року близько 07.00 год., перебуваючи разом із ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , шляхом обману отримала доступ до майна, а саме до телефону «Самсунг», що належить ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_4 , усвідомлюючи що за її діями спостерігає ОСОБА_5 , відкрито викрала вказаний мобільний телефон «Самсунг», вартістю 4750,00 грн., із чохлом вартістю 200,00 грн. та карткою пам`яті вартістю 140,00 грн. Заволодівши мобільним телефоном, ОСОБА_4 покинула місце вчинення злочину та розпорядилася ним на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5090,00 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у вчиненні злочину визнала повністю, та від дачі будь-яких пояснень суду відмовилася на підставі ст.63 Конституції України.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.1 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винної, раніше не судимої, перебування на її утриманні неповнолітньої дитини, щиро розкаялася у скоєному, повністю відшкодувала заподіяну шкоду, що є обставинами, що пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено, а тому покарання їй слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді громадських робіт.

З обвинуваченої підлягають стягненню в дохід держави процесуальні витрати за проведену судову експертизу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, Суд,
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведену судову експертизу в розмірі 263,88 грн.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1