печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2016 року Печерський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008322 від 22.12.2015р., за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого приватним підприємцем - фізичною особою, не судимого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою АДРЕСА_3 , -

у вчиненні кожним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
22.12.2015 року приблизно о 08.20 год ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mazda-6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині бульвару Лесі Українки, зі сторони бульвару Марії Приймаченко у напрямку площі Лесі Українки в місті Києві.

Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б); 16.6 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено: п.2.3 (б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; п.16.6 повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 виявились в тому, що він, керуючи вказаним транспортним засобом перебуваючи на регульованому перехресті бульвару Лесі Українки та вулиці Івана Кудрі, у місті Києві, при увімкненому зеленому сигналі світлофора, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, розпочав виконувати маневр повороту ліворуч у напрямку вулиці Івана Кудрі, при цьому не надав дорогу транспортному засобу автомобілю марки «Peugeot Expert», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по бульвару Лесі Українки зі сторони площі Лесі Українки у зустрічному напрямку при увімкненому для нього зеленому сигналі світлофора. В результаті чого відбулося зіткнення автомобілів марки «Mazda-6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , із автомобілем марки «Peugeot Expert», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6

22.12.2015 року приблизно о 08.20 год ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Peugeot Expert», державний реєстраційний номер «Пежо-Експерт» НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині бульвару Лесі Українки, зі сторони площі Лесі Українки у напрямку бульвару Марії Приймаченко в місті Києві.

Під час руху ОСОБА_10 допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.4 Правил дорожнього руху України, в яких зазначено: п.2.3 (б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; п.12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_6 виявились в тому, що він, керуючи вказаним транспортним засобом перебуваючи на регульованому перехресті бульвару Лесі Українки та вулиці Івана Кудрі у місті Києві, при увімкненому зеленому сигналі світлофора, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, продовжував рух зі швидкістю приблизно 90км/год +/- 2,7 км/год скоїв зіткнення з автомобілем марки «Mazda-6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який виконував маневр повороту ліворуч у напрямку вулиці Івана Кудрі, при цьому не надав дорогу транспортному засобу автомобілю марки «Peugeot Expert», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по бульвару Лесі Українки зі сторони площі Лесі Українки в зустрічному напрямку при увімкненому для нього зеленому сигналі світлофора. В результаті чого відбулося зіткнення автомобілів марки «Mazda-6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 із автомобілем марки «Peugeot Expert», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 .

Внаслідок зіткнення вказаних транспортних засобів, автомобіль «Mazda-6», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , продовжив некерований рух в напрямку тротуару який був обгороджений бетонними блоками, в результаті чого скоїв наїзд на бетонний блок, який в силу наїзду автомобілем відкинуло на пішохода ОСОБА_7 , який перебував на тротуарі, та спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: садна правого ліктя; відкритої травми лівої стопи у вигляді травматичної ампутації 1 пальця лівої стопи по середній третині проксимальної фаланги, підголівчастого перелому 2 плюснової кістки зі значним зміщенням уламків, перелому проксимальних кінців діафізів 3-5 плюснових кісток, голівок 3-5 плюснових кісток, поширеною рвано-скальпованої рани стопи. Вказана відкрита травма лівої стопи за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Виявлене тілесне ушкодження у вигляді садна відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони дією тупого предмету, могли утворитися 22.12.2015 року при транспортній травмі.

Порушення пункту 16.6 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 та пункту 12.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_11 перебуває в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 своїми діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_10 повністю визнали свою вину у вчиненні інкримінованого кожному з них кримінального правопорушення, заявили про щире каяття у вчиненому, по суті фактичних обставин справи пояснили, що 22.12.2015 року приблизно о 08.20 год ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mazda-6», та рухаючись по проїзній частині бульвару Лесі Українки зі сторони бульвару Марії Приймаченко у напрямку площі Лесі Українки в місті Києві, а ОСОБА_10 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Пежо-Експерт», та рухаючись в зустрічному напрямку зі сторони площі Лесі Українки в напрямку бульвару Марії Приймаченко в місті Києві, в порушення зазначених в обвинувальному акті пунктів Правил дорожнього руху України, допустили зіткнення зазначених автомобілів, внаслідок чого автомобіль «Mazda-6» при продовженні некерованого руху здійснив наїзд на бетонний блок огорожі тротуару, внаслідок чого бетонний блок відкинуло на пішохода ОСОБА_7 , якому були спричинені тілесні ушкодження. В ході судового розгляду обвинувачені та потерпілий дійшли взаємної згоди щодо відшкодування заявленого потерпілим цивільного позову та на момент розгляду справи судом потерпілому відшкодовано в повному обсязі з урахуванням відповідних страхових виплат заподіяну матеріальну та моральну шкоду.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 , його представник ОСОБА_8 зазначили, що ОСОБА_5 , ОСОБА_10 передали ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди та судових витрат готівкові кошти на загальну суму 89 000,00 грн. При цьому потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що він звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА», а також ПрАТ «Оранта-Січ» для отримання страхового відшкодування спричинених йому матеріальних збитків внаслідок зазначеної ДТП, а тому він відмовляється від заявлених ним позовних вимог в цій частині саме до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розуміючи, що зазначена сума буде йому виплачена вказаними Страховими компаніями, а тому, з урахуванням викладеного, потерпілий, враховуючи той факт, що обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_11 відшкодовано задані ними збитки та усунуто заподіяну шкоду в розумінні вимог, зазначених в ст.46 КК України, та його представник ОСОБА_8 заявили в судовому засіданні клопотання про закриття кримінального провадження за примиренням потерпілого з обвинуваченими.

Одночасно в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , захисник ОСОБА_4 також заявили клопотання про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинувачених з потерпілим та закриття кримінального провадження, висловлюючи в судовому засіданні узгоджену з потерпілим та його представником позицію щодо цього.

Прокурор проти заявлених клопотань обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 не заперечував, вважав за необхідне заявлене клопотання задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що цивільно-правова відповідальність обох водіїв транспортних засобів перед третіми особами була застрахована в страхових компаніях, зокрема водія ОСОБА_5 в страховій компанії ПрАТ «СК Оранта-Січ» Поліс АЕ/2924503, та водія ОСОБА_6 в ПрАТ «СК «УНІКА» Поліс АІ/5487725.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та /або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Розмір страхового відшкодування за спричинення матеріальної шкоди, який ОСОБА_7 заявив в цивільному позові у розмірі 38 865,27 грн, він має отримати від страхової компанії після надання їм рішення суду щодо винуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні ДТП, який на даний час є значно меншим від забезпеченої передбаченої лімітом по Полісу страхування суми відшкодування у розмірі 100 тис.грн, а тому останні, маючи чинні на момент ДТП Поліси, вважаються такими, що відшкодували її потерпілому.

За таких обставин суд визнає, що ОСОБА_5 та ОСОБА_10 відшкодували завдані ними збитки та усунули заподіяну шкоду в розумінні вимог, зазначених в ст.46 КК України, шляхом передачі ОСОБА_7 готівкових коштів в рахунок повного відшкодування моральної шкоди та судових витрат, а також, шляхом придбання Полісів цивільної відповідальності перед третіми особами за спричинену матеріальну шкоду в зазначених страхових компаніях, які після набрання ухвалою суду у зазначеному кримінальному провадженні законної сили зобов`язані виплатити страхове відшкодування ОСОБА_7 відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Приймаючи до уваги, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_10 повністю визнали свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, їх показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення, наслідки закриття кримінального провадження обвинуваченим та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд прийшов до наступних висновків.

Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження.

При розгляді клопотань обвинувачених та потерпілого суд виходить із положень ч. 3 ст. 314 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005р., згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правих підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно висунутого обвинувачення, яке знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України, яке відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості з необережною формою вини.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що претензій до обвинувачених немає, від заявленого цивільного позову в кримінальному провадженні відмовився у зв`язку з його відшкодуванням на стадії судового розгляду з урахуванням майбутніх виплат страхових компаній щодо спричиненої матеріальної шкоди внаслідок ДТП.

Обвинуваченим судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям кримінальної справи на підставі ст. 46 КК України є нереабілітуючою підставою, між тим вони підтримали заявлене клопотання.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_5 , ОСОБА_10 вперше притягуються до кримінальної відповідальності, суд звільняє їх від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, з закриттям провадження у справі на підставі ст. 46 КК України.

З урахуванням позиції потерпілого в судовому засіданні суд вважає за необхідне прийняти відмову потерпілого ОСОБА_7 від цивільного позову та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України закрити провадження за цивільним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні. Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не застосовувався.

Керуючись ст. 46 КК України, ч. 2 ст. 284, ст. 285 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за вчинення кожним з них кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинувачених з потерпілим, та закриття кримінального провадження, задовольнити.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинувачених з потерпілим, а провадження у кримінальному провадженні закрити.

Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_7 від цивільного позову та закрити провадження за цивільним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1