Провадження №1-кс/127/128/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Вінницького відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, а саме на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною його використання власнику ОСОБА_4 та третіх осіб (користувачів, орендарів, суборендарів тощо), за відсутністю клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням про арешт майна, яке погоджено з прокурором ОСОБА_5 , мотивуючи свої вимоги тим, що у провадженні слідчого відділу Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження №0009567 від 05.12.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідуваньза матеріалами Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо виявлення фактів незаконного функціонування на території м.Вінниці закладів, що надають послуги у сфері забороненого грального бізнесу, чим порушують Закон України «Про заборону грального бізнесу» від 15.05.2009 року №1334-VI. року.

В ході досудового розслідування встановлено, що гральні заклади, розташовані у м.Вінниці під виглядом розповсюдження державних лотерей надають послуги у сфері грального бізнесу, а саме: використовуючи комп`ютерну техніку та доступ до мережі Інтернет, надають клієнтам доступ до азартних ігор у вигляді комп`ютерних стимуляторів та електронному (віртуальному) казино.

З метою припинення функціонування грального бізнесу, притягнення до відповідальності осіб, які його організували та надають послуги у їх проведенню, а також здобуття фактичних даних, які дадуть можливість встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей, в тому числі комп`ютерної техніки, документів, грошових коштів, які використовуються при надані незаконних послуг у сфері грального бізнесу, що передбачено ч. 1 ст. 203-2 КК України слідчим проведено обшук у нежитловому приміщені грального закладу, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 (власник приміщення ОСОБА_4 ).

За результатами проведення обшуку виявлено та вилучено 22 системних блоки, 22 монітори, 1 розрахунково-касовий термінал, 2 Wi-Fi роутера, 6 відеокамер спостереження, 22 клавіатури, 19 оптичних маніпуляторів, 3 мережевих комутатори, 1 сканер. Також, вилучено документи щодо діяльності грального закладу та грошові кошти в сумі 1592 гривень, 2 одиниці рекламної продукції.
Вилучена під час обшуку вищевказана техніка в своїй сукупності являється засобом вчинення злочину, а саме техніка, за допомогою якої провадиться гральний бізнес, що є порушенням Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні».

Крім того, під час обшуку встановлено, що даний гральний бізнес організовано в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , яке спеціально обладнано для обмеженого візуального огляду протиправної діяльності з надання доступу до азартний ігор, зовні приміщення наявні рекламні плакати. Крім того, в приміщення спеціально обладнанні гральні місця, до яких з центрального комп`ютера через розгалужену електронну мережу, за допомогою маршрутизаторів та виходу в мережу Інтернет надаються послуги в сфері азартних ігор. Таким чином, приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , є пристосованим для заняття гральним бізнесом та є засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Установлено, що власником приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 .

Також, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину, томуслідчий звернувся з даним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задоволити.

ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилася, про причини неприбуття суд не повідомила, тому відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України клопотання розглядається у її відсутність.

Суд, дослідивши надані матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження №0009567 від 05.12.2016, заслухавши думку слідчого, дійшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим Вінницького відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0009567 від 05.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим в клопотанні не доведено, що нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації, також не додано до матеріалів клопотання цивільний позов. Також санкція ч. 1 ст. 203-2 КК Українипередбачає конфіскацію лише грального обладнання.

Суд не приймає до уваги посилання слідчого про те, що заявлене майно, на яке необхідно накласти арешт підпадає під ознаки ч.2 ст.167 КПК України, оскільки дана стаття регламентує ознаки майна на яке може бути накладено арешт у відповідному кримінальному провадженні та не виключає вимог законодавства, передбачених ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, суд находить що, у клопотанні слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого Вінницького відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, а саме на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною його використання власнику ОСОБА_4 та третіх осіб (користувачів, орендарів, суборендарів тощо) відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя