УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/9745/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.309 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2016 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника-адвоката ОСОБА_7
особи в інтересах якої подано
апеляційну скаргу ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22 листопада 2016 року,-
ВСТАНОВИВ:
Крім цього, вказаною ухвалою заборонено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як власнику майна, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відчужувати, розпоряджатись та користуватись арештованим майном.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що є достатні підстави вважати, що вищевказані вилучені деревина та пиломатеріали є доказом кримінального правопорушення і одержані в результаті його вчинення, а також зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. Посилається також на те, що без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження неможливо всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини кримінального провадження які підлягають доказуванню.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою прокурору ОСОБА_6 відмовити в його клопотанні про накладення арешту на майно.
На його думку, слідчий суддя належним чином не вмотивував своє рішення та прийшов до передчасних висновків, оскільки належних підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_8 не було. Вважає, що в результаті прийняття даного рішення власника арештованого майна було піддано незаконному процесуальному обмеженню.
Вказує, що сторона обвинувачення належним чином не підтвердила доводів про які йдеться в клопотанні прокурора, яке на його думку не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а слідчий суддя не перевірив, чи вірно вказані доводи аргументовані.
Вважає, що вищевказане арештоване майно ОСОБА_8 не може вважатись доказом чи предметом правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, оскільки останній надав органам досудового розслідування підтверджуючі документи про походження вилучених в нього деревини та пиломатеріалів.
Вказує, що слідчим суддею та прокурором, який звернувся з клопотанням про арешт майна не було взято до уваги ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду від 11.11.2016, якою ОСОБА_8 було повернуто лісопродукцію, вилучену в нього в ході обшуку від 15.09.2016.
На його думку, в слідчого судді були відсутні законні підстави для арешту майна ОСОБА_8 , оскільки останній на час накладення цього арешту в статусі підозрюваного чи обвинуваченого не перебував.
Крім того, вказує, що розгляд клопотання прокурора був проведений з порушенням права на захист власника арештованого майна, оскільки останній не був належним чином повідомлений про судовий розгляд та в судове засідання не викликався. При тому, слідчий суддя у своєму рішенні належним чином не аргументував причин розгляду зазначеного клопотання без участі ОСОБА_8 .
Окрім вищевказаного, за результатами апеляційного розгляду справи просить поновити йому строки на апеляційне оскарження даної ухвали слідчого судді, посилається при тому на те, що пропустив їх з поважних причин, оскільки оскаржуване рішення отримав лише 24.11.2016 та при розгляді клопотання прокурора в суді присутній не був.
Заслухавши доповідача, думку особи в інтересах якої подана апеляційна скарга ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, міркування прокурора, який заперечив щодо її задоволення, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст. 404 КПК України, Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, під арештом майна розуміється - тимчасове, до скасування у встановленому чинним КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
19.09.2016, здійснено огляд зазначеної вище вилученої деревини та лісопродукції. (а.с.16)
Крім того, з матеріалів судового провадження вбачається, що надані ОСОБА_10 документи про джерела походження даної деревини та лісопродукції у органів досудового розслідування викликають сумнів щодо їх достовірності.
У зв`язку з цим, слідчий суддя, прийшов до правильного висновку про те, що без застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт зазначеної лісопродукції неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, які підлягають доказуванню відповідно до ст.91 КПК України.
В свою чергу, апеляційні доводи захисника про допущення численних процесуальних порушень при прийнятті вищевказаної ухвали слідчого судді та відсутність належного її мотивування, то вони, на думку Апеляційного суду не є обґрунтованими.
Так, з оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя повно та всебічно дослідив всі обставини кримінального провадження, перевірив клопотання прокурора на відповідність його вимогам ст.171 КПК України, при прийнятті рішення дотримався положень ст.ст.172, 173 цього ж Закону та належним чином вмотивував його.
Що ж до апеляційних доводів захисника про те, що при розгляді клопотання прокурора було порушено право його підзахисного ОСОБА_8 на участь в судовому засіданні, передбачене ст.172 КПК України, то на думку Апеляційного суду вказане право останнього належним чином було поновлено в ході апеляційного розгляду скарги адвоката ОСОБА_7 .
За вказаних обставин, підстави для скасування рішення слідчого судді, як про те просить захисник адвокат ОСОБА_7 відсутні.
В свою чергу, Апеялційний суд вважає обгрунтованими доводи захисника про пропуск строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді з поважних причин, а тому його апеляція в частині поновлення йому строків на оскарження даного рішення підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, Апеляційний суд,-
Поновити захиснику адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22 листопада 2016 року
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: