ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«14» грудня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої сторони ТзОВ «КУФАР» в особі директора підприємства ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про примирення відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.2-Тербуни, Тербунського району, Липецької області, Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.191 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
01.04.2016 року, ОСОБА_5 , перебуваючи у кабінеті №5 офісного приміщення ТзОВ «КУФАР», що по вул. Пилипчука, 43, м. Хмельницький, користуючись довірливими відносинами із бухгалтером товариства ОСОБА_6 , шляхом зловживання довірою, під приводом передачі документації для усунення розбіжностей між ТзОВ «КУФАР» та колективним підприємством «Хмельницький комбінат будівельних матеріалів» (КП «ХКБМ»), отримав від останньої довіреність №21 від 01.04.2016, видану на ім`я ОСОБА_7 , для отримання будівельних матеріалів від КП «ХКБМ». Проте, 05.04.2016 ОСОБА_5 , перебуваючи на території КП «ХКБМ», що по вул. Курчатова, 16, м. Хмельницький, та маючи на меті заволодіти майном ТзОВ «КУФАР», умисно, з корисливих мотивів, пред`явив зазначене вище доручення працівникам КП «ХКБМ» та отримав від останніх 4,5 кубічних метра товарного бетону М-100 середньої фракції щебня Р-1, загальною вартістю 3245 гривень 40 копійок, котрі були зняті з рахунку ТзОВ «КУФАР» у якості оплати, чим завдав вказаному товариству матеріальної шкоди на зазначену суму.
Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 191 КК України, тобто розтрату чужого майна, яке було йому ввірене, вчинене повторно.
15 листопада 2016 року міжпотерпілою стороною в особі директора ТзОВ «КУФАР» - ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншої сторони, укладена угода про примирення на таких умовах:
- обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою вину у вказаних вище кримінальних правопорушеннях, зобов`язується публічно вибачитись перед потерпілою та повністю відшкодувати спричинені збитки до 31.05.2017 року;
- обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину є: щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди потерпілій.
- сторони узгодили призначити ОСОБА_5 покарання за вчинення кримінальних правопорушень: за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятидесяти) грн.; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки; за ч.3 ст.191 КК України із застосуванням ч.2 ст.69 того ж Кодексу у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавленням права обіймати певні посади. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим та визначити у виді трьох років позбавлення волі, від відбування якого на підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити з випробуванням з встановленням йому іспитового строку від одного року до трьох років.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив, що свою вину у вчиненні злочинів він визнає повністю і підтверджує обставини їх скоєння, вибачається перед потерпілою за свій вчинок, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла сторона - ТзОВ «КУФАР» в особі директора підприємства ОСОБА_4 підтвердила часткове відшкодування спричинених збитків обвинуваченим та пояснила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена між потерпілою стороною і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів. При цьому, враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, а також наявність декількох обставин, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочинів, добровільне часткове відшкодування завданих потерпілій стороні збитків.
Приймаючи до уваги характер та суспільну небезпеку вчинених злочинів, з урахуванням особи винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, а також конкретних обставин справи, як то наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, враховуючи думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди, суд дійшов висновку укладену між потерпілою стороною ТзОВ «КУФАР» в особі директора підприємства ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Укладену 15 листопада 2016 року міжпотерпілою стороною ТзОВ «КУФАР» в особі директора підприємства ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєннікримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.191 КК України на підставі яких призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятидесяти) грн.;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
- за ч.3 ст.191 КК України із застосуванням ч.2 ст.69 того ж Кодексу у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права обіймати певні посади.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим та визначити у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому іспитового строку терміном на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1