Справа № 525/612/17
Провадження № 1-кп/525/59/2017

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.06.2017 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване 02.06.2017 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000185 за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Велика Багачка Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого
ч.1 ст.310 КК України, -
в с т а н о в и в :
25 травня 2017 року ОСОБА_5 на присадибній ділянці за місцем свого проживання у власному домоволодінні, яке розташоване за адресою в АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, не переслідуючи мети збуту, для власного вживання незаконно висадив у пластикові одноразові стакани зерна коноплі, які поливав, після чого залишив зростати, та не маючи відповідного дозволу на культивування та вирощування конопель, на своїй присадибній ділянці за адресою АДРЕСА_1 у теплиці вирощував рослини коноплі у пластикових одноразових стаканах.
З метою догляду та доведення рослин коноплі до їх достигання ОСОБА_5 у період часу з 25.05.2017 року по 02.06.2017 року здійснював полив рослин конопель.
02.06.2017 в ході проведення операції «Мак 2017», працівниками поліції Великобагачанського ВП ГУ НП в Полтавській області на оглянутій присадибній ділянці домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , на підставі добровільної заяви господаря ОСОБА_5 в теплиці було виявлено та вилучено тридцять рослин коноплі, які останній вирощував для власних потреб без мети збуту.
Згідно висновку експерта №1563 від 06.06.2017 року, надані на дослідження тридцять рослин зеленого кольору є рослинами роду коноплі і відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини обіг яких допускається для промислових цілей.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.310 КК України при зазначений вище обставинах визнав повністю і суду по суті обвинучення пояснив, що на присадибній ділянці за місцем свого проживання у власному домоволодінні, яке розташоване в АДРЕСА_1 , без мети збуту для власного споживання висадив у пластикові одноразові стакани зерна коноплі у кількості 30 штук, які поливав, після чого залишив зростати. Вказав, що в період часу з 25.05.2017 року по 02.06.2017 року він здійснював полив рослин коноплі. У вчиненому розкаюється, в судовому засіданні стверджував, що більше такого не повториться.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.310 КК України при вищезазначених обставинах повністю доведена доказами, які досліджені в судовому засіданні:
- даними протоколу огляду місця пригоди від 02.06.2017 року з фототаблицею до нього про те, що ОСОБА_5 на присадибній ділянці за місцем свого проживання у власному домоволодінні, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , незаконно висадив у пластикові одноразові стакани зерна коноплі, які поливав, після чого залишив зростати; в ході даного огляду було вилучено вищевказані рослини коноплі в кількості 30 рослин (а.с.п.40-48);
- висновком хімічної експертизи №1563 від 06.06.2017 року про те, що надані на дослідження тридцять рослин зеленого кольору є рослинами роду коноплі і відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини обіг яких допускається для промислових цілей (а.к.п.51-54);
- постановою від 07.06.2017 року про визнання у справі речовими доказами коноплі у кількості 30 рослин, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області (а.с.п.55);
- квитанцією №883 про отримання на зберігання коноплі у кількості 30 рослин (а.с.п.56). Дослідивши та проаналізувавши докази по даному кримінальному провадженню, що надані на засадах змагальності та диспозитивності, і давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями, які виразилися в незаконному посіві та вирощуванні конопель в кількості 30 (тридцяти рослин), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), і його протиправні дії суд кваліфікує за ч.1 ст.310 КК України.
Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).
Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Системний аналіз та юридичний зміст положень ст.65 КК України вказує на те, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Отже, виходячи з викладеного, при призначенні виду та міри покарання суд враховує положення ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, те, що відповідно до ст.12 КК України цей злочин відноситься злочинів невеликої тяжкості, обстановку та обставини вчинення даного кримінального правопорушення (злочину), наслідки, що настали, те, що в домогосподарстві ОСОБА_5 в теплиці було виявлено та вилучено тридцять рослин коноплі, які останній вирощував для власних потреб без мети збуту, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, постійного місця роботи не має, одружений, є працездатною особою, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, наявність таких обставин, що пом`якшують його покарання як визнання своєї вини та щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, і з урахуванням сукупності цих обставин, а також відомостей досудової доповіді органу пробації про обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання, що передбачене санкцією ч.1 ст.310 КК України у виді штрафу в межах санкції відповідної частини вищевказаної статті, яке буде реальним, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. З огляду на юридичну суть та зміст положень ст.ст.50,65 КК України, суд також вважає, що цей захід примусу відносно ОСОБА_5 внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує негативні настанови та змусить його додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини.
По справі маються витрати на залучення експерта в сумі 593 грн.22 коп.(за проведення судово-хімічної експертизи), які відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.
Речовий доказ у справі конопля у кількості 30 штук, що упакована в полімерний пакет «МВС Експертна служба №1622811» та передана до камери зберігання речових доказів Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області згідно квитанції №883 підлягає знищенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.310 КК України.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.310 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700 грн.).
Речовий доказ по справі: коноплю у кількості 30 штук, що упакована в полімерний пакет «МВС Експертна служба №1622811» та передана до камери зберігання речових доказів Великобагачанського ВП ГУНП в Полтавській області згідно квитанції №883 знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 593 грн.22 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Великобагачанський районний суд.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1