Справа № 675/474/17
Провадження № 1-в/675/201/2017
У Х В А Л А

"04" квітня 2017 р. м.Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника виправної установи ІВК №31 ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ізяслав в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростеня Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, -
ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зарахування судом строку попереднього ув`язнення з 24.01.2017 року по 03.03.2017 року у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч.5 ст.72 КК України.
Прокурор заперечив проти задоволення заявленого засудженим клопотання, посилаючись на той факт, що матеріали особової справи ОСОБА_5 не засвідчують факт перебування останнього в установі попереднього ув`язнення під час проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження. Дисциплінарний ізолятор, в якому утримувався ОСОБА_5 з серпня 2016 року по січень 2017 року, не є установою попереднього ув`язнення в розумінні Закону України «Про попереднє ув`язнення».
Представник Ізяславської виправної колонії №31 поклався на думку суду.
Перевіривши матеріали особової справи ОСОБА_5 , вислухавши його пояснення, з`ясувавши думку прокурора, представника виправної установи, суд приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Водночас, у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Зі змісту вказаної норми права вбачається, що попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Згідно ч.1 ст.4 вказаного Закону, установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи
екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.
Таким чином до вказаного переліку установ для попереднього ув`язнення не включено дисциплінарні ізолятори або інші приміщення, в тому числі камерного типу, які знаходяться на території установи виконання покарань у вигляді обмеження волі.
З матеріалів особової справи ОСОБА_5 слідує, що він відбуває покарання у виді одного року чотирьох місяців позбавлення волі за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області за ч.1 ст.390, ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 України, який набрав законної сили 21.01.2017 року, що підтверджується розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, від 23.01.2017 року №274/4980/16-к/887/2017.
Відповідно до вказаного вироку, ОСОБА_5 в порядку ст.71 ч.1, 72 ч.1 до призначеного судом покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.10.2015 року.
21.10.2015 року вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_5 засуджено до 2 років обмеження волі на підставі ч.1 ст.190. Крім того, вказаним вироком на підставі ч.1 ст.71 КК України судом до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2014 року.
Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 19.11.2014 року ОСОБА_5 призначено покарання за ч.1 ст.122 КК України у вигляді обмеження волі строком на один рік.

Як свідчать матеріали особової справи, щодо ОСОБА_5 , до вступу в законну силу перерахованими вище вироками суду, не застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання його під вартою в установах попереднього ув`язнення, він не був затриманий за ухвалою слідчого судді, суду або без такої ухвали, не знаходився у стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово психіатричної експертизи.

Перебування ж засудженого в ДІЗО Бердичівського виправного центру №108 з 21 серпня 2016 року по 21.01.2017 року, як стверджує ОСОБА_5 , не пов`язане з попереднім ув`язненням та не вважається, відповідно до вимог Закону України «Про попереднє ув`язнення», поміщенням його до установи для попереднього ув`язнення.
Термін перебування засудженого в слідчому ізоляторі з 24.01.2017 року по 03.03.2017 року, як вказує ОСОБА_5 , не є терміном його попереднього ув`язнення в розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», так як вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області набрав законної сили 21.01.2017 року, тобто до моменту поміщення ОСОБА_5 в СІЗО. Таким чином, ОСОБА_5 знаходився у вказаний період в слідчому ізоляторі не в якості підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином законні підстави для застосування щодо засудженого ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст.72 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання залишити без задоволення.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1