Справа № 460/4881/16-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Яворівський районний суд Львівської області
у складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, безпартійного, військовослужбовця за контрактом військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , раніше не судимого,
за ст.410 ч.1 КК України, -
Відповідно до наказу командира НОМЕР_2 окремої гвардійської механізованої бригади від 09 січня 2015 року №3-рс, на підставі припису ІНФОРМАЦІЯ_2 №1 від 05 січня 2015 року, ОСОБА_4 призваний на військову службу за контрактом та наказом командира, зарахований до списків особового складу, поставлений на всі види забезпечення.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 (по стройовій частині) №7 від 09 січня 2015 року вбачається що ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової частини-польова пошта НОМЕР_3 у військовому званні «солдат» та обіймає посаду водія взводу забезпечення 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.
Вимоги ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
Солдат ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем, відповідно до ст.ст.11, 16, 129-130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних сил України, виявляти повагу до командирів (начальників), старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників), не допускати утримання в підрозділах нетабельного озброєння, бойових припасів і військового майна.
Відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. військовослужбовець військової служби зобов`язаний беззастережно виконувати накази командирів (начальників). У порушення указаних вище нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_4 , з метою протиправного особистого збагачення, став на шлях злочинної діяльності та здійснив викрадення та привласнення бойових припасів при наступних обставинах.
ОСОБА_4 , будучи водієм взводу забезпечення 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи та маючи доступ до складу зберігання бойових припасів бригади військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 , в силу своїх повноважень, достовірно знав де зберігаються бойові припаси, а саме: 12 гранат РГД 5, 12 гранат Ф1, 20 запалів типу УЗРГМ, 960 патронів калібру, 7,62 мм, порох вагою 74,48 грам, 1 гранатометний постріл ВОГ 25, РПГ-22 в кількості 2 штук, РГП-26 в кількості 1 штуки та маючи вільний доступ, вирішив викрасти та привласнити їх з метою подальшої реалізації.
Так, 26 березня 2016 року, солдат ОСОБА_4 , з метою викрадення бойових припасів, маючи вільний доступ, в силу своїх повноважень, шляхом відкриття дверей, проник у склад зберігання бойових припасів бригади військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись в приміщенні складу зберігання бойових припасів, солдат ОСОБА_4 викрав 12 гранат РГД 5, 12 гранат Ф1, 20 запалів типу УЗРГМ, 960 патронів калібру, 7,62 мм, порох вагою 74,48 грам, 1 гранатометний постріл ВОГ 25, які виніс за межі території військового містечка « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та продав громадянину ОСОБА_5 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 26 березня 2016 року, солдат ОСОБА_4 , в черговий раз описаним вище способом, проник у склад зберігання бойових припасів бригади військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 та викрав РПГ-22 в кількості 2 штук та РГП-26 в кількості 1 штуки та закопав на території ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 військове містечко « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), які в подальшому мав намір продати для власного збагачення та не зміг довести до кінця свій злочинний намір, так як був викритий працівниками правоохоронних органів.
Відповідно до вироку Турійського районного суду Волинської області від 17 червня 2016 року, ОСОБА_5 , засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме: за те, що він 25 березня 2016 року придбав у ОСОБА_4 бойові припаси, а саме: 12 гранат РГД 5, 12 гранат Ф1, 20 запалів типу УЗРГМ, 960 патронів калібру, 7,62 мм, порох вагою 74,48 грам, 1 гранатометний постріл ВОГ 25, з яких:
-згідно висновку судово- вибухотехнічної експертизи від 11 квітня 2016 року №145/145, надана на експертизу речовина має здатність до вибухового перетворення і є вибуховою речовиною матеріальної дії бездимним одноосновним порохом вагою 74,48 гр.,
-згідно висновку судово- вибухотехнічної експертизи від 05 травня 2016 року №4, наданий на експертизу предмет є 40 мм пострілом ВОГ-25 є придатним до вибуху і відноситься до бойових припасів,
-згідно висновку судово- вибухотехнічної експертизи від 06 травня 2016 року №6, надані на експертизу предмети є: об`єкти 1-12 корпусами оборонних осколкових ручних гранат Ф-1 промислового виготовлення, об`єкти 13-24 корпусами оборонних осколкових ручних гранат РГД-5 промислового виготовлення, об`єкти 25-44 уніфікованими запалами дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення,
при конструктивному поєднанні наданих двадцяти корпусів гранат Ф-1 (об`єкти 1-12), восьми корпусів гранат РГД-5 (об`єкти 13-20) з двадцятьма уніфікованими запалами дистанційної дії типу УЗРГМ-2 (об`єкти 25-44) вони є відповідно ручними оборонними осколковими ручними гранатами Ф-1 та наступальними осколковими ручними гранатами РГД-5, які придатні для вибуху і відносяться до категорії бойових припасів.
-чотири корпуси гранат РГД-5 (об`єкти 21-34) є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини тротил, масою 100-115 гр. кожний, яка придатна до вибуху,
-згідно висновку судово- балістичної експертизи від 11 травня 2016 року №1157, надані на експертизу 960 патронів є автоматними патронами калібру 7,62х39 мм, виготовленими промисловим способом, придатними для стрільби і відноситься до бойових припасів.
08 вересня 2016 року, ОСОБА_4 добровільно показав місце схову бойових припасів, які 26 березня 2016 року, викрав з складу зберігання бойових припасів бригади військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_2
В ході огляду вказаного місця події було виявлено та вилучено РПГ-22 в кількості 2 штук та РГП-26 в кількості 1 штуки.
Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, вчинив викрадення та привласнення бойових припасів, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.410 ч.1 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину за ст.410 ч.1 КК України та підтвердив факт вчинення ним викрадення та привласнення бойових припасів, за обставин, викладених у обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що з метою покращити матеріальне становище, він вирішив підзаробити і вчинив крадіжку бойових припасів, які пізніше продав своєму знайомому. Розуміє, що порушив закон, щиро розкаюється у вчиненому, завіривши, що подібного більше вчиняти ніколи не буде, просить також суворо його не карати і не позбавляти волі.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду визнає недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно фактичних обставин викрадення та привласнення ОСОБА_4 бойових припасів, так як вони ніким не оспорюються і учасники судового розгляду не заперечують проти цього.
При цьому, суд з`ясував правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи докази, що були дослідженні по справі, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.410 ч.1 КК України в судовому засіданні доведена повністю і кримінальне правопорушення кваліфіковано вірно, оскільки він, як військовослужбовець, вчинив викрадення та привласнення бойових припасів.
Обираючи вид і розмір покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двох малолітніх дітей, повністю визнає свою вину, обставини, які пом`якшують покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.410 ч.1 КК України, призначивши йому покарання, у виді позбавлення волі на строк три роки.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.
Згідно ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обовязки:
-не покидати територію військової частини без дозволу командира частини,
-контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця покласти на командира частини.
У випадку звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з військової служби, контроль за його поведінкою покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_4 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1