Справа № 742/633/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/675/2017
Категорія - ч.1 ст.122 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2017 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого ТОВ ПК «Пожмашина», раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяці .

На підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Зобов`язано засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. До вступу вироку в законну силу запобіжний захід до ОСОБА_6 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 20000 (двадцять тисяч ) гривень.

Позов потерпілого ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування майнової і моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 2562 грн. 03 коп. закрито провадження, в зв`язку з відмовою позивача від позову і прийняття такої відмови судом.

Як встановлено судом першої інстанції, 20 березня 2016 року, близько 00 год.30 хв. ОСОБА_6 ,перебуваючи в квартирі за АДРЕСА_2 ,на грунті неприязливих відносин, повалив потерпілого ОСОБА_8 на диван та умисно наніс потерпілому близько десяти ударів кулаками в область обличчя і в результаті нанесених вдарів у потерпілого утворилися тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці лівого кута,які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2017 року в частині стягнення з нього 20 000 гривень моральної шкоди на користь ОСОБА_8 змінити, зменшивши суму стягнення шкоди до 5000 гривень.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд, ухвалюючи вирок неналежним чином дав оцінку обставинам при яких було скоєно правопорушення, його сімейний та матеріальний стан. Суд не врахував, що обвинувачений перебував у тверезому стані та намагався уникнути конфлікту на відміну від потерпілого, який був у нетверезому стані. Коли обвинувачений зайшов до квартири, то ОСОБА_8 намагався затіяти бійку із ним, пропонував йому вийти з квартири, де він розбереться із ним. І тільки тоді, коли ОСОБА_8 розмахнувся, щоб нанести удар кулаком в голову, обвинувачений ухилився та з метою недопущення нанесення йому подальших ударів, наніс удар в обличчя. Таким чином, суд не врахував протиправну та зухвалу поведінку ОСОБА_8 , який перебуваючи в нетверезому стані намагався нанести обвинуваченому удар в обличчя, але не зробив цього тому, що обвинувачений був тверезий та виявився спритнішим. До ухвалення вироку обвинувачений задовольняв всі вимоги ОСОБА_8 про надання йому коштів, які він вимагав. За домовленістю між ОСОБА_8 та обвинуваченим кошти в сумі 2562 гривень мали бути остаточною сумою розрахунку між ними. Судом також не враховано, що на даний час на утриманні обвинуваченого перебуває ОСОБА_9 , з якою він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу та їх спільний син ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того судом не враховано, що обвинувачений не має будь-якого власного житла. Підприємство на якому він працює діє час від часу і постійного заробітку обвинувачений не має. Таким чином, в порушення ст.94 КПК України суд стягуючи з обвинуваченого на користь потерпілого 20 000 гривень моральної шкоди не врахував всіх обставин кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з вказаних обставин, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так під час розгляду справи місцевим судом обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 Кримінального кодексу України визнав повністю.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, займається суспільно-корисною працею та позитивно характеризується за місцем роботи і проживання, врахував тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, дані про його особу і обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування майнової шкоди потерпілому, а також думку потерпілого про призначення обвинуваченому більш м`якого покарання і дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, тобто звільнивши його від відбування покарання призначеного за даним вироком з випробуванням та покладенням на нього зобов`язань відповідно до положень ст. 75,76 КК

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

В апеляційній скарзі обвинуваченим ОСОБА_6 ставиться питання про зменшення розміру моральної шкоди. Такі доводи ОСОБА_6 з приводу занадто великої суми моральної шкоди, стягнутої з нього заслуговують на увагу.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад виваженості, розумності та справедливості, враховує характер та обсяг фізичних страждань потерпілого, який зазнав середньої тяжкості тілесних ушкоджень, характер вимушених змін у його повсякденному житті, ступінь вини обвинуваченого і враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, про вокативну поведінку потерпілого, яка передувала йому, характер заподіяного тілесного ушкодження, а також особу обвинуваченого, його сімейний стан та місце роботи, а також поведінку обвинуваченого, який добровільно відшкодував матеріальну шкоду, колегія суддів за необхідне зменшити розмір моральної шкоди та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 10000 гривень моральної шкоди, що є адекватним стражданням потерпілого.

За таких обставин вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення моральної шкоди.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 квітня 2017 року, відносно ОСОБА_6 змінити в частині розміру моральної шкоди, стягнувши з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень.

В решті цей вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4