Справа № 638/5306/17
Провадження № 1-кс/638/1691/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2017 року

слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

за участю секретаря ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 28.02.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

установив:
До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло 12.06.2017 р. з прокуратури Харківської області клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, в якому він просить розглянути клопотання та постановити ухвалу про накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Контіненталь ЛЛС» ():

р/р НОМЕР_1 (валюта рахунку 980 українська гривня), який відкрито в філії Донецького обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» (МФО 335106), що розташований за адресою: Україна, 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Рози Люксембург, 54 (), в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, повідомляючи правоохоронні органи усно та письмово, про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках за першим запитом слідчого та на час його надання і на момент оголошення ухвали слідчого судді.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор відділу прокуратури Харківської області молодший радник юстиції ОСОБА_2 зазначає, що у провадженні слідчого відділу Шевченківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000179 від 28.02.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Невстановлені особи з метою прикриття незаконної діяльності у період з листопада 2016 року по теперішній період 2017 року використовують суб`єкти підприємницької діяльності юридичні особи: ТОВ «Анако Інвест» (), ТОВ «Стройтех Лимитед» (), ТОВ «Опттехспецстрой» (), ТОВ «Спецстрой Контракт» (), ТОВ «Ятанар» (), ТОВ «Стайл Компані Груп» (), ТОВ «Контіненталь ЛЛС» (), ТОВ «Проект Аргос» (), ТОВ «Галун Торг» (), ТОВ «Бігмак Лтд» (), ТОВ «Аргострейд» (), ТОВ «Корест Трейдінг» (), ТОВ «Гартек Лтд» () за попередньою змовою зі службовими особами ПрАТ «Важпромавтоматика» (), ТОВ «НВП «Укрпромвпровадження» () та іншими, привласнили кошти ряду державних підприємств, у тому числі ДП «Завод «Електроважмаш» () у великих розмірах. Встановлено, що протягом листопада 2016 року лютого 2017 року ДП «Завод «Електроважмаш» () мав фінансово господарські взаємовідносини з підприємством ТОВ «НВП «Укрпромвпровадження» () на загальну суму 47129900,64 грн., у т .ч. ПДВ 7854983,44 грн.

В усіх цих товариствах засновником, директором та головним бухгалтером є одна особа, яка в свою чергу не знає, що вона є засновником будь якого підприємств, рахунки в банках відкриті в один час, офіційного доходу керівники цих підприємств з 2002 р. не отримують, тобто є всі підстави вважати, що підприємницька діяльність містить ознаки фіктивності.

В судове засідання прокурор не з`явився, причину неявки суду не повідомив, надав суду заяву, в якій просить розглянути клопотання за його відсутності, вимоги клопотання просив задовольнити в повному обсязі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку:

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий не дотримався.

За ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Кримінальне провадження № 0000179 зареєстровано ще 28.02.2017 р., повідомлення про підозру будь кому із посадових осіб ТОВ «Контіненталь ЛЛС» () не вручено, отже службові особи вказаного підприємства в статусі підозрюваного не перебувають, не заявлено цивільний позов, а також органом досудового розслідування не надано даних про те, що кошті, які перебувають на банківських рахунках, є предметом злочинної діяльності.

Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситись з обставинами кримінального провадження.

Однак, в клопотанні прокурор відділу прокуратури Харківської області молодший радник юстиції ОСОБА_2 , взагалі не обґрунтував, яким саме чином існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що арештоване майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення вказане майно має до розслідування вчинених злочинів, слідчий суддя вважає, що у даному провадженні прокурор не довів необхідності у накладенні арешту на майно, а тому відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України це є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372, 392 КПК України,

ухвалив:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Харківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 28.02.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1