Справа № 396/2139/16-к
Провадження № 1-кп/396/39/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 умисні легкі тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України.
Судом встановлено та доведено, що 23.10.2016 року о 13 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень та реалізовуючи його, на грунті виниклої між ним та ОСОБА_5 сварки, діючи з мотивів особистої неприязні, перебуваючи в кімнаті будинку кинув своїм мобільним телефоном «Nomi 202» в ОСОБА_5 та потрапив їй в ліве передпліччя. Після цього ОСОБА_4 витягнув ОСОБА_5 за верхній одяг із кімнати у веранду будинку, де наніс останній один удар лівою рукою, долонею стиснутою в кулак в праве передпліччя, після чого штовхнув ОСОБА_5 у груди від чого остання впала на підлогу на спину. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 наніс два удари правою ногою взутою в кросівок, по правій гомілці ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_4 схилився над ОСОБА_5 , котра продовжувала лежати на підлозі обличчям до гори, взяв в ліву руку металевий навісний замок, що лежав на стільці ліворуч від ОСОБА_5 та наніс один удар вказаним замком, який тримав у лівій руці, в область правого вуха останньої. Після цього ОСОБА_4 відкинув навісний замок, сів ОСОБА_5 на живіт та замахнувся правою рукою над ОСОБА_5 , в цей час ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтягнув ОСОБА_4 за одяг від ОСОБА_5 та виштовхав його з будинку на вулицю.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців в правій завушній ділянці із садном, в ділянці спини справа та зліва (2), правому передпліччі (2) та правій гомілці, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1697 від 14.12.2016 року за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, тобго кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.125 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, погодився із обставинами вчинення ним злочину, викладеними в обвинувальному акті, пояснив, 23.10.2016 року він перебував у будинку, в якому проживає потерпіла ОСОБА_5 , до якої у нього раптово виникла особиста неприязнь, внаслідок її неправильної, на його думку, поведінки, у зв`язку з чим він вирішив заподіяти їй тілесні ушкодження та наніс їй кілька ударів руками в передпліччя та ногами в ділянку гомілок, кидав в неї мобільним телефоном та бив залісним навісним замком по голові. Із ступенем, характером і локалізацією заподіяних їй тілесних ушкоджень, які викладені у висновку експерта погоджується, цивільний позов визнає. Додав, що він протягом тривалого часу біля нанесення потерпілій тілесних ушкоджень не вибачився перед нею та не відшкодував їй завдану шкоду, хоча у нього було для цього можливість, в судових дебатах вибачився перед потерпілою, просить його суворо не карати.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 23.10.2016 року до неї прийшов обвинувачений ОСОБА_4 та почав наносити їй удари, причини чого вона не розуміє, повідомила, що він неодноразово бив її, про що вона не скаржилась до органів поліції, додала, що ОСОБА_4 перед нею не вибачався і заподіяну шкоду не відшкодовував.
Судом, за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів, відносно тих обставин, які ніким не заперечуються, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, а саме щодо допиту свідків та дослідження в повному обсязі письмових матеріалів кримінального провадження.
Заслухавши показання обвинуваченого, потерпілу, представника потерпілої, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого доведена повністю, дослідженими доказами встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 умисні легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичного експерта №1697 від 14.12.2016 року, у зв`язку з чим дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.
Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, схильний до вживання спиртних напоїв, повагою мешканців села не користується, не одружений, утриманців не має, раніше судимий, вчинив злочин під час перебування на іспитовому строці.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності зі ст.66 КК України суд не вбачає, оскільки останній протягом тривалого часу після спричинення тілесних ушкоджень не вчиняв активних дій по відшкодуванню останній шкоди, не вибачався перед нею, а тому суд сприймає висловлювання ОСОБА_8 про його каяття як засіб призначення йому більш м`якого покарання. Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин у відповідності зі ст.67 КК України не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який під час іспитового строку вчинив умисний злочин невеликої тяжкості, на шлях виправлення не став, наведені вище дані про його особу, який характеризується негативно, не працює, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, знаходить необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів призначити йому покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.
Суд не вважає за можливе застосовувати ст.75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням, оскільки, з урахуванням особи обвинуваченого, який на шлях виправлення не став, вчинив злочин під час іспитового строку, негативно характеризується, його виправлення є можливим лише в умовах ізоляції від суспільства.
Вказаний висновок суду відповідає правовим позиціям ВСУ, викладених у постанові Пленуму "Про практику призначення судами кримінального покарання".
При визначення остаточного покарання суд враховує положення ст.ст. 71,72 КК України за сукупністю вироків.
Вирішуючи цивільний позов, суд виходить із того, що сума заявленого відшкодування моральної шкоди потерпілою ОСОБА_5 в розмірі 5000 грн. відповідає вимогам розумності та справедливості, зважає на повне визнання цивільного позову обвинуваченим та його готовність відшкодувати завдані збитки, а також враховує положення ст.ст. 23,1167 ЦК України, згідно яких шкода, завдана потерпілому, відшкодовується у повному обсязі винною особою.
Судові витрати і речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 160 (сто шістдесят) годин.
До призначеного судом покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новоукраїнського районного суду від 09.07.2015 року, яким його засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та в силу ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання, з урахуванням вимог ч.1 ст.72 КК України, 3 (три) роки 6 (шість) місяців 20 (двадцять) днів.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту.
Цивільний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1