УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/5660/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 183 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2017 року суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю : прокурора ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
ОСОБА_9 , ОСОБА_10
їх представника ОСОБА_11
захисника ОСОБА_12
підозрюваної ОСОБА_13 ,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Романівка, Дзержинського району, Житомирської області,
обрано запобіжний захід тримання під вартою та визначено розмір застави у кримінальному провадженні, який становить 2 000 000 грн.
Органами досудового розслідування ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні злочинів за наступних обставин.
Так, 09.11.2016 року у невстановлений слідством час у ОСОБА_13 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_1 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, вчинений повторно, в особливо великих розмірах, шляхом зловживання довірою, а саме: грошовими коштами в сумі 652 000 грн., які належать ОСОБА_10 .
Повідомивши ОСОБА_10 відомості про те, що їй необхідні грошові кошти для закупівлі жіночого одягу в республіці Білорусь, обіцяючи при цьому повернути грошові кошти в найкоротший термін.
Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаному місці, за згаданих вище обставин, ОСОБА_13 керуючись корисливим мотивом, попросила у ОСОБА_10 надати їй вказану суму грошових коштів, при цьому повідомивши останній неправдиві відомості про те, що грошові кошти їй необхідні для закупівлі жіночого одягу в республіці Білорусь, обіцяючи при цьому повернути вказану суму в найкоротший термін, хоча в дійсності виконувати взяті на себе зобов`язання наміру не мала.
В свою чергу, ОСОБА_10 , будучи впевненою у правдивості та добросовісності дій ОСОБА_13 , не здогадуючись про її злочинні наміри, добровільно надала останній грошові кошти в сумі 652 000 грн. Отримавши у вказаний спосіб грошові кошти потерпілої ОСОБА_13 місце вчинення злочину залишила, та в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_13 шляхом зловживання довірою заволоділа чужим майном, в особливо великих розмірах, а саме грошовими коштами в сумі 652 000 грн., чим завдала потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 652 000 грн.
11.11.2016 року в період часу з 14:00 год. по 15:00 год. у ОСОБА_13 , яка перебувала за адресою: м. Житомир вул. Київська 77, ТРЦ, Глобал, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, вчинено повторно, шляхом зловживання довірою, а саме: грошовими коштами в сумі 27 000 доларів США, що еквівалентно 729 000 грн., які належать ОСОБА_9 .
Повідомивши ОСОБА_9 відомості про те, що їй необхідні грошові кошти для закупівлі жіночого одягу в республіці Білорусь, обіцяючи при цьому повернути грошові кошти в найкоротший термін.
Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаному місці, за наданих вище обставин. ОСОБА_13 керуючись корисливим мотивом, попросила у ОСОБА_9 надати їй вказану суму грошових коштів, при цьому повідомивши останній неправдиві відомості про те, що грошові кошти їй необхідні для закупівлі жіночого одягу з республіки Білорусь, обіцяючи при цьому повернути вказану суму в найкоротший термін, хоча в дійсності виконувати взяті на себе зобов?язання наміру не мала.
В свою чергу, ОСОБА_9 , будучи впевненою у правдивості та добросовісності дій ОСОБА_13 , не здогадуючись про її злочинні наміри, добровільно надала останній грошові кошти в сумі 27 000 доларів СІІІА, що еквівалентно 729 000 грн. Отримавши у вказаний спосіб грошові кошти потерпілої ОСОБА_13 місце вчинення злочину залишила, та в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_13 шляхом зловживання довірою заволоділа чужим майном, в особливо великих розмірах, а саме грошовими коштами в сумі 27 000 доларів США, що еквівалентно 729 000 грн., чим завдала потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 27 000 доларів США, що еквівалентно 729 000 грн.
12.11.2016 року в невстановлений слідством час у ОСОБА_13 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_1 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, вчинено повторно, шляхом зловживання довірою, а саме: грошовими коштами в сумі 37 450 доларів США, що еквівалентно 1 011 150 грн., які належать ОСОБА_9 .
Повідомивши ОСОБА_9 , відомості про те, що ОСОБА_13 необхідні грошові кошти для розрахунку за товар та відкриття нового відділу продажу одягу в м. Рівне, обіцяючи при цьому повернути грошові кошти в найкоротший термін.
Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаному місці, за згаданих вище обставин ОСОБА_13 , керуючись корисливим мотивом, попросила у ОСОБА_9 надати їй вказану суму грошових коштів, при цьому повідомивши останній неправдиві відомості про те, що грошові кошти їй необхідні для розрахунку за товар та відкриття нового відділу продажу одягу в м. Рівне, обіцяючи при цьому повернути вказану суму в найкоротший термін, хоча в дійсності виконувати взяті на себе зобов?язання наміру не мала.
В свою чергу, ОСОБА_9 , будучи впевненою у правдивості та добросовісності дій ОСОБА_13 , не здогадуючись про її злочинні наміри, добровільно надала останній грошові кошти в сумі 37 450 доларів СІІІА, що еквівалентно 1 011 150 грн. Отримавши у вказаний спосіб грошові кошти потерпілої, ОСОБА_13 місце вчинення злочину залишила, та в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд.
27.12.2016 року в невстановлеиий слідством час у ОСОБА_13 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_1 . виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, вчинено повторно, шляхом зловживання довірою, а саме: грошовими коштами в сумі 1 560 000 грн., які належать ОСОБА_7 .
Повідомивши гр. ОСОБА_7 відомості про те, що їй необхідні грошові кошти для відкриття нового відділу продажу одягу в м. Рівне, обіцяючи при цьому повернути грошові кошти в найкоротший термін.
Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаному місці, за згаданих вище обставин. ОСОБА_13 керуючись корисливим мотивом, попросила у ОСОБА_7 надати їй вказану суму грошових коштів, при цьому повідомивши останньому неправдиві відомості про те, що грошові кошти їй необхідні для відкриття нового відділу продажу одягу в м. Рівне, обіцяючи при цьому повернути вказану суму в найкоротший термін, хоча в дійсності виконувати взяті на себе зобов`язання наміру не мала.
В свою чергу, ОСОБА_7 , будучи впевненим у правдивості та добросовісності дій ОСОБА_13 , не здогадуючись про її злочинні наміри, добровільно надав останній грошові кошти в сумі 1 510 000 грн. Отримавши у вказаний спосіб грошові кошти потерпілого, ОСОБА_13 місце вчинення злочину залишила, та в подальшому розпорядилася ними на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_13 шляхом зловживання довірою заволоділа чужим майном, в особливо великих розмірах, вчинено повторно, а саме грошовими коштами в сумі 1 510 000 грн., чим завдала потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 1 510 000 грн.
24.05.2017 року ОСОБА_13 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
25.05.2017 року ОСОБА_13 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду М. Житомира від 26 травня 2017 року щодо ОСОБА_13 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено 2 000 000 грн. розміру застави у кримінальному провадженні.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, фактично не працює, не має постійного доходу, немає постійного місця проживання, а вчинення кримінальних правопорушень, що відносяться до корисливих є єдиним джерелом доходів останньої, вона отримала закордонний паспорт нового зразка.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_12 подав на неї апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою обрати щодо своєї підзахисної більш м?який запобіжний захід ніж тримання під вартою. Вказує на те, що ОСОБА_13 раніше не судима, на її утриманні перебуває неповнолітня дитина, а пред`явлена їй підозра не ґрунтується зібраними по кримінальному провадженні доказами. обґрунтована та не підтверджена доказами вважає утримання ОСОБА_13 і не доведений жодний ризик передбачений ст. 177 КК України.
Заслухавши доповідача, захисника і підозрювану, які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника, прокурора потерпілих та їх представника, які вважали ухвалу слідчого судді законною і обгрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді про обрання ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, є не обгрунтованими.
Предметом дослідження суду першої інстанції при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов?язує можливість обрання запобіжного заходу (ст.ст. 177, 178, 183 КПК України).
Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана, обвинувачена може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м?яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п?ять років.
З матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України санкція статті, якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, вона немає стійких соціальних зв?язків, ніде не працює, немає постійного місця проживання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов до обгрунтованого висновку про те, що з метою запобігти вказаним ризикам необхідно застосувати до підозрюваної ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування до підозрюваної більш м?якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
На думку колегії суддів, наявність у підозрюваної ОСОБА_13 на утриманні неповнолітньої дитини не є підставою для скасування ухвали і обрання її більш м?якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування, з мотивів, викладених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_14 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м Житомира області від 26 травня 2017 року про обрання ОСОБА_13 запобіжного заходу тримання під вартою без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді :