Номер провадження: 11-сс/785/863/17
Номер справи місцевого суду: 521/6332/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 22 травня 2017 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , від 31.03.2017 року, про закриття кримінального провадження №0003470, внесенного до ЄРДР 11.08.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1ст. 172 КК України

встановив:

ОСОБА_7 , який має статус потерпілого у кримінальному провадженні 0003470, внесеному до ЄРДР 11.08.2016 року, звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси зі скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , від 31.03.2017 року, про закриття кримінального провадження №0003470, посилаючись на її необгрунтованість.

ОСОБА_7 вказував на те, що викладені слідчим у постанові обставини не відповідають дійсності, оскільки слідчий при прийнятті рішення взяв до уваги лише показання директор ОРФ ДП «ЦДЗК» ОСОБА_9 . Крім того, ОСОБА_10 вказує на те, що не були досліджені обставини, пов`язані з його повторним звільненням.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси, від 22 травня 2017 року було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , від 31.03.2017 року, про закриття кримінального провадження №0003470, внесеного до ЄРДР 11.08.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1ст. 172 КК України.

ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є необгрунтованою, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржену ухвалу Малиновського районного суду м Одеси, від 22 травня 2017 року.

Заслухавши прокурора., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 стверджував про те, що директор ОРФ ДП «ЦДЗК» мав неприязне відношення до певної категорії працівників, які намагалися викрити і припинити порушення законодавства керівництвом підприємства. До такої категорії працівників відносився, в тому числі, і апелянт, тому директор, нібито маючи до нього неприязне відношення, звільнив його у квітні 2016 року.

Апеляційний суд встановив, що 11.08.2016 року слідчим Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеськй області були внесені відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 27.07.2016 року про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України .

Як вбачається з матеріалів справи, досудове розслідування було розпочато і проводилося щодо вказаних у заяві ОСОБА_7 подій, а саме щодо його звільнення з ОРФ ДП «ЦДЗК», яке відбулося 29.04.2016 року. Щодо інших можливих незаконних дій та порушень трудового законодавства заява ОСОБА_7 не подавалася і такі обставини досліджені не були.

31.03.2017 року слідчим Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0003470 на підставі п.2) ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю у діянні директора ОРФ ДП «ЦДЗК» ОСОБА_9 та інших посадових осіб складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України.

Апеляційний суд встановив, що 29.04.2016 року директором ОРФ ДП «ЦДЗК» ОСОБА_9 було видано наказ №37-к, відповідно до якого ОСОБА_7 , інженера 1 категорії відділу землевпорядних, землеоціночних, топографо-геодезичних та картографічних відносин було звільнено 29 квітня 2016 року за систематичне невиконання ним без поважних причин обов`язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку, відповідно до п.3) ст. 40, п. 2) ст. 147 КЗпП України.

З тексту вказаного наказу вбачається, що 07.04.2016 року ОСОБА_7 в приміщенні ОРФ ДП «ЦДЗК», вчинив хуліганські дії у відношенні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , крім того, ОСОБА_7 систематично порушував п. 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку, перешкоджаючи ОСОБА_12 виконувати її трудові обов`язки.

Крім того, з наказу вбачається, що з вказаного приводу комісією, утвореною на підприємстві, було проведено службове розслідування, за результатами якого було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_7 ..

Не погоджуючись зі звільненням, ОСОБА_7 звернувся до суду з відповідним цивільним позовом. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 26.07.2016 року позовні вимоги ОСОБА_7 було задоволено частково. Його було поновлено на роботі та було стягнуто з підприємства на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та відшкодовано моральну шкоду.

Директор ОРФ ДП «ЦДЗК» ОСОБА_9 , допитаний як свідок заперечував будь-які особисті мотиви при звільненні ОСОБА_7 та вказав, що інших відносин, окрім службових з ним не підтримував.

Між тим, ч. 1 ст. 172 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне звільнення працівника з особистих мотивів. При цьому, суб`єктивна сторона злочину виражається у прямому умислі, а також передбачає наявність обов`язкової ознаки особистого мотиву.

Як вбачається з матеріалів справи, у ході досудового розслідування не було встановлено особистих мотивів ОСОБА_9 при звільненні ОСОБА_7 ..

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 не був учасником конфлікту з ОСОБА_7 , який відбувся 07.04.2016 року, який став основною причиною звільнення апелянта, а також не був учасником будь-яких інших конфліктів із ОСОБА_7 ..

Між тим, під час досудового розслідування ОСОБА_7 наголошував на тому, що вважає свої відносини з ОСОБА_9 конфліктними, що дає підстави визначити відношення апелянта до керівництва підприємства як негативне.

Однак, апеляційний суд приходить до висновку про те, що негативне відношення ОСОБА_7 до ОСОБА_9 не є доказом наявності у останнього особистих мотивів, якими він би міг керуватися при прийнятті рішення про звільнення.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 не було надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів.

За таких обставин, апеляційний вважає обгрунтованими доводи оскарженої ухвали про те, що твердження ОСОБА_7 про наявність особистих мотивів у керівника підприємства при його звільненні, і як наслідок, наявність складу злочину в діях ОСОБА_9 , є суб`єктивною оцінкою ОСОБА_7 , яка не грунтується на будь-яких доказах.

Відповідно до ст. 62 Крнституції України, ст. 17 КПК України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях.

Що стосується доводів ОСОБА_7 про те, що поза увагою слідчого залишилися обставини, пов`язані з його повторним звільненням, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вони не можуть бути взяті до уваги, зважаючи на таке.

З матеріалів справи вбачається, що предметом дослідження у кримінальному провадженні №0003470, внесенному до ЄРДР 11.08.2016 року на підставі заяви ОСОБА_7 , були лише обставини звільнення 29.04.2016 року.

Із заявою про незаконність його повторнгого звільнення ОСОБА_7 до правоохоронних органів не звертався.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий обгрунтовано прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, а слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги ОСОБА_7 , у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали.

Керуючись ст. ст. 309,399, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м Одеси, від 22 травня 2017 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , від 31.03.2017 року, про закриття кримінального провадження №0003470, внесеного до ЄРДР 11.08.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1ст. 172 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом.
Суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_2