Справа № 445/2095/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2017 року Золочівський районний суд Львівської області
в складі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, раніше судимого -05.09.2013 р. Золочівським районним судом Львівської області за ст.185 ч. 1 , ст. 289 ч.2, ст. 69, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі без конфіскації майна,
у вчиненні злочинів, передбачених ст. 358 ч.1, ст. 358 ч. 4 , ст. 190 ч. 2 КК України,-
ОСОБА_4 в березні 2015 року, під час відпочинку із ОСОБА_5 , знайшов паспорт громадянина України останнього, якого той забув на столі, та тримав при собі. В подальшому, діючи умисно, з метою його подальшого підроблення та використання для отримання грошового кредиту, в червні 2015 року за допомогою ножа та вати, зняв фотографії на відповідних сторінках паспорта громадянина України ОСОБА_5 та свого паспорта, після чого , вклеїв свої фотографії на першу та третю сторінки його паспорта, підробивши даний документ, який здатний спричинити наслідки правового характеру.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив підроблення документа, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив використання завідомо підробленого документа , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст . 190 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та від дачі показів, в судовому засіданні, відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.
На підставі ч. 3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. Крім повного визнання обвинуваченого своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження .
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень повністю та об`єктивно доведена.
Суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані:
- за ч.1 ст.358 КК України як підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і який надає права, з метою використання самим підроблювачем;
-за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа;
-за ч. 2 ст 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
У відповідності до ст.12 КК України злочини, скоєні обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України є злочинами невеликої тяжкості, а злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України є злочином середньої тяжкості.
В судовому засіданні судом досліджено характеризуючі дані особи обвинуваченого.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним злочинів, його наслідки, особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за майновий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, на диспансерному обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, батько чотирьох неповнолітніх дітей, щиро кається у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, а також добровільно відшкодував завдані збитки, що є обставинами, які пом`якшують покарання, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, та вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статей, за якими кваліфіковано злочини.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
Речові докази у кримінальному провадженні: пластикова банківська картка "Кредобанк" № НОМЕР_1 - залишити у матеріалах справи.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.
Речові докази, а саме пластикову банківську картку "Кредобанк"№ НОМЕР_1 - залишити у матеріалах справи.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.
Суддя ОСОБА_1