Справа № 290/518/16-к
Провадження № 1-кп/282/118/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2016 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судових засідань: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого згідно ст. 89 КК України

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України,

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Романівка, Романівського району Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з базовою середньою освітою, студента Бердичівського ПТУ, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
17.03.2016 року ОСОБА_4 , знаходячись в с. Романівка Романівського району Житомирської області вирішив вчинити крадіжку чужого майна з території ФГ «Побережник», розташованого по АДРЕСА_2 . Для досягнення вказаної мети. ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, запропонував своєму неповнолітньому сину ОСОБА_5 взяти участь у викраденні чужого майна. На дану пропозицію неповнолітній ОСОБА_5 спочатку відмовився, однак ОСОБА_4 , маючи безпосередній вплив на свого сина, шляхом переконання, схилив останнього до спільного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 за попередньою змовою зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_5 о 14 годині 30 хвилин цього ж дня приїхав гужовою повозкою до приміщення конюшні, що належить ФГ «Побережник», розташованого по АДРЕСА_1 . Переконавшись у відсутності сторонніх осіб і в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає. ОСОБА_4 , у групі із неповнолітнім ОСОБА_5 , за допомогою металевого лому, з корисливих мотивів, зняв з навісів та таємно викрав дерев`яні ворота з металевою фурнітурою, площею 7,5 квадратних метри, вартістю 130 гривень за 1 квадратний метр, на загальну суму 975 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, цього ж дня без розриву у часі, ОСОБА_4 за допомогою неповнолітнього співучасника ОСОБА_5 , через відкриті ними ворота проник всередину приміщення конюшні, звідки, шляхом демонтажу, з корисливих мотивів, таємно викрав два металеві швелери марки L-12, довжиною по 1,20 м. кожен, вартістю 200 гривень за 1 метр погонний на загальну суму 480 грн. Викрадене майно ОСОБА_4 разом із неповнолітнім ОСОБА_5 погрузили у власний гужовий віз та відвезли його до власного домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Всього ОСОБА_4 за допомогою неповнолітнього співучасника ОСОБА_5 таємно викрав майна ФГ «Побережник» на загальну суму 1455 гривень.

17.03.2016 року о 14 годині 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з метою скоєння крадіжки чужого майна, приїхав гужовим возом до приміщення конюшні, що належить ФГ «Побережник», розташованого по АДРЕСА_1 . Переконавшись у відсутності сторонніх осіб і в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, неповнолітній ОСОБА_5 у групі із ОСОБА_4 , за допомогою металевого лому, з корисливих мотивів, зняв з навісів та таємно викрав дерев`яні ворота з металевою фурнітурою, площею 7,5 квадратних метри, вартістю 130 гривень за 1 квадратний метр, на загальну суму 975 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, цього ж дня без розриву у часі, неповнолітній ОСОБА_5 за допомогою співучасника ОСОБА_4 , через відкриті ними ворота проник всередину приміщення конюшні, звідки, шляхом демонтажу, з корисливих мотивів, таємно викрав два металеві швелери марки L-12, довжиною по 1,20 м. кожен, вартістю 200 гривень за 1 метр погонний на загальну суму 480 грн. Викрадене майно неповнолітній ОСОБА_5 разом із співучасником ОСОБА_4 погрузили у власний гужовий віз та відвезли його до власного домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Всього неповнолітній ОСОБА_5 за допомогою співучасника ОСОБА_4 таємно викрав майна ФГ «Побережник» на загальну суму 1455 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, однак від дачі показів відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, однак від дачі показів відмовився.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання, не з`явився надав суду заяву, в якій просить проводити судовий розгляд у його відсутності матеріальна шкода йому відшкодована, претензій до обвинувачених немає. На суворому покаранні не наполягає.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України поясненнями обвинувачених, які повністю визнали себе винними у вчиненні злочинів, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченими та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , які виразились у втягненні батьком свого неповнолітнього сина у злочинну діяльність, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 304 КК України.

Також, своїми умисними діями ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у приміщення, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з проникненням у приміщення, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують їх покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці, вчинення злочину під впливом примусу.

Обставини, що обтяжують покарання обох обвинувачених судом не встановлені.

Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинувачених в інкримінованих їм злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, обставини, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання, а тому призначає його в межах санкцій ч. 2 ст. 304, ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що він визнав себе винним, щиро розкаявся думку потерпілого, то суд обравши вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинені злочини, приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на обвинуваченого обов`язки передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який на момент вчинення злочину був неповнолітній, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, в 2015 році перебував на обліку в ГКМСД Романівського РВ УМВС України в Житомирській області за ст..173-2 КУпАП, внаслідок чого спеціалістами служби у справах дітей спільно з спеціалістами районного центру служб для сім`ї, дітей та молоді Романівської РДА неодноразово обстежувались умови проживання ОСОБА_5 , обставини, які пом`якшують покарання та обтяжують покарання, а тому призначає його в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що він визнав себе винним, щиро розкаявся, на момент вчинення злочину був неповнолітній, враховуючи думку потерпілого, раніше не судимий то суд обравши вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинений злочин, приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до ст.ст.75, 104 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на обвинуваченого обов`язки передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати виним за ч. 2 ст. 304, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки:

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно до відбування покарання призначити 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він на протязі іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину, і згідно з ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, навчання та роботи і періодично з`являтися до вказаного органу для реєстрації.

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він на протязі іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину, і згідно з ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, навчання та роботи і періодично з`являтися до вказаного органу для реєстрації.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази по справі: металевий лом, який знаходиться в кімнаті речових доказів у Романівському ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області знищити; гужовий віз, який переданий на зберігання ОСОБА_4 повернути вланику ОСОБА_4 ..

Вирок може бути оскаржений обвинуваченими, захисником, потерпілим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Житомирської області через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1