УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/840/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростень, Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- за ч. 2 ст. 185 КК України виправдано за недоведеністю його вини у вчиненні крадіжки майна у ОСОБА_11
- за ч. 1 ст. 186 КК України виправдано за недоведеністю його вини у вчиненні даного злочину.
Визнано винним та засуджено:
- за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі.
- за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.
- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 3 (три) роки 5 (п`ять) місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Строк покарання ОСОБА_8 встановлено рахувати з 06.07.2016 року. В строк покарання йому враховано строк перебування під вартою з 19.01.2015 року до 25.03.2016 року.
Відповідно до ст. 72 КК України строк перебування ОСОБА_8 у слідчому ізоляторі УВП № 8 з 19.01.2015 року до 25.03.2016 року та з 06.07.2016 року до набрання вироком законної сили рахувати один день за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 2158,98 гривень.
Речові докази, передані на зберігання потерпілим, залишено власникам, ножиці, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Житомирського ВП знищити.
в с т а н о в и л а:
Згідно вироку, 27 жовтня 2014 року близько 07 год. 00 хв. ОСОБА_8 проходячи біля будинку № 59, що по вул. Київській в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітив припаркований автомобіль марки «Део Матіз» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 . У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_12 з салону вищевказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 керуючись корисливим мотивом у вказаний період часу підійшов до автомобіля марки «Део Матіз» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 з лівої сторони до водійських дверцят. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, за допомогою ножиць принесених з собою, які взяв за місцем свого проживання, шляхом злому замка проник до салону вказаного автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 оглянувши салон вищезазначеного автомобіля таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_12 , а саме: відео реєстратор марки «Mystery» в корпусі чорного кольору вартістю 400 грн., електродрель марки «Bosh», вартістю 1400 грн., після цього з викраденим майном місце вчинення злочину залишив.
Таким чином, ОСОБА_8 таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_12 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 1800 гривень.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_13 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 13 000 гривень.
14.11.2014 року близько 04 год. 00 хв. ОСОБА_8 , проходячи через двір будинку АДРЕСА_2 , помітив автомобіль марки «Mersedes Sprinter» д.н.з НОМЕР_3 , праві дверцята багажного відділу якого були відчинені. В подальшому, зазирнувши до вказаного багажного відділу, побачив чотири каністри ємкістю 10 літрів заповнені олією та одну упаковку кукурудзяної крупи, що належить ОСОБА_15 . В цей же день, час, місці, та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непомітними для сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, проник до вищезазначеного автомобіля, звідки викрав чотири каністри ємкістю 10 літрів заповнені олією та одну упаковку кукурудзяної крупи. В подальшому ОСОБА_8 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, виніс вказане майно з автомобіля, яке залишив неподалік сміттєвих баків, таким чином виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак, свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки з викраденим майном був затриманий працівниками правоохоронних органів.
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, а саме чотирьох каністр ємкістю 10 літрів заповнених олією та одну упаковку кукурудзяної крупи чим завдав ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 600,43 гривень.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_16 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 1200 гривень.
В період часу з 19 год. 00 хв. 15.11.2014 року по 09 год. 30 хв. 16.11.2014 року, ОСОБА_8 проходячи біля будинку № 1/493, що по вул. БОС в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітив припаркований автомобіль марки ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_18 . У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_18 з салону вищевказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 керуючись корисливим мотивом у вказаний період часу підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_18 , з лівої сторони до водійських дверцят та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, за допомогою ножиць принесених з собою, шляхом злому замка проник до салону вказаного автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 оглянувши салон вищезазначеного автомобіля таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_18 , а саме: авто магнітолу в корпусі чорного кольору, вартістю 500 грн., документи, які матеріальної цінності для потерпілого ОСОБА_18 не становлять Після цього з викраденим майном місце вчинення злочину залишив.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_18 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 500 гривень.
В період часу з 06 год. 00 хв. 22 листопада 2014 року по 09 год. 00 хв. 23 листопада 2014 року, ОСОБА_8 проходячи біля будинку № 71, що по вул. Котовського в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітив припаркований автомобіль марки ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_19 . У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_19 з салону вищевказаного автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_19 з лівої сторони до водійських дверцят та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, за допомогою ножиць принесених з собою, шляхом злому замка проник до салону вказаного автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 оглянувши салон вищезазначеного автомобіля таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_19 , а саме: МР4 плеєр, вартістю 400 грн., планшет іноземного виробництва в корпусі білого кольору, вартістю 1000 грн. Після цього з викраденим майном місце вчинення злочину залишив.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_19 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 1400 гривень.
В період часу з 02 год. 00 хв. 02 грудня 2014 року по 09 год. 30 хв. 03 грудня 2014 року, ОСОБА_8 проходячи біля будинку № 16, що по вулиці Котовського, в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітив припаркований автомобіль марки ЗАЗ Таврія з державним номерним знаком НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_20 . У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_20 з салону вищевказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 керуючись корисливим мотивом у вказаний період часу підійшов до автомобіля марки ЗАЗ Таврія з державним номерним знаком НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_20 з лівої сторони до водійських дверцят та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, за допомогою ножиць принесених з собою, шляхом злому замка проник до салону вказаного автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , оглянувши салон вищезазначеного автомобіля таємно повторно викрав чуже майно, яке належить
ОСОБА_20 , а саме: електричний шуруповерт марки «Hitachi», вартістю 1400 грн., перфоратор марки «Makita», вартістю 1700 грн., електродрель марки «Bosh», вартістю 500 гривень, кутова шліфувальна машина марки «Mitabo», вартістю 1200 гривень, електричний фен, вартістю 1200 гривень. Після цього з викраденим майном місце вчинення злочину залишив.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_20 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 6000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_21 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 817,80 гривень.
В період часу з 21 год. 00 хв. 17 листопада 2014 року по 08 год. 00 хв. 18 грудня 2014 року, ОСОБА_8 проходячи біля будинку № 21, що по вулиці Гоголівська в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітив припаркований автомобіль марки «Рено» з державним номерним знаком НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_22 . У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_22 з салону вищевказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 керуючись корисливим мотивом у вказаний період часу підійшов до автомобіля марки Рено з державним номерним знаком НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_22 з лівої сторони до водійських дверцят та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, за допомогою ножиць принесених з собою, шляхом злому замка проник до салону вказаного автомобіля.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 оглянувши салон вищезазначеного автомобіля таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_22 , а саме: флеш карту на 16 Gb, вартістю 210 грн., дві пари брючних штанів, вартістю 1000 грн., теніску темно-синього кольору, вартістю 500 грн., черевики зимові, вартістю 500 грн., шкіряний пасок, вартістю 500 грн. Після цього з викраденим майном місце вчинення злочину залишив.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_22 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 2710 гривень.
20 грудня 2014 року близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_8 проходячи біля будинку № 12, що по проїзду 2?ому Старокиївському в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітив припаркований автомобіль марки «Фольксваген LT» з державним номерним знаком НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_23 . У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_23 з салону вищевказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 керуючись корисливим мотивом у вказаний період часу підійшов до автомобіля марки «Фольксваген LT» з державним номерним знаком НОМЕР_10 , який належить ОСОБА_23 з лівої сторони до водійських дверцят та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, за допомогою ножиць принесених з собою, шляхом злому замка проник до салону вказаного автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 оглянувши салон вищезазначеного автомобіля таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_23 , а саме: автомагнітолу марки «Mystery» в корпусі чорного вартістю 1000 грн., акумуляторну батарею в корпусі темного кольору вартістю 1350 грн., після цього з викраденим майном місце вчинення злочину залишив.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_23 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 2350 гривень.
20 грудня 2014 року близько 06 год. 00 хв. ОСОБА_8 проходячи біля будинку 14, що по проїзду 2?ому Старокиївському в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітив припаркований автомобіль марки ВАЗ 2101 з державним номерним знаком НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_24 . У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_24 з салону вищевказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 керуючись корисливим мотивом у вказаний період часу підійшов до автомобіля марки ВАЗ 2101 з державним номерним знаком НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_24 , з лівої сторони до водійських дверцят та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, за допомогою ножиць принесених з собою, шляхом злому замка проник до салону вказаного автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 оглянувши салон вищезазначеного автомобіля таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_24 , а саме: акумуляторну батарею марки «Іста», вартістю 1100 грн., після цього з викраденим майном місце вчинення злочину залишив.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_24 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 1100 гривень.
Близько 21 год. 20 хв. 29 грудня 2014 року ОСОБА_8 проходячи біля будинку № 86, що по вулиці Домбровського, в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітив припаркований автомобіль марки «Фольксваген Т4» з державним номерним знаком НОМЕР_12 , який належить ОСОБА_25 . У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_25 з салону вищевказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 керуючись корисливим мотивом у вказаний період часу підійшов до автомобіля марки «Фольксваген Т4» з державним номерним знаком НОМЕР_12 , який належить ОСОБА_25 з лівої сторони до водійських дверцят та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, за допомогою каменя, який знайшов поряд з автомобілем, шляхом розбиття скла проник до салону вказаного автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 оглянувши салон вищезазначеного автомобіля таємно намагався повторно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_25 , а саме: флешкарту об`ємом на 8 Gb, вартістю 150 грн, але не вчинив всіх необхідних дій для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Таким чином, ОСОБА_8 , намагався таємно повторно викрасти чуже майно, яке належить ОСОБА_25 , але не вчинив всіх необхідних дій для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.
08 січня 2015 року, в період часу з 05 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв. ОСОБА_8 проходячи біля будинку № 76?А, що по провулку 1?ому Транзитному в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2106» з державним номерним знаком НОМЕР_13 , який належить ОСОБА_26 . У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_26 з салону вищевказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 керуючись корисливим мотивом у вказаний період часу підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2106» з державним номерним знаком НОМЕР_13 , який належить ОСОБА_27 з лівої сторони до водійських дверцят та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, за допомогою каменя, якого знайшов поряд з автомобілем, шляхом розбиття скла проник до салону вказаного автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 оглянувши салон вищезазначеного автомобіля таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_27 , а саме: болгарку марки «Bosh», вартістю 650 грн., електродрель марки «Bosh», вартістю 650 грн., акумулятор марки Super, вартістю 210 грн., після цього з викраденим майном місце вчинення злочину залишив.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_26 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 1510 гривень.
В період часу з 22 год. 10 хв. 09 січня 2015 року по 08 год. 50 хв. 10 січня 2015 року ОСОБА_8 проходячи біля будинку № 4, що по вулиці Бальзаківська, в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2112» з державним номерним знаком НОМЕР_14 , який належить ОСОБА_28 . У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_28 з салону вищевказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом у вказаний період часу підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2112» з державним номерним знаком НОМЕР_14 , який належить ОСОБА_28 з лівої сторони до водійських дверцят та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, за допомогою ножиць принесених з собою, шляхом злому замка проник до салону вказаного автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 оглянувши салон вищезазначеного автомобіля таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_28 , а саме: акумулятор, вартістю 700 грн., підлокітник зі шкіри чорного кольору, вартістю 250 грн., ножний насос, вартістю 100 грн. Після цього з викраденим майном місце вчинення злочину залишив.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_29 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 1050 гривень.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_31 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 2000 гривень.
10 січня 2015 року близько 06 год. 00 хв. ОСОБА_8 проходячи біля будинку 16, що по вулиці Шевченка в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітив припаркований автомобіль марки ВАЗ 2105 з державним номерним знаком НОМЕР_16 , який належить ОСОБА_32 . У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_33 з салону вищевказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел наравлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 керуючись корисливим мотивом у вказаний період часу підійшов до автомобіля марки автомобіль марки ВАЗ 2105 з державним номерним знаком НОМЕР_16 , який належить ОСОБА_33 , з лівої сторони до водійських дверцят та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, за допомогою ножиць принесених з собою, шляхом злому замка проник до салону вказаного автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 оглянувши салон вищезазначеного автомобіля таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_33 , а саме: відео реєстратор невідомої марки в корпусі чорного кольору вартістю 250 грн., дві флеш карти, кожна з яких об`ємом на 8 GB та 2 GB, загальною вартістю 250 грн. після цього з викраденим майном місце вчинення злочину залишив.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_34 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 500 гривень.
В період часу з 19 год. 00 хв. 15 січня 2015 року по 09 год. 00 хв. 16 січня 2015 року ОСОБА_8 проходячи біля будинку № 97, що по вулиці В.Бердичівська, в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2109» з державним номерним знаком НОМЕР_17 , який належить ОСОБА_35 . У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_36 з салону вищевказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 керуючись корисливим мотивом у вказаний період часу підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 2109» з державним номерним знаком НОМЕР_17 , який належить ОСОБА_36 з лівої сторони до водійських дверцят та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, за допомогою ножиць принесених з собою, шляхом злому замка проник до салону вказаного автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 оглянувши салон вищезазначеного автомобіля таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_37 а саме: GPS навігатор, вартістю 800 грн., стабілізатор напруги, вартістю 1200 гривень. Після цього з викраденим майном місце вчинення злочину залишив.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_36 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 2000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_40 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 1655 гривень.
15 січня 2015 року ОСОБА_8 проходячи біля будинку № 33, що по вул. Котовського в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітив припаркований автомобіль марки Фольксваген Т4 з державним номерним знаком НОМЕР_19 , який належить ОСОБА_41 . У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_42 з салону вищевказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 керуючись корисливим мотивом у вказаний період часу підійшов до автомобіля марки Фольксваген Т4 з державним номерним знаком НОМЕР_19 , який належить ОСОБА_42 з лівої сторони до водійських дверцят та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, за допомогою ножиць принесених з собою, шляхом злому замка проник до салону вказаного автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 оглянувши салон вищезазначеного автомобіля таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_42 а саме: відео реєстратор марки «Pioneer», вартістю 575 грн., панель магнітоли марки «Pioneer», вартістю 2500 грн. Після цього з викраденим майном місце вчинення злочину залишив.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_42 , чим заподіяв останній матеріальної шкоди на суму 3075 гривень.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_45 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 7762,50 гривень.
19 січня 2015 року близько 06 год. 00 хв. ОСОБА_8 проходячи біля будинку № 3, що по вул. І. Франка в м. Житомирі, де поруч із вказаним будинком помітив припаркований автомобіль марки «Славута» з державним номерним знаком НОМЕР_21 , який належить ОСОБА_46 . У цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_47 з салону вищевказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 керуючись корисливим мотивом у вказаний період часу підійшов до автомобіля марки «Славута» з державним номерним знаком НОМЕР_21 , який належить ОСОБА_47 , з лівої сторони до водійських дверцят та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, за допомогою ножиць принесених з собою, шляхом злому замка проник до салону вказаного автомобіля. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 оглянувши салон вищезазначеного автомобіля таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_47 , а саме: панель із двома колонками вартістю 236,50 грн., після цього з викраденим майном місце вчинення злочину залишив.
Таким чином, ОСОБА_8 , таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_47 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на суму 236,50 гривень.
В апеляційній скарзі зі змінами внесеними прокурором вищого рівня вказується на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи за епізодами по яких суд виправдав ОСОБА_8 , а зокрема за ч.1 ст. 186 КК України та ч.2 ст. 185 КК України (крадіжка у ОСОБА_11 ), невідповідність призначеного судом покарання внаслідок його м`якості.
В змінах до апеляційної скарги прокурор вищого рівня вважає, що суд при обґрунтуванні своїх висновків не дотримався вимог ч.3 ст. 374 КПК України, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В апеляційній скарзі зі змінами від 10.03.2017 року захисник ОСОБА_7 просив скасувати вирок щодо ОСОБА_8 та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, а також скасувати запобіжний захід обраний ОСОБА_8 .
Вказує на невідповідність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_8 фактичним обставинам справи, обґрунтування висновків суду неналежними та недопустимими доказами, а зокрема явками з повинною, показаннями обвинуваченого наданими слідчому, в тому числі слідчих експериментах, а також протоколах огляду місця події, частина з яких не відповідає вимогам закону щодо їх оформлення.
Вважає, що суд обґрунтував вирок на припущеннях, не врахувавши суперечності в показаннях потерпілих, свідків та обвинувальному акті щодо способів викрадення майна, відсутності належних доказів підтверджуючих факт викрадення, переліку майна та його вартості, яка може бути підтверджена лише висновками товарознавчих експертиз.
Стверджує, що суд при розгляді справи допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки безпосередньо не дослідив докази обвинувачення, а лише долучив до справи зачитані прокурором документи
Вважає, що по багатьох епізодах злочинів у вчиненні яких був визнаний винним ОСОБА_8 взагалі відсутні будь-які докази його вини.
Призначене судом покарання ОСОБА_8 вважає надміру суворим.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , як вбачається з її змісту, оскаржує вирок лише в частині призначеного йому покарання. Вважає, що призначене йому покарання не відповідає його особі внаслідок суворості, оскільки суд не врахував його щире каяття та стан здоров`я - хворіє на снід та важку форму туберкульозу легенів.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали свої апеляційні скарги та частково апеляційну прокурора, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу державного обвинувача зі змінами, та заперечив щодо задоволення апеляційних скарг сторони захисту, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також неврахування окремих доказів.
Основою мотивувальної частини вироку є аналіз і оцінка досліджених судом доказів. При ухваленні вироку мають одержати оцінку всі докази, розглянуті в судовому засіданні: як докази, на підставі яких суд визнав установленими ті або інші обставини, так і ті з них, через які суд дійшов висновку, що деякі обставини не мали місці в дійсності. Прийняття одних і відхилення, неврахування інших доказів судом має бути вмотивованим. Підставою неврахування доказів є відсутність відомостей про обставини кримінального правопорушення властивостей належності, допустимості або їх недостовірності.
В своїй постанові №5 від 29.06.1990 року, яка є чинною, «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» Пленум Верховного Суду України вказав судам на необхідність обґрунтування обвинувачення конкретними доказами не лише кожному підсудному, а й по кожному епізоду обвинувачення, визнаного судом доведеним та необхідності аналізу усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, підсудних, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення, не обмежуючись лише зазначенням прізвища свідка, потерпілого або назви проведеної експертизи тощо.
У відповідності до положень п.1 ч.1 ст. 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Невідповідність висновків суду свідчить про необґрунтованість судового рішення, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України.
Стаття 409 КПК України визначає, що підставами для скасування та зміни судового рішення судом апеляційної інстанції серед іншого є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства.
Умовою скасування вироку за цією підставою є те, що невідповідність висновків суду вплинула чи могла вплинути на винуватість чи на невинуватість обвинуваченого.
На переконання колегії суддів при ухваленні вироку суд першої інстанції вказаних вимог кримінального процесуального закону не дотримався, а роз`яснень ПВСУ не врахував.
Так, у своєму рішенні суд першої інстанції доказів які підтверджують обвинувачення ОСОБА_8 за кожним епізодом обвинувачення визнаного судом доведеним не навів, хоча визнав ОСОБА_8 винним більше ніж по двадцяти епізодах крадіжок.
Усі докази, які на думку суду першої інстанції підтверджують вину ОСОБА_8 у вироку викладені хаотично, без вказівки, який епізод обвинувачення вони доводять, в більшості випадків суд обмежився лише їх назвою без розкриття їх змісту, а зокрема це протоколи огляду місця події, протоколи проведених слідчих експерементів з ОСОБА_8 , довідки про вартість, що вказує про те, що судом належного аналізу та оцінки доказам не надано, а відповідні доводи сторони захисту про неналежність та недопустимість певних доказів судом взагалі залишені поза увагою.
В основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази досліджені у судовому засіданні, при цьому суд повинен дотримуватись вимог ст. 23 КПК України, що безпосереднього дослідження показань, речей і документів.
Відповідно до статті 358 КПК України протоколи слідчих (розшукових) дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, якщо в них викладені чи посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, повинні бути оголошені в судовому засіданні за ініціативою суду або за клопотанням учасників судового провадження та пред`явлені для ознайомлення учасникам судового провадження, а в разі необхідності також іншим учасникам кримінального провадження.
Учасники судового провадження мають право ставити запитання щодо документів свідкам, експертам, спеціалістам.
Якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, учасники судового провадження мають право просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або призначити відповідну експертизу цього документа.
Зі змісту цієї процесуальної норми закону слідує, що суд долучивши до матеріалів кримінального провадження певні документи зібрані органом досудового розслідування не зважаючи на відсутність клопотань учасників, в тому числі і прокурора, зобов`язаний з власної ініціативи їх оголосити в судовому засіданні, пред`явити в разі необхідності для ознайомлення учасникам провадження, заслухати їх думку і лише після цього з врахуванням висловлених думок, вирішити питання про можливість чи неможливість використання цих документів як доказів.
Однак, суд першої інстанції, постановляючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_8 , вказаних вимог Закону не дотримався.
Як вбачається з журналу судового засідання та технічного запису, суд першої інстанції заслухавши клопотання прокурора про долучення матеріалів досудового розслідування і вибіркового їх проголошення прокурором, без постановлення ухвали та безпосереднього їх дослідження судом долучив до кримінального провадження матеріали досудового розслідування, які підшиті та пронумеровані в 4 (чотирьох) томах.
Суд першої інстанції діючи всупереч положенням статі 358 КПК України, долучивши усі матеріали досудового розслідування (в тому числі, і ті які не можуть бути джерелом доказів, відповідно до вимог процесуального закону), думок учасників щодо можливості їх використання як доказів не заслухав, чим істотно, на думку колегії суддів, порушив вимоги кримінального процесуального закону, оскільки позбавив права учасників провадження, в тому числі сторону захисту висловити свою думку, щодо можливості чи неможливість використання цих документів як доказів.
В порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 108 КПК України, в журналах судового засідання від 08.09.2016 р., 09.09.2016 р. та 22.09.2016 р. взагалі не зазначено найменування процесуальної дії, що проводиться під час судового засідання, а також передані суду під час процесуальної дії речі, документи, протоколи слідчих (розшукових) дій і додатки до них.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове провадження здійснене за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання, вважається істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, яке є безумовною підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Разом з тим, судом першої інстанції судове провадження здійснено за відсутності потерпілих ОСОБА_48 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , а в матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо належного повідомлення цих потерпілих про дату, час та місце судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 .
Колегія суддів вважає, що за вказаних порушень кримінального процесуального закону, які є істотними, вирок суду першої інстанції не може бути визнаний законним та обґрунтованим.
Оскільки суд першої інстанції припустився істотних порушень кримінального процесуального закону, які суд апеляційної інстанції самостійно виправити не в змозі, виходячи з меж поданих апеляційних скарг, відсутності клопотань про дослідження доказів та визначених ч.3 ст. 404 КПК України правових підстав для їх дослідження в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.
Суду першої інстанції під час нового судового розгляду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі докази по справі, в тому числі перевірити доводи сторони обвинувачення щодо доведеності вини ОСОБА_8 за усіма епізодами обвинувачення, а сторони захисту щодо неналежності та недопустимості частини доказів обвинувачення (явки повинною, довідки про вартість, тощо) та прийняти законне і обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.
В разі, якщо суд при новому розгляді справи прийде до висновку про доведеність вини ОСОБА_8 за всіма епізодами обвинувачення, а нових обставин що пом`якшують його покарання та даних про його особу, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого не буде встановлено заслуговують на увагу також і доводи прокурора про м`якість призначеного йому покарання.
Враховуючи, що ОСОБА_8 майже два роки утримується під вартою, і цей строк, в разі коли суд дійде висновку про необхідність постановлення обвинувального вироку, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України повинен бути зарахований до строку покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, що фактично збігається з покаранням призначеним йому судом за оскаржуваним судовим рішенням, хворіє на ряд тяжких захворювань ефективне лікування яких за матеріалами справи (висновок СМЕ, інформації УВП т. 3 а.с. 179-183) не можливе в умовах попереднього ув`язнення, а відсутність належного лікування в спеціалізованому протитуберкульозному закладі може призвести до тяжких наслідків, колегія суддів вважає за необхідне змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 зі змінами поданими заступником прокурора Житомирської області ОСОБА_10 та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 зі змінами задовольнити.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , задовольнити частково.
Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 05 грудня 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Запобіжний захід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити на домашній арешт за місцем проживання АДРЕСА_1 строком до 10 травня 2017 року заборонивши залишати житло цілодобово.
Покласти на ОСОБА_8 обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого та прокурора.
Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: