АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/118/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
11 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25 листопада 2016 року,
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою до 17 січня 2017 року включно, із визначенням застави в розмірі 450 000 000 (чотириста п`ятдесят мільйонів) гривень у національній грошовій одиниці, щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, має на утриманні дружину та малолітню дитину 2 років, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України.
Згідно ухвали, слідчий суддя врахувавши наявність у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обставини даного кримінального провадження, дані про особу підозрюваного, а саме міцність соціальних зв`язків, те, що останній одружений, має малолітню дитину, раніше не судимий, стан його здоров`я, значний розмір збитків завданих кримінальним правопорушенням, тадійшов висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_11 застосував до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до підозрюваного ОСОБА_12 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи вимоги апеляційної скарги захисник вказує на те, що прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 кримінальних правопорушень; не доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України; не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, захисник зазначає, що обґрунтовуючи наявність злочинної організації, сторона обвинувачення вказує, що до її складу увійшли ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , водночас, як зазначає апелянт, до матеріалів клопотання не надано жодного доказу на підтвердження того, що дійсно ці події мали місце.
Також, захисник вказує, що твердження прокурора про начебто «розробку детального плану вчинення злочину», «попередньої домовленості і розподілення ролей», «планування за попередньою домовленістю з ОСОБА_14 » не мають жодного підтвердження, які б переконали неупередженого спостерігача, що ОСОБА_19 може бути причетний до злочинної організації ОСОБА_14 . Додає, що станом на 25 листопада 2016 року сторона захисту отримала повідомлення про закінчення досудового розслідування, а тому, застосування на цій стадії запобіжних заходів є незаконним.
Далі в апеляційній скарзі захисник вказує на те, що впродовж майже 6 місяців знаходження ОСОБА_11 під вартою, жодних слідчих дій за його участіпроведено не було.
Як підсумок, автор апеляційної скарги зазначає, що визначений слідчим суддею розмір застави є непомірним для ОСОБА_11 та суперечить вимогам статті 182 КПК України і практиці Європейського суду з прав людини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Наказом Генерального прокурора України ОСОБА_20 від 23.05.2016 року місце розташування органу досудового розслідування - другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України визначено за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 114.
17 червня 2016 року о 16 год. 59 хв. ОСОБА_21 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 28 ч. 4 ст. 191 ч. 5, ст. 255 ч. 1 КК України, про що 17 червня 2016 року складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.
17 червня 2016 року ОСОБА_22 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255 КК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 липня 2016 року, відносно підозрюваного ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 15 серпня 2016 року, одночасно визначено заставу у розмірі 450 000 000 гривень.
12.08.2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07.09.2016 року, відносно ОСОБА_12 продовжено строк тримання під вартою до 10.10.2016 року включно.
07.10.2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м Києва, відносно ОСОБА_12 продовжено строк тримання під вартою на 52 дні - до 27.11.2016 року та визначено заставу в розмірі 450 000 млн. гривень.
18.10.2016 року ОСОБА_22 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру.
Прокурор групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_22 строку тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25 листопада 2016 року дане клопотання задоволено та продовжено ОСОБА_22 строк тримання під вартою до 17 січня 2017 року включно, із визначенням застави в розмірі 450 000 000 (чотириста п`ятдесят мільйонів) гривень.
Колегія суддів не знаходить підстав для висновку про необґрунтованість висунутої ОСОБА_9 підозри через посилання апелянта на наявність інституту спеціального досудового розслідування, не повідомлення про підозру інших осіб, про яких йдеться у клопотанні прокурора, оскільки наявність цього інституту не є визначеною законом підставою для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання, а застосування чи незастосування цієї форми досудового розслідування щодо інших осіб не є предметом розгляду колегії суддів у цьому випадку, як і питання повідомлення чи не повідомлення про підозру інших фігурантів.
Приймаючи рішення, слідчий суддя виходив з доведеності обґрунтованої підозри саме ОСОБА_9 , з чим погоджується і колегія суддів, з огляду на наявність серед доданих до клопотання матеріалів, що свідчить про можливу причетність підозрюваного до інкримінованих кримінальних правопорушень.
На користь такого висновку також свідчить заява підозрюваного з пропозицією на адресу ГПУ укласти угоду про визнання винуватості та надана ГПУ згода на укладення такої угоди, що підтверджується копією відповіді ГПУ від 27.12.2016 року.
Наданий апелянтом аналіз фактичних обставин, які мали місце під час перебування ОСОБА_9 на посаді заступника голови правління НАК «Нафтогаз України» з висновком про наявність інших правових механізмів, які мають бути застосовані, має бути предметом розгляду суду під час розгляду справи по суті у разі якщо орган досудового розслідування передасть її з обвинувальним актом до суду.
Доводи апелянта щодо незаконності застосування запобіжного заходу у зв`язку з отриманням повідомлення про закінчення досудового розслідування не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки запобіжний захід застосовано в межах строку досудового розслідування.
Також не переконливими є доводи сторони захисту про недоведеність наявності ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки, всупереч положенням ч. 5 ст. 132 КПК України, апелянт обмежився запереченням наданих стороною обвинувачення доводів, хоча мав би доводити обставини відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки, з огляду на засади змагальності сторін, з цих же підстав є непереконливими посилання апелянта на непомірний розмір застави, який застосований слідчим суддею, з огляду зокрема на матеріальний стан підозрюваного та обставини інкримінованих ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, відомості про які містяться в доданих до клопотання матеріалах.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, апелянт не просить відмовити у задоволенні клопотання, а просить застосувати інший запобіжний захід, що можливо лише у разі наявності обґрунтованої підозри.
На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_9 на свободу. Таке продовження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Продовжуючи строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Враховуючи наведене, вказані в апеляційній скарзі вимоги та підстави, в яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання прокурора групи прокурорів Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та продовжено строк тримання під вартою до 17 січня 2017 року включно, із визначенням застави в розмірі 450 000 000 (чотириста п`ятдесят мільйонів) гривень у національній грошовій одиниці, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4