Справа № 201/4819/17к
Провадження № 1кп/201/271/2017
УХВАЛА
24 квітня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000105 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В підготовчому судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав:

-в обвинувальному акті відсутній опис об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину, в тому числі наслідково-причинний зв`язок, що робить обвинувачення не зрозумілим і, як наслідок, порушуються права обвинуваченого на захист, яке полягає в тому, що останній не розуміє від якого обвинувачення він захищається;

-прокурором під час досудового слідства не зібрано достатньо доказів, які б вказували на винність ОСОБА_3 , а тому призначати справу до розгляду є недоцільним;

-під час досудового слідства було грубо порушено підслідність та процесуальні норми;

-під час досудового слідства сторона обвинувачення впивала на обвинуваченого внаслідок чого він був змушений звернутись до правоохоронних органів і по даному факту внесено відомості до ЄРДР, а тому прокурор є завідомо суб`єктивним.

ОСОБА_3 підтримав дане клопотання, а прокурор заперечував проти його задоволення посилаючись на те, що підслідність була визначена Генеральною прокуратурою, а тому не порушена.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
В своїй практиці Європейський суд з прав людини зазначає, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення (формулювання обвинувачення), а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів (правова кваліфікація). (справа «Маттоціа проти Італії").

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій, або суперечність формулювання обвинувачення правовій кваліфікації дій унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист.

В порушення вимог п. 5 ст. 291 КПК України прокурором не викладено формулювання обвинувачення як того вимагає закон.
Так, прокурором зазначено, що ОСОБА_3 займаючи посаду заступника начальника відділу якості аудиту управління аудиту Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в силу своїх функціональних обов`язків: (п. 1.1. посадової інструкції) здійснює контроль за організацією роботи державних податкових інспекцій, пов`язаної із здійсненням контролю за додержанням податкового та митного законодавства, іншого законодавства у випадках, коли здійснення такого контролю покладено на ДФС України, правильністю обчислення, повнотою та своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків, зборів та інших платежів, встановлених законодавством, за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів; (п. 2 посадової інструкції) здійснює перевірки структурних підрозділів ГУ ДФС, підвідомчих підрозділів підпорядкованих ДІЛ з питань організації роботи, взаємодіє у межах компетенції із структурними підрозділами ГУ ДФС та іншими територіальними органами ДФС, здійснює контроль за порушенням правил сплати (перерахування) податків, зборів у межах компетенції і являться особою, яка постійно здійснює функцію представника влади, тобто службовою особою, яка займає відповідальне становище і є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.
Установлено, що з 21.11.2016 на підставі наказу № 1131 від 03.11.2016 Головного управляння ДФС в Дніпропетровській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія Платінум»» розпочато перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2016 тривалістю 10 робочих днів.
У подальшому наказом № 1272 від 01.12.2016 Головного управління ДФС в Дніпропетровській області «Про продовження строків проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія Платінум» строк перевірки продовжено з 05.12.2016 терміном на 5 робочих днів.
В грудні 2016 року, більш точну дату та час, органом досудового розслідування не встановлено, у заступника начальника відділу якості аудиту управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 виник умисел на одержання неправомірної вигоди в інтересах третьої особи з використанням свого службового становища від директора ТОВ «Компанія Платінум» ОСОБА_6 .

З цією метою 26.12.2016 у денний час, більш точну дату та час в ході до судового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 займаючи посаду заступника начальника відділу якості аудиту управління аудиту ГУ ДФС у Дніпропетровській області, знаходячись в приміщенні ГУ ДФС у Дніпропетровській області, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, діючи умисно, із корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище, з метою одержання неправомірної вигоди в інтересах третьої особи, повідомив директору ТОВ «Компанія Платінум» ОСОБА_6 про необхідність сплати неправомірну вигоду за вчинені дії направленні на зменшення податкового зобов`язання за результатами планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія Платінум».

Реалізовуючи свій злочинний намір на одержання неправомірної вигоди з використанням службового становища ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди в інтересах третьої особи, 29.12.2016, приблизно о 15 годині 40 хвилин, перебуваючи поблизу будинку 17 по вулиці Сімферопольській у місті Дніпро, одержав від директора ТОВ «Компанія Платінум» ОСОБА_6 раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 20000 гривень за вчинені дії направленні на зменшення податкового зобов`язання за результатами планової виїзної перевірки ТОВ «Компанія Платінум».
Зі вказаного формулювання обвинувачення не вбачається яку саме роль виконував ОСОБА_3 у проведенні перевірки ТОВ «Компанія Платінум», яка б надавала йому владу чи службові повноваження на вчинення дій в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, а також які саме дії, з використанням якої саме владної функції і яких саме службових повноважень, мав вчинити ОСОБА_3 в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, що має важливе значення для визначення які ж саме факти підлягають встановленню в судовому засіданні з метою встановлення наявності чи відсутності складу злочину в діях особи.

Крім того, в порушення вимог п. 5 ст. 291 КПК України прокурором не викладено правову кваліфікацію дій обвинуваченого як того вимагає закон.
Так, прокурором дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України як одержання службовою особою неправомірної вигоди в інтересах третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, службовою особою, яка займає відповідальне становище, в той час як диспозиція ч. 3 ст. 368 КК України з урахуванням диспозиції ч. 1 такої статті не передбачає такої ознаки як одержання службовою особою неправомірної вигоди в інтересах третьої особи, що свідчить про те, що прокурором викладено не точне формулювання ознак злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що тягне незрозумілість висунутого обвинувачення і, як наслідок, порушення права на захист обвинуваченого.

Також, в порушення вимог п. 5 ст. 291 КПК України прокурором допущено суперечність у формулюванні обвинувачення, викладеного прокурором, та правовій кваліфікації дій обвинуваченого.
Так, з формулювання обвинувачення вбачається, що злочин вчинено з лише використаннямсвого службового становища, а при кваліфікації дій обвинуваченого прокурором вказано, що злочин вчинено з використанням влади та службового становища, тобто прокурором допущено суперечність між формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією дій обвинуваченого, що робить обвинувачення двояким і тягне за собою, як наслідок, порушення права на захист обвинуваченого.

Таким чином обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а отже підлягає поверненню прокурору.

Необхідно звернути увагу на наступне:

-при прийнятті даного рішення суд не досліджував жодного доказу, а тому не вдався до оцінки доказів, їх належності чи допустимості;

-суд не давав оцінку обставинам кримінального правопорушення, а лише зазначив про неповноту формулювання обвинувачення, зазначення в правовій кваліфікації ознак злочину, які не передбачені законом та невідповідність формулювання обвинувачення правовій кваліфікації кримінального правопорушення;

-призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту з такими недоліками, означало б призвести до порушення права на захист обвинуваченого і до можливого скасування судового рішення, ухваленого за результатами розгляду справи судом з підстав порушення права на захист;

-призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, розраховуючи на зміну обвинувачення прокурором в майбутньому, суд не може, так як по-перше: зміна обвинувачення це право, а не обов`язок прокурора, а по-друге: зміна обвинувачення має винятковий характер, так як може відбуватись в разі якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення (ст. 338 КПКУ).

Посилання захисника на те, що прокурором не зібрано достатньо доказів, грубо порушено підслідність та було здійснено протиправний вплив на обвинуваченого суд не приймає до уваги, оскільки закон не визначає такі обставини підставою для повернення обвинувального акту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України повернути прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 для усунення недоліків вказаних в ухвалі.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.
Повний текст ухвали буде проголошено 25.04.2017 о 15-00 годин.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1