Справа № 460/2648/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Яворівський районний суд Львівської області
у складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, безпартійного, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , не судимого,
за ч.2 ст.407 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
28 вересня 2012 року, згідно наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_2 (колишня військова частина НОМЕР_3 ) з солдатом ОСОБА_4 укладено контракт про проходження військової служби строком на три роки, якого зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка-водія бригади.
Під час проходження військової служби, солдату ОСОБА_4 , наказами командування військової частини присвоєно військове звання старший солдат та призначено на посаду старшого механіка-водія-електрика відділення управління штабу батальйону взводу зв`язку штабної роти механізованого батальйону військової частини-польова пошта НОМЕР_2 .
Вимоги ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.
У відповідно до вимог ст.ст.11, 16-17, 30, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, старший солдат ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних сил України, виявляти повагу до командирів (начальників), старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, старший солдат ОСОБА_4 , без поважних причин, самовільно залишив військову частину-польова пошта НОМЕР_2 тривалістю понад десять діб при наступних обставинах.
Так, 12 грудня 2014 року, близько 08 години, військовослужбовець військової частини-польова пошта НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_4 , з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби та провсти час на власний розсуд, не одержавши дозволу відповідного командира, без поважних причин, самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_2 , що знаходиться в АДРЕСА_2 та перебував за місцем свого фактичного проживання в АДРЕСА_1 .
25 грудня 2014 року, старший солдат ОСОБА_4 , повернувся до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , заявив про себе та приступив до несення обов`язків військової служби.
Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинив самовільне залишення військової частини та місця служби, нез`явившись вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.407 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину та підтвердив факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що у зв`язку з обставинами, що склалися під час проходження ним військової служби, він, без дозволу командування, декілька днів знаходився вдома. Щиро розкаюється у вчиненому, завіривши, що подібного більше вчиняти ніколи не буде, просить також суворо його не карати.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду визнає недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно фактичних обставин самовільного залишення військової частини та місця служби та нез`явлення ОСОБА_5 вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, так як вони ніким не оспорюються і учасники судового розгляду не заперечують проти цього.
При цьому, суд з`ясував правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи докази, що були дослідженні по справі, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України в судовому засіданні доведена повністю і кримінальне правопорушення кваліфіковано вірно, оскільки він, як військовослужбовець, вчинив самовільне залишення військової частини та місця служби, нез`явившись вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця.
Обираючи вид і розмір покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем служби, неодноразово безпосередньо брав участь в зоні АТО, має на утриманні малолітню дитину, повністю визнає свою вину, обставини, які пом`якшують покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що нараховує суму 850 гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1