АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" квітня 2017 р. м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000824 щодо,-
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, із середньою освітою, раніше судимого;
-27 березня 2008 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст. 185 ч.1 КК України до 240 годин громадських робіт;
-24 березня 2009 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст.389 ч.2, ст. 185 ч.2 КК України до арешту на 5 місяців 25 днів;
-25 травня 2011 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст. 185 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі;
-20 березня 2012 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі; звільнений 26 червня 2014 року на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році».
-26.05.2016 року Апеляційним судом Київської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
Обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, та мешканця АДРЕСА_2 , громадянин України, українця, з
Провадження №11-кп/794/18/17 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ст. 186 ч. 2 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого;
-24 березня 2011 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст.
185 ч.1 КК України до штрафу 850 гривень;
-08 серпня 2012 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі;
-29 серпня 2012 року Шевченківськім районним судом м. Чернівці по ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
-26 грудня 2012 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. 190 ч. 2 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;
-04 грудня 2012 року Шевченківським районним судом м. Чернівці по ст. 185 ч.2, ст. 15, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 04 серпня 2014 року на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році». Обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 жовтня 2016 року підсудний ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Застосовану міру запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту залишено без змін до вступу вироку в законну силу.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 обраховано з моменту його фактичного затримання.
ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком від 26 травня 2016року колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області яким ОСОБА_7 призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді трьох років шести місяці позбавлення волі, остаточно ОСОБА_7 призначено до відбуття покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 залишено без змін - тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обраховано з 20.03.2015 року. На підставі п.5 ст. 72 КК України, Закону України № 838-УІІІ від 26.11. 2015 року, який набрав чинності з 24.12. 2015 року «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зараховано засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення, початок строку - 20.03. 2015 року до набрання чинності даним вироком суду, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку суду, 15 березня 2015 року біля 12:35 годин ОСОБА_7 вступивши у попередню злочинну змову з ОСОБА_8 діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, направлену на викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину "Інеса", розташованого по вул. Сторожинецькій, 4 в м. Чернівці, таємно викрали два гелі для гоління фірми «Nivea» для чутливої шкіри, ємністю по 200 мл. та два гелі «NiveaOriginal», ємністю по 200 мл., вартістю по 45.50 грн. кожен (вартість визначена згідно прибуткової накладної № 1041 від 23.12.2014р.) на загальну суму - 182 гривні, після чого із викраденим направились до виходу із магазину, про те були поміченими під час крадіжки адміністратором вищевказаного магазину ОСОБА_10 , яка намагалась їх зупинити; при цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , зрозумівши, що їх злочинний намір на таємне викрадення чужого майна викрито, продовжили вчиняти вже відкрите викрадення чужого майна, не зважаючи на заклики адміністратора і працівників магазину зупинитись, з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_11 , власниці магазину "Інеса", розташованого по АДРЕСА_3 , на загальну суму 182 грн.
На вказаний вирок районного суду захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги, захисник ОСОБА_6 вважає винесений вирок незаконним та необґрунтованим з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування кримінального закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного судом покарання тяжкості правопорушення та особам обвинувачених.
Також наголошує на тому, що намір скоїти крадіжку у них виник в магазині раптово внаслідок відсутності в торговому залі продавця. Взявши гель для гоління, вони швидко вийшли з магазину та не чули щоб їх хтось намагався зупинити, покази ОСОБА_10 яка в судовому засіданні першої інстанції плуталася в своїх поясненнях на більшість пояснень не змогла дати відповідь не можуть бути доказом в даній справі, так як і покази потерпілої ОСОБА_11 яка не була присутня на місці вчинення злочину.
На думку захисту, прокурором під час судового розгляду в суді першої інстанції не було доведено факту скоєння обвинуваченими кримінальних правопорушень передбачених ст. 186 ч. 2 КК України, а тому їх дії необхідно було судом перекваліфікувати на ст. 185 ч. 2 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не погоджується з вироком першої інстанції та обґрунтовує це тим, що міра покарання повністю не відповідає скоєному злочину, просить скасувати вирок районного суду 19 жовтня 2016 року та перекваліфікувати на ст. 185 ч. 2 КК України
Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок районного суду змінити, перекваліфікувавши кримінальне правопорушення з ст. 186 ч.2 КК України на ст. 185 ч.2 КК України, призначивши міру покарання не пов`язану з позбавленням волі.
Судом першої інстанції на думку ОСОБА_8 не вірно кваліфіковано злочин за ч. 2 ст. 186 КК України, відеоматеріали які містяться у справі на думку апелянта підтверджують тільки те, що всі дії які вчиненні ним були таємні, без усвідомлення ним такого факту як поміченя кимось, як того вимагає законодавець.
Також на думку ОСОБА_8 судом не були враховані належним чином його покази, які були послідовними, ґрунтовними, які узгоджуються із обставинами встановленими в судовому засіданні, а взяті районним судом до уваги лише покази потерпілої ОСОБА_11 яка свідком події на думку обвинуваченого не була, та їй відомі обставини зі слів ОСОБА_10 .
Заслухавши доповідача, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_6 які підтримали свої апеляційні вимоги та просили їх задовольнити, міркування прокурора, яка вважає вирок районного суду законним та обґрунтованим, та не вбачає підстав для його зміни чи скасування, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчинені злочину, за наведених у вироку обставин, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та підтверджений зібраними у встановленому законом порядку доказами, які ретельно досліджено, належно оцінено судом та детально викладені у вироку.
Апеляційний суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч. 2 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно.
У відповідності до роз`яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах проти власності» вказано, що грабіж це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що іі дії помічені і оцінюються як викрадення. Дії розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами, і незважаючи на це продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.
Встановлені районний судом фактичні обставини справи свідчать про саме такий характер дій обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
На підтвердження винуватості ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у інкримінованому їм злочинах свідчать показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтвердили обставини справи, при цьому не встановлено жодних суперечностей у показаннях свідків, а висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.
Усі докази, на які районний суд зробив посилання у вироку, були належним чином досліджені під час судового розгляду.
Учасники апеляційного судового розгляду, в тому числі апелянти, не заявляли клопотань про дослідження доказів чи виклик свідків на підтвердження своїх доводів.
Допитана районним судом свідок ОСОБА_10 надала показання про те, що працює адміністратором магазину "Інеса", розташованого по вул. Сторожинецькій, 4 в м. Чернівці, та 15.03. 2015 року вона перебувала на зміні і знаходилася в підсобному приміщенні магазину де знаходиться монітор для перегляду з камер відео спостереження магазину та приблизно в обідній період часу на моніторі побачила як двоє чоловіків, що зайшли в магазин, а саме у відділ побутової хімії взяли з прилавку гель чоловічий для гоління «Nivea», один флакон з яких поклав в пакет, інший під куртку, після чого направилися до виходу з магазину, вона ж одразу вибігла з підсобного приміщення і біля каси, де знаходяться двері виходу із магазину крикнула чоловікам зупинитися, один з яких обернувся до неї, подивився після чого відчинив двері і побіг по вулиці звернувши за угол, інший чоловік куди втік не пам`ятає. В залі судових засідань першої інстанції чітко впізнала чоловіків які вчинили викрадення товару, вказавши на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , пояснивши, що до неї повертався, коли вона кричала «Що вони роблять, зупиніться» ОСОБА_7 . Вказала, що після того, як не наздогнала ще з однією працівницею магазину чоловіків, повернулася в магазин і викликала працівників поліції та повідомила власницю магазину ОСОБА_11 , разом із якою у присутності поліції переглядали записи з камер відео спостереження.
Доведеність в судовому засіданні першої інстанції вини обвинувачених стверджується і належним чином дослідженими по справі письмовими доказами, зокрема:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 15.03. 2015 року (а.с. 6 т.2);
- протоколом огляду місця подій від 15.03. 2015 року, проведеного за участю понятих, об`єктом якого було приміщення магазину "Інеса", розташованого по вул. Сторожинецькій, 4 в м. Чернівці, та місце з якого було вчинено викрадення двох гелів для гоління фірми «Nivea» для чутливої шкіри, ємністю по 200 мл. та двох гелів «NiveaOriginal», ємністю по 200 мл., вартістю по 45.50 грн. кожен (т.2 а.с. 8).
Досліджені в засіданні суду першої інстанції відеозаписи з камер відео спостереження магазину "Інеса", розташованого по вул. Сторожинецькій, 4 в м. Чернівці,зокрема за переглядом якого було встановлено, що дійсно 15.03.2015 року біля 12.35 годин в приміщення вказаного магазину зайшли ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , які направилися до відділу побутової хімії, де кілька хвилин очікували щоб покупець - жінка вийшла з відділу, після чого, як свідчать записи, ОСОБА_7 повернувся і оглянув приміщення на предмет наявності камер та ОСОБА_8 взяв з прилавку один гель «Nivea» і поклав його в пакет, принесений із собою, після чого ОСОБА_7 з дальнього краю дістав флакон з гелем, переклав його і взяв в послідовній черговості один за одним три флакони гелю «Nivea», поклав їх під куртку, після чого обоє направилися через відділ до виходу з магазину, чого в судовому засіданні першої інстанції не заперечували ні ОСОБА_7 ні ОСОБА_8 , однак заперечили незважаючи на чітку фіксацію їх дій того, що де біля каси, яка знаходиться поруч із виходом із магазину працівниця магазину, як згодом було встановлено, це була ОСОБА_10 крикнула зупинитися ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , на що останній повернувся до неї і бистрим кроком з ОСОБА_8 вийшли з магазину, почали тікати.(т.2 а.с. 9)
Отже, доводи як ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в частині того, що вони ніким не були помічені під час вчинення викрадення з магазину товару, спростовуються як наведеним, так і показами потерпілої ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_10 та дослідженими в судовому засіданні першої інстанції записами з камер відеоспостереження, а також і іншими доказами, а саме - протоколом проведення слідчого експерименту від 25.03. 2016 року у присутності понятих, за участю ОСОБА_8 , протоколом проведення слідчого експерименту від 19.03. 2016 року у присутності понятих, за участю ОСОБА_7 (т.2 а.с. 53, 54, 70- 71).
Виходячи з наведених обставин районним судом було вірно кваліфіковано дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 186 КК України, доводи захисника ОСОБА_6 та обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , щодо невірної кваліфікації повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні першої інстанції доказами.
Районним судом вірно враховано відшкодування потерпілій завданої шкоди на суму 182 грн., однак що розмір спричиненої злочином шкоди, є таким, що наближений до межі притягнення до кримінальної відповідальності, тобто невеликим, а тому є підстави визнати цю обставину такою, що пом`якшує покарання обом обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
Часткове визнання вини, обвинувачені оспорюють тільки кваліфікацію їхніх дій, обоє розкаюються у вчиненому, відшкодування завданої шкоди, незначний розмір спричиненої шкоди, який фактично наближений до мінімальної межі з якої починається кримінальна відповідальність, думку потерпілої, яка не має претензій до обвинувачених, є тими обставинами, які істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, з врахуванням їх позитивних характеристик та важкого стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , який має важку хронічну хворобу, стан здоров`я ОСОБА_7 , молодий вік обох обвинувачених, відсутність обставин, що обтяжують покарання дають підстави застосувати ст. 69 КК України щодо кожного з обвинувачених.
Апеляційний суд погоджується із необхідністю призначення реальної міри покарання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , як раніше судимим особам, з врахуванням тяжкості скоєного ними злочину, однак через наявність вищезазначених обставин, що пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, з застосування ст. 69 КК України, таке покарання є необхідним і достатнім, сприятиме виправленню та перевихованню та попереджатиме скоєння ними нових злочинів, а тому вирок районного суду слід змінити в частині призначеного покарання, апеляційні скарги частково задовольнити.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 408, 418, 419 КПК України, та ст.ст. 65, 66, 69 КК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , задовольнити частково.
Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 жовтня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000824 щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.
Визнати винним ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання за цією статтею і застосуванням ст. 69 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
До призначеного покарання приєднати частково на підставі ст. 70 ч. 4 КК України покарання за вироком апеляційного суду Київської області від 26 травня 2016 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, та остаточно визначити покарання ОСОБА_7 у виді чотирьох років позбавлення волі.
Визнати винним ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання за цією статтею і застосуванням ст. 69 КК України у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими які тримаються під вартою в той самий строк з дня вручення їм копій судового рішення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_1