Справа №577/4436/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/543/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , засудженого вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року,

з участю прокурора - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
09 червня 2017 року на адресу Апеляційного суду Сумської області надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , засудженого вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.156, ч.3 ст. 153, ч.1 ст. 70 КК України та ОСОБА_9 засудженого вказаним вироком за ч.3 ст.185 КК України, з апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_11 , яка діє в інтересах обох обвинувачених.

Ухвалою судді апеляційного суду від 12 червня 2017 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_11 відкрито апеляційне провадження і дане кримінальне провадження перебуває на стадії підготовки та, в подальшому, буде призначено до розгляду.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою судді апеляційного суду від 12 червня 2017 року було залишено без руху, з наданням обвинуваченому 15-денного строку, з дня отримання ним вказаної ухвали, для усунення недоліків, поданої апеляційної скарги.

З оскаржуваного вироку районного суду вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 23 червня 2017 року.

Таким чином, з врахуванням положень ст. 331 КПК України, існує необхідність у вирішенні питання щодо доцільності продовження раніше обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора, яка вважала за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинуваченого ОСОБА_6 , який заявив клопотання його звільнити, оскільки його мати хворіє і їй нікому допомагати, захисника, яка підтримала позицію підзахисного, зазначивши, що запобігти ризикам у даному випадку можливо шляхом застосування цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_6 та продовжити йому строк тримання під вартою на час розгляду даного кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 14 березня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено до 11 травня 2017 року обраний раніше відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (т.2 а.п.109).

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.156, ч.3 ст. 153 КК України та призначено покарання, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, у виді 10 років позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено до набрання вироком законної сили, але не довше ніж до 23 червня 2017 року (т. 2 а.п.134-138).

За апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_11 на вищезазначений вирок міськрайонного суду відкрито апеляційне провадження, встановлено строк до 22 червня 2017 року, протягом якого учасники судового провадження, відповідно до ст.ст. 402, 403 КПК України, можуть подати заперечення на апеляційні скарги, змінити та/або доповнити їх, а також до закінчення апеляційного розгляду мають право відмовитись від них.

Ухвалою судді від 12 червня 2017 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 було залишено без руху і від останнього апеляційна скарга з усуненими недоліками до апеляційного суду ще не надійшла.

Таким чином, розгляд вказаного кримінального провадження за вищезазначеними апеляційними скаргами в апеляційному суді ще не призначено.

Відповідно до ч.2 ст. 331, ч.1 ст. 405 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та тяжких злочинів, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (т. 3 а.п.181-182), не одружений, відсутність даних про те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки та про наявність у нього утриманців, свідчить про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду.

Крім того, з врахуванням вагомості наявних доказів, які можуть свідчити про причетність ОСОБА_6 до інкримінованих злочинів, існують ризики його незаконного впливу на потерпілих, передбачені п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З характеристики, виданої виконкомом Дептівської сільради Конотопського району Сумської області (т.3 а.п. 174) вбачається, що ОСОБА_6 не працевлаштований, характеризується як особа, схильна до крадіжок майна громадян та товару в магазинах, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням зазначеного, колегією суддів враховується, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані.

Так, особисте зобов`язання та домашній арешт не можуть бути застосовані, оскільки особа обвинуваченого не заслуговує на довіру, він не має утриманців, йому загрожує тяжке покарання, існують ризики щодо вчинення ним нових злочинів. Перебуваючи за місцем проживання зможе мати можливість впливати на потерпілого, оскільки той є його родичем. Крім цього, з урахуванням того, що він не працевлаштований, не має самостійного доходу, що також крім іншого може перешкодити виконанню обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків щодо його участі під час розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції. Тому, враховуючи зазначене позиція захисника щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт на думку колегії не заслуговує на увагу.

Особиста порука, на думку колегії, не може бути застосована, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про осіб, які заслуговують на довіру та могли б виступити в якості поручителів.

Застава не може бути застосована, оскільки відсутні дані про працевлаштування обвинуваченого та відсутні дані про можливість внесення ним як застави певної суми.

Доводи ОСОБА_6 про те, що у нього хвора мати, яка потребує його допомоги не підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження і самим обвинуваченим не надано доказів про це.

За таких обставин, відповідно до п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків в ході апеляційного розгляду, а також з метою запобігання спробам переховуватись від суду, незаконного впливати на потерпілих, запобіганню ризикам вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги наявність чітких ознак того, що цього вимагають істинні потреби публічного інтересу, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають вимогу поваги до особистої свободи (п.40 Рішення ЕСПЛ справа «Прокопенко проти України»), з урахуванням даних про особу обвинуваченого, вагомість наявних доказів у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також те, що на даний час зазначені ризики не змінились, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, на думку колегії не може запобігти зазначеним ризикам, колегія суддів вважає за необхідне залишити обвинуваченому раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовживши його до набрання вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року законної сили, але не більше, як на шістдесят днів, тобто до 24.00 год. 20 серпня 2017 року.

Крім того, у п. 79 Рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" суд зазначив, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявнику своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

За таких обставин, врахування і самої тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства та суду.

З урахуванням зазначеного відсутні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо скасування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177,178,331,404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Обвинуваченому ОСОБА_6 продовжити строк раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року законної сили, але не більше, як на шістдесят днів, тобто до 24.00 год. 20 серпня 2017 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 відмовити.

Копію даної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 та прокурору, а також направити начальнику Державної установи «Сумський слідчий ізолятор».

Ухвала у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_2