Справа № 138/3763/16-к
Провадження №:1-в/138/588/16

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 грудня 2016 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,,
представника ВК-114 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду в режимі відеоконференції з приміщення Могилів-Подільської ВК №114 клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гаврилівка,
Вишгородського району, Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , освіта неповна середня,неодруженого, громадянина України, українця, не працюючого.
Раніше судимого: 1) 04.09.2012 Вишгородським районним судом Київської області за ч.1 ст.185,ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
2) 13.11.2013 Оратівським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Засудженого: 30.05.2014 Вишгородським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ст.71, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайоного суду Вінницької області від 16.02.2016 зараховано строк
попереднього ув`язнення з 12.11.2013 по 13.12.2013 рік та з 24.04.2014 року по 30.06.2014 рік, згідно ч.5 ст.72 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся в Могилів-Подільський міськрайсуд з клопотанням про застосування відносно нього ст.81 КК України. До клопотання не додав жодного документу.
Представник Спостережної комісії в судові засідання не з`являвся про час та місце розгляду клопотання комісія була повідомлена завчасно та належним чином. Про причини неявки суду невідомо.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд клопотання задовольнити. Пояснив суду, що він уже став на шлях виправлення. Мати йому уже знайшла роботу на базарі, вантажником, і знайшла кімнату в гуртожитку, яку він може орендувати. Також те, що приймає участь в програмах виховного впливу про які вказано в його характеристиці, однак відвідує не всі.
Представник ВК-114 в судовому засіданні при вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого. Зазначив, що засуджений на час вирішення клопотання не довів свого виправлення, а відтак підстав для його умовно-дострокового звільнення немає.
Заслухавши пояснення засудженого, представника ВК-114 та думку прокурора, дослідивши зміст клопотання, характеристику засудженого, довідку про застосовані до нього стягнення та заохочень та матеріали його особової справи суд, дійшов висновку, що клопотання є передчасно заявленим, а тому його слід залишити без задоволення, враховуючи таке.
Так, вироком Вишгородського районного суду Київської області від 30.05.2014 ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185, ст.71, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайоного суду Вінницької області від 16.02.2016 зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.11.2013 по 13.12.2013 та з 24.04.2014 по 30.06.2014, згідно ч.5 ст.72 КК України. З врахуванням зарахування строку попереднього ув`язнення, на даний час він відбув 2/3 строку покарання.
Разом з тим, стаття 81 КК України передбачає умовою для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання не лише після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, але й те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.
Засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 12.11.2013, а в ВК №114 з 22.01.2014. За час утримання в СІЗО характеризувався посередньо. На час розгляду клопотання працевлаштований днювальним відділення СПС.
З матеріалів особової справи засудженого слідує, що з початку строку відбування покарання, а саме з 12.11.2013 його було п`ять раз заохочено за поведінку та ставлення до праці, однак 23.08.2016 на нього було накладено стягнення у виді суворої догани за вживання спиртовмісних речовин. Дане клопотання подано 15.12.2016, а 20.12.2016 стягнення було достроково зняте із засудженого за поведінку та ставлення до праці.
Під дію ст. 81 КК України засуджений підпадав ще 03.08.2016, однак рішенням комісії від 31.08.2016 установи йому було відмовлено у його умовно-достроковому звільненні, оскільки він не довів свого виправлення.
При вирішенні клопотання суд не може вважати ту обставину, що 20.12.2016 стягнення відносно засудженого було достроково зняте, достатньою для умовно-дострокового звільнення засудженого та зважати лише на його попередню поведінку в 2015 та на початку 2016 року, враховуючи суть допущеного порушення та те, що два злочини, а саме крадіжки, засуджений вчинив у стані алкогольного сп`яніння. В виправній колонії він перебуває на профілактичному обліку, як особа схильна до вживання алкогольних напоїв. Тобто, зважаючи на суть допущеного порушення режиму відбування покарання та обставини за яких засуджений двічі вчинив злочини, засуджений не довів свого виправлення.
Фактично засуджений перебуває в місцях позбавлення волі 3 роки і за такий час його поведінка була змінною, оскільки після отриманих 5 заохочень він отримав досить суворе стягнення за порушення, яке виражалось у вживанні алкоголю на території установи виконання покарання. В подальшому дане стягнення було знято, однак після цього, інших заохочень, які б давали суду підстави вважати, в сукупності з іншими обставинами, доведеним факт виправлення засудженого, до нього застосовано не було.
З пояснень засудженого слідує, що участь в програмах диференційованого виховного впливу він приймає формально, оскільки він не зміг пояснити суду, що це за програми та яка його особиста участь у них.
Таким чином, встановлені судом обставини, зміст матеріалів, що характеризують особу засудженого та суть пояснень учасників процесу не свідчать про наявність тієї обов`язкової підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого, як його виправлення. За таких обставин, клопотання засудженого слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.81 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України 2012 року, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Вишгородського районного суду Київської області від 30.05.2014 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 7 діб з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1