Провадження № 1-кс/761/9827/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2017 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1
за участю особи володільця майна ОСОБА_2
її представника адвоката ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000250 від 21.08.2015 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку та зобов*язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
На розгляд слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва року надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого ГСУ СБ України по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000250 від 21.08.2015 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку та зобов*язання вчинити дії , щодо повернення тимчасово вилученого майна (комп*ютерної техніки та мобільного телефону).

Скарга мотивована тим, що згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.04.17 року слідчими ГСУ СБ України 19.04.2017 р. в жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де прождиває скаржник, було проведено обшук. Не зважаючи на те, що вилучені предмети та документи не містять будь-якої інформації, яка б мала доказове значення для розслідуваного кримінального провадження, з жилого приміщення було вилучено комп*ютерну техніку та мобільний телефон, наліжні ОСОБА_2 . Таким чином, після проведення обшуку, в ході якого були відшукані та вилучені предмети, які хоча і були прямо зазначені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04.04.2017 року про надання дозволу на проведення обшуку, однак не містять будь-якої доказової бази у кримінальному провадженні, а тому, відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, слідчий або прокурор у првадженні повинні були звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке не було зазначено в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку або повернути його особі, у якої воно було вилучено не пізніше наступного робочого дня після його вилучення. Однак, зазначені дії до теперішнього часу не виконані та майно, належне ОСОБА_2 , володільцю не повернено.

У судовому засіданні особа, яка подала скаргу, її представник, доводи скарги підтримали та просили її задовольнити у повному обсязі.

Слідчий, бездіяльність якого оскаржується, у судове засідання не з*явився, направивши на адресу суду заяву, якій просив розгляд скарги проводити у його відсутність, проти задоволення скарги не заперечував.

Заслухавши особи, яка подала скаргу та її представника, вивчивши доводи скарги, дослідивши копії з матеріалів кримінального провадження, долучені до скарги, приходжу до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що у ГСУ СБ України на досудовому розслідуванні перебуває кримінальне провадження за №0000250 від 21.08.2015 року.

В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 04.04.2017 року було надано дозвіл старшому слідчому з ОВС 2 відділу І управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 на проведення обшуку квартири за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , з метою відшукання та вилучення предметів, документів, комп`ютерної техніки, серверного обладнання, печаток та штампів, електронних та магнітних носіїв інформації, Sim- карток мобільних операторів та терміналів мобільного зв`язку, матеріальних цінностей та коштів, які були здобуті в результаті вчинення зазначених кримінальних правопорушень, блокнотів, записників, щоденників, зошитів, чернеток із записами, що мають значення для кримінального провадження, які можуть бути доказом під час судового розгляду, сприяння розкриттю злочину і встановленню осіб причетних до його вчинення.

Як вбачається із матеріалів скарги, в рамках вказаного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.04.17 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_2 . Згідно протоколу обшуку від 19.04.17 року, під час обшуку у вказаному приміщенні, за місцем проживання ОСОБА_2 , було вилучено мобільний телефон марки «IPhone», 2 ноутбуки марки «Самсунгo».

Як вбачається з резолютивної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04.04.2017 року, надавався дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_2 , з метою відшукання та вилучення визначених в ухвалі предметів та документів, які мають значення для кримінального провадження, можуть бути доказом під час судового розгляду, сприяти розкриттю злочину і встановленню осіб, причетних до його вчинення.
В той же час, як вказує скаржник, вилучені під час обшуку 19.04.2017 року предмети, будь-якої доказової інформації, яка б мала значення для кримінального провадження та могла б бути доказом, не містять, що не було спростовано слідчим у судовому засіданні.

Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене під час обшуку майно у виді комп`ютерної та мобільнох техніки, зважаючи, що воно не містить у собі інофрмації, яка б мала значення у кримінальному провадженні, за всіма родовими та індивідуальними ознаками, є тимчасово вилученим майном.

В судовому засіданні слідчому судді не надано даних про те, що слідчий або прокурор у провадженні звертався до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було відшукане під час обшуку, так і даних, щодо вирішення питання про те, щоб вилучене майно було повернуто його володільцю.

При цьому, приймаючи рішення щодо поверенння вказаних предметів ОСОБА_2 , слідчий суддя виходить з того, що вони не були отримані у порядку тимчасового доступу до речей і документів згідно кримінального процесуального закону, на вказане майно арешт не накладався, а тому вказане майно має статус тимчасово вилученого та підлягає безумовному поверненню власнику

При цьому не вбачається підстав для задоволення вимоги скарги щодо встановлення бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, оскільки, у відповідності до ч.2 ст. 307 КПК України, повноваженнями на прийняття такого рішення за результатами розгляду скарги слідчий суддя не наділений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 168, 171, 169, 236, 303, 305-307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого ГСУ СБ України, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000250 від 21.08.2015 року, повернути ОСОБА_2 , її представнику, майно, вилучене згідно протоколу обшуку від 19.04.2017 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті вимог за скаргою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і відповідно до ст. 309 КПК України, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя