Справа № 367/7767/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/100/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 55 14.02.2017

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
представника
Ірпінського ВЦ №132 ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про заміну
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Цвітянка Червоноармійського району Житомирської області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, військовослужбовцю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,
покарання на більш м`яке.
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 03.12.2015 року, ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.414 КК України до 2-х років обмеження волі та з 12.02.2016 року відбуває покарання у Ірпінському виправному центрі №132.

18 жовтня 2016 року засуджений ОСОБА_8 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15 листопада 2016 року засудженому ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Своє рішення суд мотивував тим, що за період перебування в установі ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів, що став на шлях виправлення, оскільки характеризується посередньо, порушень встановлених правил відбування покарання не допускає, стягнень не має, не працевлаштований, посилаючись на стан здоров`я, окрім цього ОСОБА_8 не відбув ? частини строку покарання.
На вказану ухвалу засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, а також вважає, що допущена неповнота судового розгляду, оскільки відмовляючи в задоволенні клопотання, суд не врахував його стан здоров`я, що він страждає на хронічні хвороби та являється інвалідом ІІІ групи. Тому просить ухвалу скасувати та замінити невідбуту частину покарання на більш м`яке.
Заслухавши:

доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого;
представника колонії, який підтримав апеляційну скаргу засудженого;
засудженого ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив звільнити його від призначеного судом покарання, застосувавши ст. 75 КК України;

захисника, який підтримав апеляційну скаргу засудженого та пояснив, що заборони на застосування судом на даному етапі ст. 75 КК України не існує;

перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно зі ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована , якщо засуджений став на шлях виправлення та можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
З вироку Генічеського районного суду Херсонської області від 03.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.414 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів.
З матеріалів провадження видно, що до Ірпінського виправного центру №132 засуджений ОСОБА_8 прибув 12.02.2016 року, а відповідно, станом на 15.11.2016 року він не відбув ? призначеного судом строку покарання.

За даних обставин, висновок суду першої інстанції про те, що на момент розгляду клопотання ОСОБА_8 він не набув права на заміну покарання більш м`яким, є правильним та законним.
Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що за період відбування покарання ОСОБА_8 не працевлаштований, оскільки він посилається на слабкий стан здоров`я.

Будь-яких доказів про те, що засуджений ОСОБА_8 став на шлях виправлення матеріали провадження не містять.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених та інш.

За даних обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність доказів про те, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення, також знайшли своє підтвердження.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли бути підставами для зміни чи скасування ухвали судді, колегією суддів не встановлено.

Ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 15 листопада 2016 року відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим, залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 15 листопада 2016 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:
_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4