Справа № 357/6046/17
1-кп/357/867/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.07.2017 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

Захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Узин, Білоцерківського району, з повною загальною середньою освітою, не одруженого не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податку: НОМЕР_1 , раніше судимого:
1)04.04.2001 року Білоцерківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 2 роки;
2)16.04.2002 року Білоцерківським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі
3)27.06.2002 року Білоцерківським районним судом за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 297 КК України, із застосуванням ст. ст. 70, 71, 96 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? майна; 19.05.2005 року Богунським районним судом Житомирської області замінено покарання на обмеження волі 17.05.2006 року Бердичівським районним судом звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 21 день;
4)12.05.2008 року Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі; 10.03.2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 10 днів;
5)07.08.2012 року вироком Білоцерківського міськрайсуду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення, підставі ст. ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 3 роки;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч.3 ст. 297 КК України,
встановив:
05.02.2015 року приблизно об 11 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території кладовища, що по вул. Московській м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, маючи умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, зокрема ритуальні вінки, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи образливий щодо місць поховання характер своїх дій і бажаючи їх вчинити, повторно таємно від оточуючих з метою наруги над могилою, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підійшов до місця поховання ОСОБА_6 , звідки незаконно, умисно вилучив та заволодів п`ятьма надгробними вінками, які знаходились на могилі ОСОБА_6 , Однак під час вчинення вищевказаних дій ОСОБА_4 був помічений та невдовзі затриманий ОСОБА_7 , внаслідок чого злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , заподіявши потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 375 грн.

Крім того, 05.02.2015 року приблизно об 11 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території кладовища, що по вул. Московській м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, маючи умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, зокрема ритуальні вінки, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи образливий щодо місць поховання характер своїх дій і бажаючи їх вчинити, повторно таємно від оточуючих з метою наруги над могилою, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підійшов до місця поховання ОСОБА_9 , звідки незаконно, умисно вилучив та заволодів п`ятьма надгробними вінками, які знаходились на могилі ОСОБА_9 . Однак під час вчинення вищевказаних дій ОСОБА_4 був помічений та невдовзі затриманий ОСОБА_7 , внаслідок чого злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , заподіявши потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 375 грн.

Крім того, 05.02.2015 року приблизно об 11 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території кладовища, що по вул. Московській м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, маючи умисел на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, зокрема ритуальні вінки, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи образливий щодо місць поховання характер своїх дій і бажаючи їх вчинити, таємно від оточуючих з метою наруги над могилою, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підійшов до місця поховання ОСОБА_11 , звідки незаконно, умисно вилучив та заволодів п`ятьма надгробними вінками, які знаходились на могилі ОСОБА_11 . Однак під час вчинення вищевказаних дій ОСОБА_4 був помічений та невдовзі затриманий ОСОБА_7 , внаслідок чого злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , заподіявши потерпілій ОСОБА_12 майнової шкоди на суму 375 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 3 ст. 297 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам. Щодо обставин вчинення злочину дав показання, що в той час коли він проходив через кладовище в м. Узині в лютому 2015 році у нього виник намір заволодіти надгробними вінками для того щоб їх потім спалити, а металеву основу здати як металобрухт. З цією метою він узяв з кількох могил п`ятнадцять вінків, які став виносити за територію кладовища, але був помічений людьми та був затриманий. На даний час щиро розкаявся у вчиненому, просить суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, захисник, прокурор не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, а також виходячи з того, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту і прокурором обвинувачення не змінювалось і додаткове обвинувачення не висувалось суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 15 і ч. 3 ст. 297 КК України як закінчений замах на наругу над могилою, що полягає у незаконному заволодінні предметами, які знаходяться на могилі з корисливих мотивів.

Призначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що обвинувачений вчинив закінчений змах на умисний тяжкий злочин, наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді матеріальної шкоди, яка потерпілим усунута.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 , не вперше притягується до кримінальної відповідальності є неодноразово судимим, скоїв злочин під час іспитового строку, що свідчить, що він є особою, схильною до систематичного вчинення злочинів; має задовільний стан здоров`я, зі слів одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, який на час розгляду справи негативно та критично поставився до своїх протиправних дій, суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, щире каяття.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає як пом`якшуючу покарання обставину визнання вини обвинуваченим.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Суд також враховує позицію потерпілих, які до суду не з`явився подали заяви у яких просять суворо не карати обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 3 ст. 297 КК України, яка має бути мінімальним.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 і ч. 3 ст. 297 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.15 і ч. 3 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.08.2012 року, призначити остаточне покарання, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та утримувати в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства Юстиції України.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання з 26.04.2017 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 26.11.2015 року зарахувати до покарання строк перебування ОСОБА_4 в СІЗО у зв`язку з розглядом даної справи з 26.04.2017 року по 20.06.2017 року включно, що складає 56 днів, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з 21.06.2017 року по 31.07.2017 року включно зарахувати до покарання строк перебування ОСОБА_4 в СІЗО з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільні позови не заявлялися.

Речові докази: ритуальні вінки, які передані на зберігання потерпілим ОСОБА_8 (5 шт.), ОСОБА_10 (5 шт.) ОСОБА_12 (5 шт.) залишити потерпілим.

Судові витрати по справі відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1