справа №619/3889/16-к
провадження №1-кп/619/360/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2016 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дергачі кримінальне провадження щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз засуджений вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15.12.2015 року за ч.1 ст.185 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30.08.2016 року о 08 годині ОСОБА_4 працюючи водієм «Такси Любимое» м.Харків, керуючи автомобілем «ВАЗ-217230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходячись на вул. Флоринка в с. Черкаська Лозова Дергачівського району Харківської області, маючи корисливу мету, направлену на привласнення отриманих ним грошових коштів за перевезення пасажирів, які він повинен був в подальшому передавати до вказаного підприємства, розробив злочинний план щодо завідомо неправдивого повідомлення ним до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області про вчинення відносно себе невстановленими особами тяжкого злочину, заздалегідь знаючи, що такого злочину скоєно не було.
Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 зателефонував диспетчеру свого підприємства та повідомив останньому відомості, які не відповідають дійсності про скоєння на нього розбійного нападу невідомими особами, які начебто заволоділи його майном, які в подальшому були передані до органу, що наділений за законом правом на порушення та здійснення кримінального провадження, а саме Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області та зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області за №7640 від 30.08.2016 року.
Надалі ОСОБА_4 з метою приховування від правоохоронних органів свого майна, навмисно відключив свої мобільні телефони «Alkatel» та «Sony», витягнув з них сім-карти мобільних операторів, які сховав під капот свого транспортного засобу, а наявні гроші сховав у себе в кишені.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 після прибуття на місце пригоди працівників поліції, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність згідно ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, навмисно неправдиво повідомив останнім відомості, які не відповідають дійсності про скоєння відносно нього 30.08.2016 року о 07 годині 30 хвилин в АДРЕСА_2 розбійного нападу, під час якого в нього нападниками забрано гроші в сумі 2000 гривень, а також вказані вище мобільні телефони, внаслідок чого слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області 30.08.2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0001837 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області 30.08.2016 року ОСОБА_4 був визнаний потерпілим по кримінальному провадженню №0001837 від 30.08.2016 року, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
Під час допиту в якості потерпілого по вказаному кримінальному провадженню 30.08.2016 року, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 384 КК України за завідомо неправдиве показання потерпілого, маючи умисел, направлений на дачу завідомо неправдивих показань про скоєння відносно себе вказаного злочину, діючи з корисливих мотивів, а саме не бажаючи в подальшому повертати привласнені незаконним шляхом гроші в сумі 800 гривень, які він отримав за перевезення пасажирів, працюючи водієм «Такси Любимое» м.Харків, та мобільні телефони «Alkatel» та «Sony», надав органу досудового розслідування завідомо неправдиві відомості, які не відповідають дійсності щодо скоєння розбійного нападу, під час якого в ОСОБА_4 нападниками забрано гроші в сумі 2000 гривень, а також вказані вище мобільні телефони.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.383 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням особи в тяжкому злочині вчинене з корисливих мотивів, а також передбачене ч.2 ст.384 КК України завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування поєднане з обвинуваченням у тяжкому злочині, вчинене з корисливих мотивів.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України визнав повністю, розкаявся, підтвердив фактичні обставини справи.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.383 КК України - завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням особи в тяжкому злочині вчинене з корисливих мотивів, а також за ч.2 ст.384 КК України - завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування поєднане з обвинуваченням у тяжкому злочині, вчинене з корисливих мотивів.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, враховуючи ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч.2 ст.383 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, ч.2 ст.384 КК України, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про ОСОБА_4 , який не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, якими відповідно до ст. 66 КК України є визнання вини підсудним, щире каяття у вчиненому, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення в період іспитового строку, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15.12.2015 року, тому до призначеного покарання за новим вироком необхідно частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15.12.2015 року, згідно ст.71 КК України.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до положень КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.383 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.384 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного ОСОБА_4 за новим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2015 року, остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Речові докази: телефон «Sony», який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , вважати повернутими власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом тридцяти днів з моменту отримання його копії.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1