ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1442/16-к
Провадження № 1-кс/210/196/16

"26" лютого 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривий Ріг в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ Дзержинського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, за погодженням з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Кривому Розі, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 12.09.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 190 ч. 2 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців, з покладанням обов`язків, визначених ст. 76 КК України;

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2016 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, звернувся слідчий СВ Дзержинського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим: 12.09.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 190 ч. 2, 76 КК України, до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, 02.06.2010 року на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з істиповим строком на 1 рік 6 місяців, маючи не зняту та непогашену у законному порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знов вчинив умисне, корисливе, кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 05.02.2016 року ОСОБА_4 , знаходячись на порозі квартири АДРЕСА_2 зустрів ОСОБА_6 , і маючи умисел на заволодіння його мобільним телефоном запросив останнього до квартири, де попросив у нього мобільний телефон марки «Samsung Gaiaxy SL mini» імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 233 вартість 2999,40 гривень, під приводом здійснення телефонного дзвінка. ОСОБА_6 на прохання ОСОБА_4 добровільно передав йому вказаний мобільний телефон, після чого, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заволодіння мобільним телефоном шляхом обману, імітуючи телефонну розмову,вийшов у другу кімнату квартири. Переконавшись, що ОСОБА_6 за ним не спостерігає ОСОБА_4 усвідомлюючи, що злочинний умисел ним доведений до кінця, у подальшому розпорядився мобільним телефоном ОСОБА_7 на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 2999,40 гривень.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в місті Кривому Розі, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 12.09.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 190 ч. 2 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців, з покладанням обов`язків, визначених ст. 76 КК України;

Підставами для пред`явлення підозри ОСОБА_4 у вчинені даного кримінального правопорушення є наявність достатніх доказів зібраних в ході досудового розслідування, а саме:

1.Протокол допиту свідка ОСОБА_9 .

2.Протоколом огляду мобільного телефону від 10.02.2016 року.

3.Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 .

4.Протоколом огляду від 11.09.2015 року;

5.Висновком судово-товарознавчої експертизи № 233 від 16.02.2016 року.

6.речовим доказом: добровільно виданим гр. ОСОБА_9 мобільний телефон «Samsung Gaiaxy SL mini» передано потерпілому ОСОБА_6 під зберігальну розписку;

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань та повідомленням про підозру.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України застосування домашнього арешту може застосовуватись до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено основне покарання у вигляді позбавлення волі.

Обставинами, що підтверджують наявність зазначених ризиків є те, що ОСОБА_4 не має постійної роботи, кримінальне правопорушення вчинив маючи не зняту та непогашену в установленому порядку судимість, що підтверджується довідкою інформаційного центру МВС, згідно якої ОСОБА_4 неодноразово судимий останній раз: 12.09.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 190 ч. 2 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців, з покладанням обов`язків, визначених ст. 76 КК України;

Окрім того, 25 лютого 2016 року ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322 від 05.02.2016 року було повідомлено у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство) вчиненого повторно.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 не бажає ставати на шлях виправлення і може скоїти інше правопорушення і застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Беручи до уваги вищевикладене, те, що ОСОБА_4 неодноразово скоював кримінальні правопорушення тяжкі та середньої тяжкості, не має постійної роботи, усвідомлюючи неминучість покарання, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183 ч.2 п.5, 184, 194 КПК України, -

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, що відносяться до категорії середньої тяжкості злочинів, що передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеному ризику та застосуванню більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні слідчий СВ Дзержинського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 підтримує заявлене клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що дійсно скоїв інкримінований йому злочини, а саме, заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство) вчиненого повторно.

Прокурор, мотивуючи доцільність задоволення клопотання слідчого, зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, офіційно у трудових відносинах ніде не перебуває, засобів для існування не має, тобто, в сукупності його поведінка дає підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Також зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу.
Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного, дослідивши матеріали провадження, додані до клопотання, та кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час проведення досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, який відповідно до ч. 2 ст. 190 КК України карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , слідчим покладається необхідність запобігання можливого вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного, враховую вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

При обранні даного запобіжного заходу, суддею було також оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини; вік та стан його здоров`я, що дозволяють застосувати даний запобіжний захід; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці постійного проживання; наявність утриманців; відсутність у підозрюваного офіційного постійного місця роботи; його репутація та майновий стан; наявність судимості; розмір завданої майнової шкоди. Також судом досліджено докази, надані в обґрунтування заявленого клопотання.
Враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_4 вбачається ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, які є злочином середньої тяжкості, в силу ч. 3 ст. 12 КК України, прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення; достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваної існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, який є непрацюючим, вважаю, що підозрюваному ОСОБА_4 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На підставі викладеного, беручи до уваги що підозрюваний ОСОБА_4 знову вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`якого запобіжного заходу,

Керуючись ст. ст.176-179, 184, 186, 192, 194 КПК України:

У Х В А Л И В:
1.Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000322 від 05.02.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів.

2.Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

-не залишати приміщення квартири АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-Прибувати по першому виклику до службової особи органу досудового розслідування або суду у визначений нею час.

З метою перевірки та контролю за поведінкою підозрюваного року народження, покласти на відділення ДОП Дзержинського ВП КВП ГУНП обов`язки щодо проведення перевірок за місцем мешкання останнього.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1