Справа № 515/1552/16-к
Провадження № 1-кп/515/2831/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2016 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
04 лютого 2016року приблизно о 17год.40хв. ОСОБА_4 , знаходячись по вул.В.Тура в м.Татарбунари Одеської області, біля парку ім.Татарбунарського повстання, при раптово виниклому намірі, з корисливих мотивів, з метою відкритого заволодіння чужим майном, ігноруючи присутність потерпілого ОСОБА_6 , відкрито викрав у нього гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 350грн. Далі, 04 лютого 2016року приблизно о 17год.50хв. ОСОБА_4 , знаходячись по вул.В.Тура в м.Татарбунари Одеської області, біля парку ім.Татарбунарського повстання, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, повернувся до потерпілого, який впав на землю, намагаючись наздогнати ОСОБА_4 , та ігноруючи присутність ОСОБА_6 , відкрито викрав у нього мобільний телефон марки «Samsung» б/в вартістю 464грн.95коп., в якому знаходилася карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 20грн., з грошовими коштами в сумі 7грн. на її рахунку, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілому матеріальний збиток у загальному розмірі 841грн.95коп.
Потерпілий ОСОБА_6 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Надав письмову заяву, в якій справу просив розглянути без його участі.
Прокурор, обвинувачений та його захисник висловили думку про можливість з`ясування всіх обставин злочину та проведення судового розгляду за відсутності потерпілого. З урахуванням думки учасників судового провадження, на підставі ст.325 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України, судовий розгляд проведено без участі належним чином повідомленого потерпілого ОСОБА_6 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, щиро розкаявся та надав показання, що 04 лютого 2016 року увечорі йшов разом зі знайомим ОСОБА_7 та побачив потерпілого ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Зазначив, що ОСОБА_8 жартома представився співробітником поліції та попросив потерпілого показати документи, на що ОСОБА_6 погодився, витягнувши гаманець. Пояснив, що у обвинуваченого раптово виник умисел викрасти цей гаманець, що він і зробив, вирвавши гаманець з рук ОСОБА_6 . Після чого почав втікати в сторону парка ім.Татарбунарського повстання. Побачивши, що потерпілий побіг за обвинуваченим та по дорозі впав, ОСОБА_4 повернувся до ОСОБА_6 та вирвав у нього з рук мобільний телефон. Зазначив, що в подальшому витратив наявні в гаманці гроші на власні потреби, а телефон загубив того ж дня. Вказав також, що шкодує про вчинене, перед потерпілим вибачився та повністю відшкодував йому заподіяну шкоду.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхніх позицій немає, суд, роз`яснивши положення ст.349 Кримінального процесуального кодексу (далі - КПК) України, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів провадження, необхідних для вирішення долі речових доказів, документів, що підтверджують розмір процесуальних витрат у справі, а також тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особистість ОСОБА_4 .
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце суспільно небезпечне діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , це діяння містить склад злочину, який підлягає кваліфікації за ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), обвинувачений винний у вчиненні цього злочину, і тому підлягає покаранню за його вчинення.
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить з такого.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.66 КК України, слід визнати щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлені.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винного, який є раніше в силу ст.89 КК України не судимим, посередньо характеризується за місцем проживання (а.с.51), на обліку лікаря-психіатра не перебуває (а.с.49), перебуває на обліку лікаря-нарколога з квітня 2012 року з діагнозом «опійна наркоманія» (а.с.49), бере до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, та доходить висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде призначення йому покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, у вигляді штрафу у середньому розмірі в межах санкції ч.1 ст.186 КК Укрїани.
При розгляді кримінального провадження встановлено, що розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, складає 1057грн.20коп. (а.с.31). Вказані витрати, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ст.100 КПК України диск з відеофайлами, визнаний речовим доказом постановою слідчого Татарбунарського відділення поліції від 05.02.2016 року (а.с.32), підлягає зберіганню при матеріалах кримінального провадження.
Визнаний речовим доказом мобільний телефон «Samsung E-1202» та переданий на зберігання потерпілому (а.с.а.с.33,34), слід вважати повернутим та залишити у ОСОБА_6 .
Запобіжний захід під час судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу, який підлягає сплаті в дохід держави, в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1057 (однієї тисячі п`ятдесяти семи) гривень 20коп.
Речовий доказ мобільний телефон «Samsung E-1202» вважати повернутим та залишити у ОСОБА_6 .
Речовий доказ диск з 7 відеофайлами і файлом програвача «play» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Апеляційна скарга на вирок подається Апеляційному суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: