УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2016 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу СБ України в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про здійснення спеціального досудового розслідування, у кримінальному провадженні за № 0000221 від 13.10.2014р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання слідчого, слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000221 від 13.10.2014 за підозрою громадян України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

23.10.2014 громадянам України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

19.01.2015 слідчим відділом УСБУ в Одеській області подано клопотання про обрання стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та 19.01.2015 слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси винесено ухвалу про надання дозволу на затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19.01.2015 підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на підставі ст. 281 КПК України,оголошено в розшук.

19.01.2015 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000221 зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України якщо підозрюваний переховується від органів слідства і суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місцезнаходження невідомо.

21.01.2015, 17.07.2015 та 12.07.2016 ухвалами слідчих суддів Приморського районного суду м. Одеси надано дозвіл на затримання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії останньої ухвали спливає 12.01.2017.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у березні-квітні 2014 року на території Донецької та Луганської областей створено стійкі ієрархічні об`єднання терористичні організації, так звані «Донецька народна республіка» (далі «ДНР») і «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»), учасники якої в Україні займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством людей, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в державі.

Основною метою діяльності вказаних терористичних організацій є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України у спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України.

Указом президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». На підставі цього указу на території Донецької і Луганської областей триває антитерористична операція, спрямована на припинення діяльності указаних терористичних організацій.

Законом України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 року встановлено, що терористична організація - це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затверджене постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 року №129-VІІІ; Заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схвалену постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 року №145-VІІІ; Заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схвалену постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 року №337-VІІІ, «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями.

«ДНР» та «ЛНР» мають стабільний склад лідерів вказаних терористичних організацій, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В ході проведення досудового розслідування установлено, що в середині серпня 2014 року, знаходячись на території м. Одеса (більш точно місце та час досудовим розслідуванням не встановлено) громадянин України ОСОБА_8 , будучи невдоволений чинною владою, вирішив створити групу осіб, яких

об`єднати з метою здійснення на території м. Одеса та Одеської області ряду терористичних актів, тобто застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів чи інших дій, з метою дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, які б створювали небезпеку для життя та здоров`я людей, порушення громадського порядку, залякування населення та впливу на прийняття рішень органами державної влади і органами місцевого самоврядування, привернення уваги громадськості до політичних поглядів прибічників так званого руху «Антимайдан».

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою створення терористичної групи, участі в ній та керівництва діяльності її членів, ОСОБА_8 наприкінці вересня 2014 року, знаходячись в м. Одеса (більш точно час та місце не встановлено), запропонував ОСОБА_9 та іншим невстановленим слідством особам увійти до складу вказаної групи, на що останні, також будучи незадоволеними діючою владою, погодилися.

Таким чином, створена ОСОБА_8 група, до якої окрім нього увійшли ОСОБА_9 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, які об`єдналися з метою здійснення на території м. Одеса та Одеської області ряду терористичних актів, у відповідності до п. 14 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003, є терористичною групою.

Діючи на досягнення спільної мети, учасники терористичної групи розробили злочинний план, відповідно до якого планувалося визначити перший об`єкт посягання, підрив якого привів до дестабілізації суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, створював би небезпеку для життя та здоров`я людей, порушення громадського порядку, залякування населення та впливу на прийняття рішень органами державної влади і органами місцевого самоврядування; придбати необхідні для виготовлення вибухової речовини інгредієнти; підшукати приміщення, в якому безпечно виготовити її; визначитися зі способом та часом вчинення терористичного акту та вчинити його.

Згідно розподілу ролей між учасниками групи, до обов`язків ОСОБА_8 , який володів навичками виготовлення саморобного вибухового пристрою (далі СВП) входило фінансування діяльності групи, керівництво і координація діяльності її членів, транспортування членів групи до місця виготовлення вибухової речовини та до місця вибуху, підшукання приміщення для виготовлення вибухової речовини, участь у безпосередній закладці вибухової речовини та приведення її у дію.

ОСОБА_9 повинен був приймати безпосередню участь у виготовленні вибухової речовини, забезпечити безпеку діяльності групи під час закладання вибухової речовини та приймати участь у приведенні її в дію.

Інші невстановлені особи, які володіли навичками виготовлення саморобного вибухового пристрою, повинні були приймати безпосередню участь у придбанні інгредієнтів для виготовлення вибухової речовини, у її виготовлені та приведенні у дію.

Безпосереднє закладення вибухової речовини та приведення її у дію планувалося вчинити за одночасної участі всіх учасників групи.

На виконання злочинного плану у період з 01.09.2014 по 22.10.2014, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені слідством особи, діючи у складі терористичної групи, визначили перший об`єкт посягання залізобетонний міст дільниці Колосівка-Одеса, який знаходиться на 1273 км ПК 6 та здійснили повну підготовку до вчинення терористичного акту.

Так, ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, за грошові кошти, надані ОСОБА_8 як керівником терористичної групи, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , 21.10.2014 на ринку «Привоз», який розташований в м. Одеса на вул. Привозна, 14 (більш точно час та місце не встановлено), у невстановлених досудовим розслідуванням осіб придбали компоненти, необхідні для виготовлення СВП серебрин, ізоленту, амонієву селітру, уротропін, гідроперит, лимонну кислоту та перекис водню, після чого помістили їх у транспортний засобі «Daihatsu» «Applause»,1993 року випуску, червоного кольору, державний номер НОМЕР_1 , що на праві власності належить дружині ОСОБА_8 ОСОБА_10 , який ОСОБА_8 використовував для реалізації свого злочинного плану.

Розуміючи категорію небезпечності складових частин вибухової речовин у зборі та з метою приховання своєї злочинної діяльності, ОСОБА_8 , приймаючи участь у діяльності терористичної групи, використовуючи наявність знайомих, які проживали в сільській місцевості, звернувся до ОСОБА_11 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з проханням надати йому в тимчасове користування приміщення гаражу, яке він, як керівник групи, визначив місцем остаточного збору СВП, на що ОСОБА_11 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_8 , погодився.

Керуючи терористичною групою, ОСОБА_8 розпорядився ОСОБА_9 та іншим невстановленимслідством особам підготуватися для виїзду 22.10.2014 до місця виготовлення вибухової речовини.

Надалі, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені слідством особи 22.10.2014 на вищезазначеному транспортному засобі «Daihatsu» «Applause» під керуванням ОСОБА_8 , приймаючи участь в діяльності терористичної групи, виїхали до вищевказаного гаражу та перевезли до нього попередньо придбані на ринку «Привоз» компоненти вибухової речовини.

У цей же день (більш точний час слідством не встановлено), знаходячись в зазначеному гаражі, ОСОБА_9 та інші невстановленіслідством особи, які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_8 та під його безпосереднім контролем, виготовили основну частину СВП заряд вибухової речовини: змішали суміш серебрину та амонієвої селітри, які помістили до п`яти поліетиленових пакетів синього кольору, які багато разів обмотали малярною стрічкою (скотчем) жовтого кольору.

Із інших компонентів, попередньо придбаних членами терористичної групи на ринку «Привоз» (перекис водню, таблетки гідропериту, лимонна кислота, таблетки уротропіну, амонієва селітра) ОСОБА_9 та інші невстановлені слідством особи, які діяли спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , в цей же день планували виготовити запал (детонатор) для СВП: змішати вищевказані компоненти у об`ємному співвідношенні приблизно 1:1:1 з метою отримання кристалічної речовини білого кольору Гексаметилентрипероксиддиамін (далі ГМТД), з`єднати основну частину СВП із запалом, закласти вибухову речовину під колії, розташовані на 1273 км ПК 6 залізобетонного мосту дільниці Колосівка-Одеса та привести вибуховий пристрій у дію.

У цей же час ОСОБА_8 , керуючи створеною ним терористичною групою, визначив, що вчинення першого терористичного акту підрив моста у Комінтернівському районі членами групи має відбутися цього ж дня в нічний час.

Координуючи діяльність ОСОБА_9 та іншого невстановленого члена групи, ОСОБА_8 визначив порядок дій кожного з членів терористичної групи, шляхом надання попередніх вказівок по мобільному телефону та в ході особистого спілкування з членами терористичної групи.

Однак, терористичний акт членами терористичної групи здійснено не було, так як 23.10.2014 злочинну діяльність групи було припинено співробітниками УСБУ в Одеській області на стадії готування до вчинення вибуху.

Так, під час проведення обшуку в гаражі, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_12 , було виявлено і вилучено: рідину об`ємом 44 мл та 134 мл, які знаходились в двох банках (являються перекисом водню); 16 конвалют з 6 таблетками в кожній з написом «Гідроперит» (являються таблетками гідропериту); речовини масою 88 г, 87 г та 205 г, які знаходяться в пакетах (являються лимонною кислотою); таблетки у кількості 24 одиниці та 5 фрагментів таблеток, загальною масою 203 г (являються таблетками уротропіну); речовина масою 80 г та 56 г, які знаходяться в двох полімерних пакетах (являються аміачною селітрою); порошкоподібна речовина сірого кольору з металевим відблиском, масою 495 г (порошкоподібний алюміній) являються компонентами для виготовлення саморобної вибухової речовини ГМТД.

Відповідно до висновку експерта НДЕКЦ при ГУ МВС України в Одеській області від 06.03.2015 № 137В/1560С/201Д, виготовлена речовина, яка вилучена 23.10.2014 підчас проведення обшуку по вищевказаній адресі, є зарядом саморобної вибухової речовини системи «паливо плюс окисник», виготовленого з металевого алюмінію та амонієвої селітри, вагою 16 480 г, яка є придатною до здійснення вибуху.

У клопотанні слідчий зазначає, що незважаючи на неможливість допитати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по обставинам їх підозр, вина останніх у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом обшуку від 23.10.2014, під час якого було вилучено рідину об`ємом 44 мл та 134 мл, які знаходились в двох банках (являються перекисом водню); 16 конвалют з 6 таблетками в кожній з написом «Гідроперит» (являються таблетками гідропериту); речовини масою 88 г, 87 г та 205 г, які знаходяться в пакетах (являються лимонною кислотою); таблетки у кількості 24 одиниці та 5 фрагментів таблеток, загальною масою 203 г (являються таблетками уротропіну); речовина масою 80 г та 56 г, які знаходяться в двох полімерних пакетах (являються аміачною селітрою); порошкоподібна речовина сірого кольору з металевим відблиском, масою 495 г (порошкоподібний алюміній), що в сукупності являються компонентами для виготовлення саморобної вибухової речовини «ГМТД», а також п`ять згортків заряду саморобної вибухової речовини системи «паливо плюс окисник», вагою 3290 грам, 3134 грам, 3310 грам, 3360 грам, 3386 грам, для вчинення терористичних актів на території Одеської області та міста Одеси;

- службовою запискою оперативного підрозділу про причетність ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до готування вчинення терористичного акту;

- протоколами НСРД, які підтверджують готування до вчинення злочинів передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України, а також місце знаходження громадян України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на території не підконтрольній державним органам України в зоні проведення АТО в м. Луганськ;

- висновком експертів № 137В/1560С/201Д від 06.03.2015 щодо вилучених предметів під час обшуку за місцем знаходження ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 (земельна ділянка);

- за сукупністю іншими матеріалами провадження.

На даний час у кримінальному провадженні проведено всі можливі слідчі (розшукові) дії і зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, однак завершити досудове розслідування не виявляється за можливе, оскільки підозрювані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на даний час переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та перебувають на тимчасово окупованій території України, а саме на території Луганської області, яка підконтрольна терористичній організації «ЛНР», що підтверджується наступним:

- показами свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що ОСОБА_8 є її чоловіком, який за місцем своєї реєстрації та проживання не з`являвся протягом тривалого часу (більше одного року), ОСОБА_10 спілкується з ОСОБА_8 за допомогою «skype» та стверджує, що вищевказаний громадянин перебуває в м. Луганськ в зоні проведення АТО на непідконтрольній території України;

- показами свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що ОСОБА_8 є його колишнім сусідом по квартирі та зазначив, що ОСОБА_8 знаходиться на непідконтрольній території Україні в зоні проведення АТО;

- показами свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що ОСОБА_9 є його колишнім співробітником, який виконував ремонтні роботи у нього в будинку, що ОСОБА_9 знаходиться на непідконтрольній території Україні в зоні проведення АТО;

- проведеними та долученими до матеріалів кримінального провадження НСРД, в ході яких встановлено, що згідно до показників базових станцій мобільний термінал, яким користується ОСОБА_8 знаходяться у зоні проведення АТО;

- повідомленням ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області від 18.10.2016, згідно якого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебуває на територіях фактично не підконтрольних Україні, а саме в зоні проведення АТО;

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення для спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Беручи до уваги викладене, зважаючи на наявність достатніх доказів скоєння ОСОБА_8 та ОСОБА_9 інкримінованих їм кримінальних правопорушень, а також враховуючи той факт, що останні переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошені у розшук та перебувають на території не підконтрольній державі Україна, необхідно звернутись до слідчого судді з клопотанням про застосування процедури спеціального досудового розслідування відносно підозрюваних у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченим цим Кодексом, з урахуванням положень глави «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Згідно п. 20-1 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 258, 258-1, 258-2, 258-3 КК України та ін., стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані , що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення терористичної операції.

Вимогами статті 5 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» № 1632-VII від 12.08.14, передбачено, що «Ухилення від явки на виклик до слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш ніж два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває в районі проведення антитерористичної операції, та оголошення його в розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження, передбаченому КПК України, з особливостями, встановленими цим Законом.

Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження».

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 6 вищевказаного Закону «Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII для цілей Закону тимчасово окупованою територією визначається:

- сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

- внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

- повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2.

При цьому постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" від 17 березня 2015 року № 254-VIII визначено тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Крім того, постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 252-VIII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» визначено, що до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.

Відповідно до вищезазначеної ПВРУ № 252-VIII від 17.03.2015, ПВРУ № 254-VIII від 17.03.2015 року, а також відповідно до інформації Інформаційно-аналітичного центру Ради національної безпеки і оборони України, розміщеній на офіційному веб-сайті «mediarnbo.org» станом на 17.10.2016, м. Луганськ є тимчасово окупованою територією України та відповідно до розпорядження КМ України від 7 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» в м. Макіївка Донецької області органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Проведення допиту свідків у судовому засіданні під час здійснення розгляду цього клопотання є недоцільним оскільки допити свідків за вказаними обставинами здійснювались нещодавно.
На підставі викладено слідчий за погодженням з прокурором просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваних у кримінальному провадженні № 0000221 від 13.10.2014 громадян України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 , підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заперечували щодо задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши учасників судового провадження, а також дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки викладені в клопотанні обставини, та додані до нього матеріали свідчать про те, що підозрювані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у розшук.
Вважаю, що прокурором та слідчим під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що підозрювані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності, переховуються на території не підконтрольній державі Україна, та фактично перебувають в м. Луганськ, тимчасово окупованому терористичною організацією «ЛНР».

За таких обставин, є підстави, передбачені ч.2 ст.297-1 КПК України, для здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000221 від 13.10.2014 громадян України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Керуючись ст.ст.297-1, 297-2, 297-3, 297-4 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу СБ України в Одеській області, ОСОБА_14 , про здійснення спеціального досудового розслідування, в рамках кримінального провадження за №0000221 від 13.10.2014 р. за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3 КК України задовольнити.

Дозволити здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваних у кримінальному провадженні № 0000221 від 13.10.2014 громадян України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:
25.10.2016