Справа № 367/5268/16-к
УХВАЛА
04 липня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника БВК №85 ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про звільнення із Бучанської виправної колонії №85 до набрання законної сили вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.10.2015 р.,
в с т а н о в и в :
До Ірпінського міського суду Київської області надійшла зазначена вище заява в якій заявник вказує, що згідно вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.10.2015 р. його було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до Ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 28.01.2016 р. вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.10.2015 р. щодо ОСОБА_4 було змінено, а саме вказано: «вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 3 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі». Відповідно до Ухвали ВССУ від 09.06.2016 р. Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 28.01.2016 р. було скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Тому просить, згідно ст. 206 КПК України, звільнити його із Бучанської виправної колонії №85, у зв`язку із тим, що згідно вироку суду першої інстанції у нього було особисте зобов`язання.

Заявник направив до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 9 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний вжити необхідних заходів для забезпечення особи, яка позбавлена свободи, захисником і відкласти будь-який розгляд, у якому бере участь така особа, на необхідний для забезпечення особи захисником час, якщо вона бажає залучити захисника або якщо слідчий суддя вирішить, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, вимагають участі захисника.

Враховуючи заяву ОСОБА_4 та вказану вище норму Закону, слідчий суддя не вирішував питання щодо відкладення розгляду заяви, так як ОСОБА_4 не повідомив суд про бажання залучити до розгляду справи його захисника.

Представник БВК №85 в судове засідання з`явилася, підтримала заяву ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що згідно вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.10.2015 р. ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до Ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 28.01.2016 р. щодо ОСОБА_4 вирок було змінено, а саме вказано: «вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 3 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі».

Згідно із Ухвалою ВССУ від 09.06.2016 р. Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 28.01.2016 р. було скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Також судом встановлено, що у резолютивній частині вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.10.2015 р., зокрема зазначено, що до набрання вироком чинності, обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки: 1) не відлучатися без дозволу суду та органів внутрішніх справ з місця постійного проживання в АДРЕСА_1 ; 2) прибувати за кожною вимогою до органів внутрішніх справ та суду; 3) повідомляти органи внутрішніх справ про зміну місця роботи або проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно із ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Частиною 5 статті 206 КПК України передбачено, зокрема, що незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду.

На підставі встановлених судом обставин, враховуючи приписи статті 206 КПК України, оскільки суду не було надано судове рішення, що набрало законної сили, яке б обґрунтувало наявність правових підстав для позбавлення ОСОБА_4 свободи, тому слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_4 без законних на те підстав утримується під вартою у Бучанській виправній колонії №85, а тому має бути звільненим негайно.

Крім того, суд зауважує, що вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 23.10.2015 р., не був змінений в частині обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до набрання вироком чинності.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 12, 206, 534 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
Заяву ОСОБА_4 задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_4 із Бучанської виправної колонії №85, як особу, яка безпідставно утримується під вартою.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції впродовж 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1