В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

ОСОБА_6 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/373/16 (справа № 308/2375/16-к), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 26.12.2015 року, про обвинувачення,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, з середньою освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Солоне Дніпропетровської області, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, з середньою освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. В. Лучки Мукачівського району, без місця реєстрації, фактично проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, непрацюючого, з середньою освітою, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В :

26 грудня 2015 року, близько 10.00 години, гр. ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи неподалік циганського табору с. Холмок, Ужгородського району, ідучи по вулиці 8-го Березня, разом з гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 та з гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцем АДРЕСА_3 , де шукали родичів останнього, і в цей час між останнім та гр. ОСОБА_4 виникла словесна сварка, яка згодом переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_4 почав наносити удари своїми руками, затиснутими в кулак, по різним частинам тіла гр. ОСОБА_8 , в результаті чого він не втримався на ногах та впав на землю, після чого ОСОБА_4 , продовжив наносити удари останньому взутими ногами по корпусу тіла та голові гр. ОСОБА_8 . Після того, як гр. ОСОБА_4 припинив наносити удари потерпілому, залишили його та направились по вул. 8-го Березня, однак пройшовши декілька метрів, гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , повернулись до ОСОБА_8 , де діючи умисно, з метою наживи вийняли з його внутрішньої кишені зимової куртки чоловічий гаманець, в якому знаходились грошові кошти у сумі 3500 гривень, після чого вказані грошові кошти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розділили між собою.
Тим самим ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, 26 грудня 2015 року, близько 10.00 години, гр. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік циганського табору с. Холмок, Ужгородського району, ідучи по вулиці 8-го Березня, разом з гр. гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 та з гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцем АДРЕСА_3 , де шукаючи даного громадянина родичів і в цей час між останнім та гр. ОСОБА_4 , виникла словесна сварка яка згодом переросла в бійку в ході якої ОСОБА_4 , почав наносити удари своїми руками затиснутими в кулак по різним частинам тілам гр. ОСОБА_8 , в результаті чого він не втримався на ногах та впав на землю, після чого ОСОБА_4 , продовжив насити удари останньому озутими ногами по корпусу тіла та голові гр. ОСОБА_8 . Припинивши наносити удари, залишили останнього та направились по вул. 8-го Березня.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 36 від 20.01.2016 року, встановлено, що на тілі гр. ОСОБА_8 , виявлено рубець, (слід від дренажу) на черевній стінці, що є наслідком надання кваліфікаційної медичної допомоги. Згідно даних медичної документації у нього виявлено: ЗТГК, забій правої половини грудної клітки, посттравматична плевропневмонія з локалізацією у нижній частині правої легені. ЛН II ст. Забій м`яких тканин голови обличчя. Тупа травма черевної порожнини.
Виникли вище вказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки та обуті ноги сторонньої особи.
По давності виникнення вище вказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації, вкладаються в час дії, яка мала місце 26.12.2015 року і не суперечить обставин справи.
Виключена можливості виникнення даних тілесних ушкоджень в наслідок падіння тіла з висоти власного зросту як з наданням йому прискорення так і без нього . Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Тим самим ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
26 грудня 2015 року, близько 10.00 години, гр. ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи неподалік циганського табору с. Холмок, Ужгородського району, ідучи по вулиці 8-го Березня, разом з гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 та з гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцем АДРЕСА_3 , де шукаючи родичів останнього, і в цей час між останнім та гр. ОСОБА_4 виникла словесна сварка, яка згодом переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_4 почав наносити удари своїми руками, затиснутими в кулак, по різним частинам тіла гр. ОСОБА_8 , в результаті чого він не втримався на ногах та впав на землю, після чого ОСОБА_4 , продовжив наносити удари останньому взутими ногами по корпусу тіла та голові гр. ОСОБА_8 . Після того, як гр. ОСОБА_4 припинив наносити удари потерпілому, залишили його та направились по вул. 8-го Березня, однак пройшовши декілька метрів, гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , повернулись до ОСОБА_8 , де діючи умисно, з метою наживи вийняли з його внутрішніх кишень зимової куртки чоловічий гаманець, в якому знаходились грошові кошти у сумі 3500 гривень, після чого вказані грошові кошти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розділили між собою.
Тим самим ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
26 грудня 2015 року, близько 10.00 години, гр. ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи неподалік циганського табору с. Холмок, Ужгородського району, ідучи по вулиці 8-го Березня, разом з гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 та з гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцем АДРЕСА_3 , де шукаючи родичів останнього, і в цей час між останнім та гр. ОСОБА_4 виникла словесна сварка, яка згодом переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_4 почав наносити удари своїми руками, затиснутими в кулак, по різним частинам тіла гр.- ОСОБА_8 , в результаті чого він не втримався на ногах та впав на землю, після чого ОСОБА_4 , продовжив наносити удари останньому взутими ногами по корпусу тіла та голові гр. ОСОБА_8 . Після того, як гр. ОСОБА_4 припинив наносити удари потерпілому, залишили його та направились по вул. 8-го Березня, однак пройшовши декілька метрів, гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , повернулись до ОСОБА_8 , де діючи умисно, з метою наживи вийняли з його внутрішніх кишень зимової куртки чоловічий гаманець, в якому знаходились грошові кошти у сумі 3500 гривень, після чого вказані грошові кошти ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розділили між собою.
Тим самим ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викраденні чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Холмок, Ужгородського району, Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_3 , непрацюючий, з середньою освітою, громадянин України, у судові засідання неодноразово не прибував, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду кримінального правопорушення був судом повідомлений належним чином, проте подав до суду заяву від 04.05.2016 року за якою просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що пред`явлене обвинувачення підтримує повністю проте будь яких претензій майнового чи немайнового характеру до обвинувачених не має.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину визнали повністю та підтвердили фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, місце, час та обставини їх вчинення, викладені у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням документальних доказів у цьому кримінальному провадженні, а саме: висновку експертизи, постанови про визнання предмету речовим доказом у кримінальному провадженні та доказів, які характеризують особи обвинувачених.
З дослідженого судом висновку судово-медичної експертизи № 36 від 20.01.2016 року, вбачається, що на момент судово медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_8 , виявлено рубець (слід від дренажу) на черевній стінці, що є наслідком надання кваліфікаційної медичної допомоги. Згідно даних медичної документації у нього виявлено: «ЗТГК. Забій правої половини грудної клітки. Посттравматична плевропневмонія з локалізацією у нижній частині правої легені. ЛН II ст. Забій м`яких тканин голови обличчя. Тупа травма черевної порожнини».
Виникли вище вказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки та обуті ноги сторонньої людини.
По давності виникнення вище вказані тілесні ушкодження, згідно даних медичної документації, вкладаються в час події, яка мала місце 26.12.2015 року і не суперечить обставин справи.
Виключена можливості виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння тіла з висоти власного зросту як з наданням йому прискорення так і без нього. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що дії ОСОБА_4 були вірно кваліфіковані органом досудового розслідування та слід кваліфікувати окремо за ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, оскільки як було пояснено всіма обвинуваченими, спочатку у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому, потім: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом пішли з місця події і через деякий проміжок часу, у них виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) гаманця потерпілого, який був вчинений за попередньою змовою групою осіб, після того, як вони повернулися на місце події, тобто ці події були розірвані у часі певним проміжком та не охоплювалися єдиним умислом.
Тому, у даному випадку не може бути застосований п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», яким передбачено, що під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння. Такі насильницькі дії, вчинені під час грабежу, повністю охоплюються частиною другою статті 186 КК і додаткової кваліфікації за іншими статтями КК не потребують.
Суд також приймає до уваги, що обвинувачені: ОСОБА_4 був раніше засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України за вчинення крадіжки, а ОСОБА_5 був раніше засуджений за ч. 3 ст. 141 КК України 1960 року за вчинення грабіжу та за ч. 1 ст. 185 КК України за вчинення крадіжки, проте, у даному випадку, у їх діяннях буде відсутня така кваліфікуюча ознака, як повторність, оскільки судимості за ці злочини було погашено, а ч. 4 ст. 32 КК України чітко визначено, що повторність відсутня, якщо за раніше вчинений злочин особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, або якщо судимість за цей злочин було погашено або знято.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, непрацюючий, з середньою освітою, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та фтизіатра не перебуває, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря нарколога, має на утриманні п`ятеро малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , яка передбачена ст. 66 КК України суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , яка передбачена ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи до обвинуваченого ОСОБА_4 вид та міру покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, як характеризуючі дані суд приймає до уваги те, що він є не судимим (раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте на час вчинення нового кримінального правопорушення судимість є погашеною), наявність пом`якшуючої обставини, а саме: щирого каяття, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Суд на підставі ст. 75 КК України дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому слід звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання терміном на 3 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України та з метою організації органами виконання покарань належного контролю за його поведінкою, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженець м. Солоне Дніпропетровської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, не працює, з середньою освітою, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизиатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , яка передбачена ст. 66 КК України суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , яка передбачена ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи до обвинуваченого ОСОБА_5 вид та міру покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, як характеризуючі дані суд приймає до уваги те, що він є не судимим (раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте на час вчинення нового кримінального правопорушення всі судимості є погашеними), наявність пом`якшуючої обставини, а саме: щирого каяття, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Суд на підставі ст. 75 КК України дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому слід звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання терміном на 2 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України та з метою організації органами виконання покарань належного контролю за його поведінкою, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженець с. В. Лучки Мукачівського району, без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, непрацюючий, з середньою освітою, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизиатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , яка передбачена ст. 66 КК України суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , яка передбачена ст. 67 КК України суд визнає вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи до обвинуваченого ОСОБА_6 вид та міру покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, як характеризуючі дані суд приймає до уваги те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, наявність пом`якшуючої обставини, а саме: щирого каяття, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Суд на підставі ст. 75 КК України дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому слід звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання терміном на 2 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України та з метою організації органами виконання покарань належного контролю за його поведінкою, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов по кримінальному провадженні - не заявлено.

Судові витрати по кримінальному провадженні на залучення експерта відсутні.
Питання про речові докази по кримінальному провадженні суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
До набрання вироком законної сили залишити щодо засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376, 377, 392, 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання терміном на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку виконувати наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання терміном на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку виконувати наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання терміном на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 протягом іспитового строку виконувати наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по справі: грошові кошти видані гр.. ОСОБА_4 , а саме: 4 купюри номіналом по 100 грн., № МК 9463204, № ВБ 4699559, № КП 3000140, № МП 8692972, № ЗЄ 225209; ОСОБА_6 1 купюра номіналом 200 грн. № АЕ 7268953, 1 купюра номіналом 100 грн. № КР 0246270, 2 купюри номіналом по 50 грн.: № РЄ 2438485, № ПЗ 3954354; та ОСОБА_5 2 купюри номіналом по 50 грн. № СА 5567780, № КЦ 1501109, 2 купюри номіналом по 100 грн. № ЕГ 8021548, № ЗА 4992623, які були передані на зберігання власникові ОСОБА_8 вважати повернутими їх законному володільцю.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_8 , що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
До набрання вироком законної сили залишити щодо засуджених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженим, їх захиснику, та прокурору.
Невідкладно направити копію вироку потерпілому ОСОБА_8 .
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1