АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/938/16 Справа № 697/877/16-к Категорія: ч. 3 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 серпня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мурманськ Російської федерації, не зареєстрований, громадянин Росії, з середньою освітою, проживає по АДРЕСА_1 , розлученого, не працює, раніше неодноразово судимий:

- 09.12.2011 року Чигиринським районним судом за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України строком на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки (ухвалою Чигиринського районного суду від 05.03.2013 року та на підставі ч. 2 ст. 78 КК України був направлений для відбування покарання за згаданим вироком. В подальшому згідно ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.07.2014 року був звільнений від відбуття покарання внаслідок акту амністії);

- 22.12.2014 року Чигиринським районним судом за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 16.05.2016 року Чигиринським районним судом за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.162, ст.70, ст.71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі,

засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 16.05.2016 року в виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, і остаточно призначено до відбуття 5 років 7 місяців позбавлення волі.

Вирішено зарахувати ОСОБА_7 відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 28.03.2016 р. по 16.08.2016року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, залишивши ОСОБА_7 попередній запобіжний захід - тримання під вартою.

Вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення товарознавчої експертизи в сумі 615,72 грн. та дактилоскопічної експертизи в сумі 880,40 грн., а всього 1496,12 грн. на користь держави.

Вирішено долю речових доказів.

ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 25.03.2016 року близько 23 год. в м. Каневі Черкаської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом розбиття віконного скла проник до дачного будинку ОСОБА_9 в дачному кооперативі «Зелені гірки», звідки таємно викрав електричну пилу марки «Парма М», в банках тушонку з курячого м`яса , смалець, консервовані помідори, мед, на загальну суму 3053,75 грн.

В поданих на вирок апеляційних скаргах:

- захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 не оспорюючи фактичні обставини справи, просить змінити вирок щодо ОСОБА_7 та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України, з урахуванням того, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та попросив пробачення у потерпілого, те що від вчиненого злочину не настало тяжких наслідків, позицію потерпілого про відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_7 , які на думку захисника є достатніми підставами при винесенні вироку і призначенні покарання, для визнання їх такими, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Просить призначити ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі. Також захисник вважає, що сторона обвинувачення не надала суду об`єктивних доказів (дослідженням крові обвинуваченого тощо) про вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння і, що всі сумніви слід тлумачити на користь обвинуваченого, та , що висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 злочину в стані алкогольного сп`яніння та визнання вказаної обставини як такої, що обтяжує його покарання, не ґрунтувався на вимогах закону і підлягає виключенню з вироку;

- сам обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду в частині стягнення на користь держави витрат на проведення експертиз, оскільки вважає їх такими, що не можуть бути дійсними та правильно обґрунтованими.

Заслухавши доповідь судді, - пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги і просять про пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання, - пояснення прокурора, який вважає вирок суду законним і обґрунтованим, а доводи апеляційних скарг безпідставними, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 до задоволення не підлягають виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність такої кваліфікації його дій ч.3 ст.185 КК України у поданих апеляційних скаргах стороною захисту фактично не оскаржуються, відповідають встановленим фактичним обставинам кримінального провадження, яким суд дав правильну оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи сторони захисту про недоведеність вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення за обтяжуючої обставини, а саме - у стані алкогольного сп`яніння, обґрунтовуються лише запереченням цього факту самим обвинуваченим. Суд взяв до уваги те, що показання ОСОБА_7 , який, як підозрюваний, 28.03.2016 року не відмовлявся від дачі показань щодо себе, пояснював, що 25.03.2016 року на протязі дня він вживав алкогольні напої, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 (його співмешканки). Тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу, а висновки суду з цього питання підтверджуються дослідженими судом доказами.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд першої інстанції в цілому дотримався вимог згаданої норми закону, належно врахував характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, обставини які пом`якшують покарання, у тому числі на які є посилання і у апеляційній скарзі захисника обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення

Разом з тим, суд обґрунтовано урахував і те, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності і відбував покарання в місцях позбавлення волі, в тому числі за аналогічні злочини проти власності, та на шлях виправлення не став, вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 остаточне покарання, в тому числі на підставі ч. 4 ст.70 КК України у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення винуватого та попередження нових злочинів, і підстав для його пом`якшення не вбачає.

При цьому колегія суддів ураховує і те, що при призначенні ОСОБА_7 покарання як за даним вироком, за ч.3 ст.185 КК України, так і остаточного в порядку, передбаченому ч.4 ст.70 КК, судом фактично застосовано принцип часткового складання призначених покарань за сукупністю злочинів, приєднано практично мінімальний строк, а тому посилання захисника обвинуваченого щодо суворості призначеного ОСОБА_7 покарання та необхідності пом`якшення покарання шляхом застосування до ОСОБА_7 ст.69 КК України також є безпідставними, тому і в цій частині достатніх підстав для задоволення апеляції захисника немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, згідно довідок про витрати на проведення товарознавчої експертизи №4/556 від 06.04.2016 р. витрати становлять 615,72 грн. (а.с. 42 т. 1), а дактилоскопічної експертизи №1/550 від 13.04.2016 року 880,40 грн. (а.с. 52 т. 1), що на загальну суму становить 1496,12 грн., що відповідає сумі зазначеній у вироці суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів не вбачає порушень норм кримінального або кримінального процесуального законів, та інших підстав зміни або скасування вироку суду

Разом з тим, розглядаючи провадження в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що, застосувавши фактично принцип часткового складання призначених покарань, передбачений ч.4 ст.70 КК України, суд допустив описку, зазначивши у резолютивній частині наступний принцип призначення покарання - до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання тоді, як у згаданій нормі кримінального закону (ч. 4 ст. 70 КК) зазначається, що, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах 1 3 ст. 70 КК, а саме - визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. У такому випадку в строк, остаточно призначеного за сукупністю злочинів покарання, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 того ж Кодексу.

У даному випадку така помилка суду потребує усунення шляхом внесення судом першої інстанції виправлення допущеної у вироку описки, як це передбачено ст. 379 КПК України, а саме правильно, відповідно до вимог згаданої норми закону, виписати порядок і принцип визначення остаточного покарання.

Згідно вироку Чигиринського районного суду від 16.05.2016 року щодо ОСОБА_7 та згідно ухвали колегії суддів Апелційного суду Черкаської області від 01.08.2016 року, якою згаданий вирок залишено без змін, ОСОБА_7 відповідно до ч. 5 т. 72 КК України зараховано його попереднє ув`язнення в межах кримінального провадження, в якому було постановлено згадані вирок та ухвала, з 28.03.2016 року місцевим судом - по 16.05.2016, потім апеляційним судом по 01.08.2016 року включно, а згідно оскарженого вироку у даному провадженні з 28.03.2016 року по 16.08.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На сьогодні, з урахуванням наведеного та положень ч. 4 ст. 70 КК України, щодо зарахування покарання, відбутого повністю або частково за попереднім вироком, відповідно до ч. 5 т. 72 КК України колегія суддів має зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 , остаточно призначеного за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 серпня 2016 року, попереднє ув`язнення ОСОБА_7 з 28.03.2016 року (як це і зазначено у попередніх судових рішеннях) по 03.11.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 серпня 2016 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 до строку покарання його попереднє ув`язнення з 28.03.2016 року (як це і зазначено у попередніх судових рішеннях) по 03.11.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосереднього до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді :