солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України (далі -НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) (а.с.2)

Заявник зазначила, що 20.07.2016 вона в інтересах ТОВ «ВТОРМЕТЄКСПОРТ» (далі - підприємство) звернулася до НАБУ із заявою про вчинення злочинів посадовими особами Офісу великих платників податків ДФС (раніше Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників податків), передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.3 ст.382 КК України, які, на її думку, полягають в наступному.

Так, 22.05.2015 між підприємством та ДПІ в Шевченківському районі ГУ ДФС в м. Києві було укладено Договір про визнання електронних документів №220520151.

З 01.01.2016 підприємство було переведено для обслуговування до Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників податків, яке з 30.06.2016 змінило офіційну назву на Офіс великих платників податків ДФС України.

З копії електронного повідомлення-відповіді щодо взяття на облік/закриття рахунку платника податків у контролюючому органі від 31.05.2016 зазначається, що підприємство відсутнє на обліку в органі ДФС. Як наслідок, ДФС розірвано в односторонньому порядку Договір про визнання електронних документів №220520151.

Таким чином, заявник вважає, що посадовими особами ДФС безпідставно не прийнята податкова звітність підприємства та податкові накладні з підстав нібито відсутності на обліку в органах ДФС.

Заявник наводить положення п.49.3 ст.49 Податкового кодексу України, згідно якої прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених п.п.48.3 та 48.4 ст.48 Податкового кодексу України. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Також заявник стверджує, що за порушення посадовими особами контролюючого органу податкового законодавства в частині прийняття податкової звітності даним кодексом передбачена відповідальність.

Заявник аналізує повідомлення-відповідь і наводить, що фактично Договір про визнання електронних документів від 22.05.2015 №220520151 був розірваний в односторонньому порядку з посиланням на відсутність платника податку за місцем реєстрації. При цьому, зазначає заявник, жодних листів про розірвання такого договору підприємству не надходило.

Сам порядок електронного документообігу між платниками податків та контролюючими органами з приводу подання податкових документів в електронному вигляді із використанням електронного цифрового підпису регламентується Інструкцією з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженого наказом ДПА України від 10.04.2008 №233, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за №320/15011.

Так, пунктом 4 розділу 6 додатка 1 до даної інструкції визначено, що контролюючий орган має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником податків місця реєстрації.

Інших підстав для розірвання договору в односторонньому порядку немає.

Таким чином, заявник вважає наявними обґрунтовані припущення щодо того, що дії посадових осіб ДФС щодо розірвання в односторонньому порядку даного договору є свавіллям та зловживанням службовим становищем, оскільки в даному випадку законних підстав, за переконанням заявника, для розірвання договору та не прийняття податкової звітності, накладних не існує.

Заявник звертає увагу слідчого судді на те, що згідно витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням підприємства є Шевченківський район в м. Києві, вул. Глибочинська, 17, літ. 1А, корпус №2, кімната 101. Дана адреса зазначена і в статуті підприємства. Підприємство не здійснювало зміну місцезнаходження ні після укладення вищезазначеного договору, ні на теперішній час.

ДФС наполягає на перевірку місцезнаходження «виїздом» на адресу 24.05.2016, проте самі по собі документи не приймалися з 11.05.2016, тому документ не було прийнято не тому, що ймовірно змінено місцезнаходження, а тому, що документи не приймалися.

Заявник переконаний, що ДФС фальсифікувала документи.

Крім того, продовжує, що навіть ймовірна відсутність підприємства за місцезнаходженням не є підставою для розірвання вищезазначеного договору в односторонньому порядку.

Заявник вважає, що всі вищезазначені дії посадових осіб ДФС вчинені з наміром перешкоджати господарській діяльності підприємства, неможливості належним чином зареєструвати податкову звітність, зареєструвати податкові накладні, що в свою чергу призвело до значних штрафів та збитків підприємства. Заявник кваліфікує це як факти грубого та неприпустимого порушення вимог чинного законодавства та вважає, що вони вчинені із корисною метою.

Так, на думку заявника, в ЄРДР повинні бути внесені відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, стосовно посадових осіб ДФС, які зловживаючи службовим становищем прийняли рішення у формі електронного повідомлення-відповіді, зміст якого не відповідає вимогам діючого законодавства про відсутність на обліку в органах ДФС підприємства, та внаслідок чого підприємство зазнало шкоди у формі необхідності сплати необґрунтовано штрафів. Крім того, об`єктивну сторону даного злочину, на думку заявника, утворює і безпідставне неприйняття податкових накладних більше 60 днів, що спричинило підприємству тяжкі наслідки, оскільки відмова у реєстрації навіть однієї податкової накладної (договір комісії №К2704-01 від 27.04.2016, укладений з ТОВ «Фоззі-Фуд», ПДВ 120 416,67 грн. (*40%) у 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відмова в реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних (контрагент ТОВ «Вікторія») взагалі спричинило звернення з боку контрагента до господарського суду м. Києва з позовними вимогами щодо сплати штрафу в розмірі 800 352 грн.)

Щодо ст.366 КК України, то заявник підкреслює, що посадові особи ДФС склали та видали завідомо неправдиві офіційні документи, доповідні записки, електронні повідомлення-відповіді, квитанції.

В теперішній час, за результатами зазначених дій податківців, які, на думку заявника, неправомірно визначили статус підприємства як такого, що не перебуває на обліку в органі ДФС, діяльність підприємства повністю паралізована, втрачена можливість здійснювати господарську та підприємницьку діяльність, в т.ч. зовнішньоекономічну, підприємство несе значні збитки та штрафні санкції.

Щодо ч.3 ст.382 КК України, то заявник наводить ухвалу Окружного адмініністративного суду м. Києва від 06.07.2016, якою вжито заходи забезпечення позову, заборонено Міжрегіональному головному управлінню ДФС Центральному офісу з обслуговування великих платників податків вчиняти дії, спрямовані на відмову в реєстрації (прийнятті) та відмову у визнанні направлених підприємству податкових накладних, податкової звітності засобами електронного зв`язку в електронній формі до набрання законної сили рішенням суду по даній справі. Ухвала містить імператив щодо негайного її виконання.

Дану ухвалу суду Міжрегіональне головне управління ДФС Центральний офіс з обслуговування великих платників податків отримало 07.07.2016, проте з боку посадових осіб ДФС вона умисно не виконується. Таке невиконання призвело до істотної шкоди для підприємства, бо відмова у реєстрації навіть однієї із податкових накладних у 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

В судове засідання заявник не з`явився, представник останнього подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підкреслив, що доводи за скаргою підтримує в повному обсязі.

Особа, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання свого представника не направила, подала письмові заперечення, з яких вбачається, що розслідування злочинів, передбачених ст.ст. 366, 382 КК України не віднесено до підслідності детективів НАБУ.

Щодо ст.364 КК України, то детективи не вбачають ознак даного кримінального правопорушення в поданій заяві, акцентує увагу на відсутність зазначення в даній заяві про злочин жодних об`єктивних даних.

Дослідивши скаргу та подані заперечення, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 20.07.2016 представник ТОВ «ВТОРМЕТЕКСПЕРТ» звернувся із «завою про вчинення кримінального правопорушення» до НАБУ.

Так, відповідно до положення ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Стаття 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття, в даному випадку детективів НАБУ. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.
Закон не покладає на заявника обов`язок з достовірністю наводити у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення усі елементи складу злочину, достатньо даних про об`єктивні ознаки злочину.

В своїй заяві, зміст якої детально наведений судом вище, зазначено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами, попередню правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, тобто вказані відомості, які є достатніми для внесення відповідних відомостей до ЄРДР ( ч. 5 ст. 214 КПК України)

Зважаючи на викладене, вимога заявника щодо зобов`язання уповноважених осіб НАБУ внести до ЄРДР відомості за його заявою про кримінальне правопорушення є обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - задовольнити.
Визнати незаконною бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за її заявою від 20.07.2016 про кримінальні правопорушення.

Зобов`язати детективів Національного антикорупційного бюро України внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 , яка діяла в інтересах ТОВ «ВТОРМЕТЕКСПЕРТ», від 20.07.2016 в частині ймовірного вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами Офісу великих платників податків ДФС (раніше Міжрегіонального головного управління ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників податків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1