Справа № 536/1757/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

16 жовтня 2016 року, приблизно о 19 годині, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебував на території ремонтних майстерень (СТО) ПП « ОСОБА_12 », розташованих по вулиці Індустріальній, 2, у селі Піщане Кременчуцького району, де вживав алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем «Mersedes-Benz» Sprinter 210», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на території вищевказаних майстерень та належним користувачем якого є ОСОБА_9 , а власником є ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій умисел на незаконне заволодіння автомобілем «Mersedes-Benz» Sprinter 210», державний номерний знак НОМЕР_1 з метою використання його для поїздки в місто Кременчук у власних справах, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_6 всупереч волі власника автомобіля ОСОБА_4 та належного користувача ОСОБА_9 , без дозволу останніх, не маючи ні дійсного, ні уявного права на користування автомобілем «Mersedes-Benz» Sprinter 210», взяв ключі від автомобіля, які залишив ОСОБА_9 на столі кімнати приміщення ПП « ОСОБА_12 ».

Заволодівши непомітно для інших осіб ключами від автомобіля, ОСОБА_13 , продовжуючи свій умисел, відчинив водійські двері кабіни автомобіля «Mersedes-Benz» Sprinter 210», державний номерний знак НОМЕР_1 та проник в середину салону, сів за кермо, завів його двигун та виїхав з території ПП « ОСОБА_12 » і поїхав в місто Кременчук Полтавської області, тим самим умисно та протиправно, всупереч волі власника та користувача, незаконно заволодів вказаним автомобілем.

Керуючи автомобілем «Mersedes-Benz» Sprinter 210», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 в місті Кременчуці по проспекту Свободи не впорався з керуванням та допустив наїзд на електроопору №283, розташовану поблизу перехрестя проспекту Свободи та вулиці Московської, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи №136-16 від 24 жовтня 2016 року в результаті злочинних дій ОСОБА_14 власнику автомобіля «Mersedes-Benz» Sprinter 210», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 була завдана майнова шкода на суму 168 520,45 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 статті 289 КК України визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілого.

Фактичні обставини справи, як обвинуваченим, так ніким з інших учасників судового розгляду не оспорюються, а тому докази за згодою учасників судового розгляду не досліджувалися судом відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 статті 289 КК України, оскільки він вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до статті 12 КК України за класифікацією є злочином тяжким, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, думку потерпілого, який просив призначити максимально суворе покарання обвинуваченому, так як шкода відповідачем йому не відшкодована.

ОСОБА_6 раніше не був судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у скоєному, є молодою людиною, відомості про наявність у обвинуваченого майна на праві власності у справі відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 є повне визнання ним своєї вини, щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує його покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Статттею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі Бакланов проти Росії (рішення від 09 червня 2005 року), як і у справі Фрізен проти Росії (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини вказав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У справі Ізмайлов проти Росії (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд зазначив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

За таких обставин ОСОБА_6 має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів у виді позбавлення волі без конфіскації майна, зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, зважаючи, що його виправлення можливе без реального відбування покарання.

У вказаному провадженні потерпілим ОСОБА_4 до відповідача ОСОБА_6 був пред`явлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди в сумі 168 520,45 гривень, 900 гривень витрат, пов`язаних з оплатою проведення експертного автотоварознавчого дослідження, 5000 гривень витрат на правову допомогу та моральної шкоди в сумі 10 000 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав частково та просив стягнути з відповідача ОСОБА_6 моральну шкоди в сумі 5 000 гривень, а решту позовних вимог підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6 уточнений позов визнав повністю та пояснив, що працевлаштується і буде відшкодовувати цивільний позов.

Позовна вимога потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 168 520,45 гривень обґрунтована і підтверджена належними доказами у кримінальному провадженні, визнана відповідачем в силу ч.3 статті 349 КПК України, а тому з підстав статей 16,22,1166 Цивільного кодексу України підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вимога про стягнення процесуальних витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 5 000 гривень та 900 гривень на оплату експертного автотоварознавчого дослідження документально підтверджені, повністю визнані відповідачем, а тому з підстав статей 118,120,124,126 КПК України підлягає задоволенню.

Ураховуючи моральні страждання, які ОСОБА_4 зазнав у зв`язку з незаконним заволодінням його транспортного засобу та пошкодженням його майна, які виразились у емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях, порушенні його установленого укладу життя, вказаних позивачем у позовній заяві та у судовому засіданні обґрунтувань моральної шкоди, суд, зробивши свою оцінку на справедливій основі, як того вимагає стаття 23 ЦК України, виходячи з засад розумності та справедливості, визначає розмір грошової компенсації моральної шкоди, яка має бути відшкодована на користь позивача на підставі статті 1167 Цивільного кодексу України, у сумі 5 000 гривень, яка є погодженою сторонами, реальною компенсацією завданої позивачу моральної шкоди відповідно до встановлених судом обставин кримінального провадження. Тому і ця позовна вимога про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Відповідно до роз`яснення абзацу 3 пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року з внесеними змінами постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 127, 129, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 289 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та з покладенням відповідно до статті 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації, як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в сумі 168 520 гривень 45 копійок, процесуальні витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 5 000 гривень, витрати, пов`язані з оплатою проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 900 гривень та моральну шкоду в сумі 5 000 гривень, а всього 179 420 (сто сімдесят дев`ять тисяч чотириста двадцять) гривень 45 копійок.

Речовий доказ: автомобіль «Mersedes-Benz» Sprinter 210», державний номерний знак НОМЕР_1 залишити за належністю законному володільцю ОСОБА_4 , а після відшкодування йому шкоди відповідачем в повному обсязі за цивільним позовом зобов`язати ОСОБА_4 передати цей пошкоджений автомобіль ОСОБА_6 на його вимогу.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення учасниками судового провадження через Кременчуцький районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1