ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/122/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" березня 2016 р.
Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000330 від 14.01.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Києва, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, на утриманні має малолітню дитину 2015 року народження, працюючого логістом в ФОП « ОСОБА_5 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, незаконно виготовив та почав зберігати з метою збуту психотропну речовину амфетамін. Після чого, 24 лютого 2015 року ОСОБА_4 в період часу з 22 години 00 хвилин по 22 годину 50 хвилин, перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 23, незаконно збув ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) психотропну речовину амфетамін, що знаходився в прозорому поліетиленовому пакетику з пазовим замком, за грошові кошти в сумі 800 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, повторно незаконно виготовив та почав зберігати з метою збуту психотропну речовину амфетамін. Після чого, ОСОБА_4 4 березня 2015 року в період часу з 21 години 45 хвилин до 22 години 23 хвилин, перебуваючи за адресою м. Київ, просп. Оболонський, 26 повторно незаконно збув ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) психотропну речовину амфетамін, що знаходилась в згортку фольги, за грошові кошти 1200 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, повторно незаконно виготовив та почав зберігати з метою збуту психотропну речовину амфетамін. Після чого, ОСОБА_4 17 березня 2015 року в період часу з 22 години 00 хвилин до 22 години 49 хвилин, перебуваючи за адресою м. Київ, Дніпровська Набережна, 23, повторно незаконно збув ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) психотропну речовину амфетамін, що знаходилась в згортку фольги, за грошові кошти 1200 гривень.

Цього ж дня о 23 годині 45 хвилин за адресою: м. Київ, Дніпровська Набережна, 23, працівникам міліції було затримано ОСОБА_4 , у якого під час поверхневого огляду в присутності двох понятих було вилучено п`ять згортків фольги, в середині яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яку ОСОБА_4 , зберігав при собі з метою збуту. Амфетамін, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1298 від 2 грудня 2009) «Список №2 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці 2», є психотропною речовино, обіг яких заборонено.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчинених злочинах, щиро розкаявся та суду показав, що у жовтні 2014 року його звільнили з роботи і йому потрібні були гроші. В інтернеті він знайшов відео як виготовляється наркотичний засіб, замовив інгредієнти та виготовив його сам. Після чого, ОСОБА_4 зателефонував його наглядно знайомий та запропонував придбати цей наркотик у нього. На що ОСОБА_4 погодився, так як перебував у скрутному матеріальному становищі. Перший раз обвинувачений продав наркотики 24.02.2015 року за 800 гривень, 04.03.2015 року другий раз і 17.03.2015 року третій раз продав за 1200 гривень. Наркотичний засіб ОСОБА_4 продавав тільки своєму знайомому. Обвинувачений просив суворо його не карати, дати можливість виправитись і розпочати нове життя.

Показання обвинуваченого є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та у повторному незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропної речовини та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 307 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 одружений (а.с.144), має на утриманні неповнолітню дитину (а.с. 143) та його дружина ОСОБА_11 згідно даних медичної документації перебуває у стані вагітності (а.с. 166). Відповідно до положень ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання, суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті. Відтак, наведені обставини, суд, керуючись вказаними вимогами кримінального закону визнає такими, що пом`якшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання зі змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які кримінальний закон відносить до тяжких, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які його обтяжують, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 є особою судимість якої відповідно до ст. 89 КК України погашено, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра (а.с. 140-141), формально позитивно характеризується за місцем реєстрації (а.с. 142), позитивно характеризується за місцем проходження військової служби (а.с. 146-147).

Беручи до уваги наведене, а також згідно з приписами ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Враховуючи наявність двох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, виключно позитивні характеристики про його особу, позитивну посткримінальну поведінку, а саме працевлаштованість останнього (а.с.163-165), стану здоров`я його матері (а.с. 148-150), усвідомлення протиправності своєї злочинної поведінки та наміру в подальшому суворо дотримуватись закону, які на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд вважає за можливе, призначити покарання ОСОБА_4 , нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 307 КК України, згідно з ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його приватною власністю, яке на думку суду, не становитиме особистого надмірного тягаря для обвинуваченого в контексті рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року).
З урахуванням вчинення обвинуваченим сукупності злочинів, остаточне покарання необхідно призначити відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Водночас, наявність корисливого мотиву вчинених злочинів та їх підвищена суспільна небезпека, кількість злочинних епізодів, не зайнятість суспільно корисною працею на момент скоєння злочинів, дають підстави суду вважати, що виключно реальне відбуття покарання ОСОБА_4 є пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та попередження нових злочинів.

Також, суд вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати, які складаються з розміру витрат на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 307 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його приватною власністю.
За сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його приватною власністю.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши в цей строк термін досудового тримання під вартою з 18 березня 2015 року по 19 березня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: психотропну речовину амфетамін (а.с.124, 130, 136, 136-а) знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 4154 гривні 94 копійки на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді застави.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: