Провадження № 1-кп/760/879/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000241 від 11.01.2016р. укладену між прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 та обвинуваченим
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем Грузії, громадянином Грузії, освіта вища, розлученого, діти дорослі, офіційно не працюючого, тимчасова реєстрація за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,-
за участю сторін та інших учасників кримінального провадження
-//- прокурора - ОСОБА_5
-//- захисника - ОСОБА_6
-//- перекладача - ОСОБА_7
-//- обвинуваченого - ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , перебуваючи на території України, для реєстрації місця проживання був зобов`язаний в установленому порядку звернутися у територіальний підрозділ ДМС з поданням необхідних для цього документів, які вказані у наказі МВС України №1077 «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів» від 22.11.2012р., але не маючи мети офіційно в установленому порядку реєструвати місце проживання, у нього виникла мета на внесення неправдивої інформації про продовження терміну перебування в Україні шляхом проставлення в свій вид на проживання в Україні штампа про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 .
20.01.2015р. у ОСОБА_4 , який мав бажання зареєструватися в Україні, не маючи можливості це зробити на законних підставах, виник умисел на постановку в документі відбитку підробленого штампа реєстрації.
Реалізуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 за допомогою всесвітньої мережі Інтернет на веб-ресурсі знайшов необхідне оголошення та його адресу.
Далі, зустрівшись на вул.Сім`ї Сосніних в м. Києві з метою постановки в документі відбитків реєстрації з невстановленою досудовим слідством особою на ім`я ОСОБА_8 , домовився з нею про підробку посвідки на тимчасове його проживання на території України, передавши їй грошові кошти в сумі 2500 грн.
Після цього невстановлена досудовим слідством особа у встановлений час та місце підробила відбиток штампа, заповнивши місце реєстрації, тим самим підробила документ.
І 21.01.2015р. ОСОБА_4 , зустрівшись з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_8 по вул.Сім`ї Сосніних в м.Києві, де остання повернула ОСОБА_9 посвідку на тимчасове проживання на території України, в якій був зазначений вид на проживання серії НОМЕР_1 на його ім`я, з проставленим на сторінці №5 підробленим відбитком штампу про місце його проживання за адресою: АДРЕСА_3 , яку він залишив при собі з метою подальшого використання підробленого документу.
І у подальшому ОСОБА_4 в період часу з 21.01.2015р. по 11.01.2016р., перебуваючи на території України використовував вид на проживання в Україні серії ТР №102327, виданий на його ім`я з підробленим штампом про місце реєстрації в АДРЕСА_3 .
11.01.2016р. ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_4 , звернувся до ДМС Солом`янського району м.Києва з метою продовжити дозвіл на проживання на території України, де працівниками ДМС було виявлено підроблений штамп місця реєстрації.
Згідно довідки начальника Соломянського РВ ГУ ДМС України в м.Києві, довідки житлово-будівельного кооперативу «Медик-2» за №89 від 23.03.2016р. ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрованим не значиться.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразились у пособництві в підробці документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою та у використанні завідомо підробленого документа, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.
Під час досудового розслідування між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, зі змісту якої вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в цих діяннях, і під час судового провадження.
Крім того, під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили останньому міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі шістдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказував, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.
Враховуючи вищевикладене, суд переконався, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим може бути затверджена.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а кримінальні правопорушення, які вчинив обвинувачений ОСОБА_4 згідно ст.12 КК України відносяться до категорії невеликої тяжкості.
Як убачається зі змісту наданої суду угоди про визнання винуватості від 29.04.2016 року, вона відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України і зрозумів, роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а саме: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких його обвинувачують, має право мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, а також характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження судом угоди, передбачені п.п.3-4 ч.4 ст.474 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Згідно ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Керуючись ч.1 ст.314, ч.4 ст.469, ст.ст.472, 473 ч.2, п.п.1, 3, 4 ч.4 ст.474, ст.475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.04.2016 року у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000241 від 11.01.2016 року, укладену між прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (510 грн.);
- за ч.4 ст.358 КК України 30 (тридцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (510 грн.)
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом повного складання покарань, призначити ОСОБА_4 покарання 60 (шістдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1020 грн.).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам провадження, що згідно ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким була затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.389-1 КК України.
Суддя: