Справа № 1819/3720/12 р.
Провадження № 1/1819/271/12 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2012 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Лєвші С.Л.,

з участю секретаря Щербань С.О.,

прокурора Тимченко А.А.,

потерпілої ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

підсудного ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, військовозобовязаного, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

- 29.06.1996 року Шосткинським міським судом Сумської області за ч. 4 ст. 81, ч. 3 ст. 82, ст. 42, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна з іспитовим строком на 1 рік;

- 31.01.1997 року Шосткинським міським судом Сумської області за ч. 3 ст. 206, ст. 43 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 12.05.2003 року Шосткинським міським судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 ч. 2 ст. 15 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців;

- 17.06.2003 року Шосткинським міським судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 8 місяців;

- 08.06.2006 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;

- 19.05.2011 року Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 342 КК України до обмеження волі строком на 1 рік 2 місяці, звільнився 10.06.2011 року по відбуттю строку покарання,

- у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2012 року біля 23 години 50 хвилин ОСОБА_3, діючи повторно, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, маючи умисел на відкрите, з корисливих мотивів, викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоровя особи, та з погрозою застосування такого насильства, поєднаного з проникненням у житло, вирішив заволодіти майном ОСОБА_1, у якої раніше був вдома, тому що там разом з останньою мешкала його знайома Гриценко Є,О., достовірно знаючи при цьому, що ОСОБА_1 в той час знаходилась у квартирі одна та розуміючи, що вона не зможе чинити йому опір.

Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 підійшов до квартири №46, яка розташована в будинку №17 по вул. Робоча у м. Шостка, де мешкає ОСОБА_1 та подзвонив у двері. Коли ОСОБА_1 відчинила вхідні двері своєї квартири, ОСОБА_3 наніс удар рукою в область голови останньої, від чого вона впала на підлогу. Не зупиняючись на досягнутому, переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_3 увійшов до даної квартири та зачинив за собою двері, а потім підійшовши до ОСОБА_1 взяв її своєю рукою за шию ззаду та піднявши її з підлоги завів ОСОБА_1 до кімнати. Знаходячись в кімнаті, ОСОБА_3 наніс рукою біля 2-3 ударів ОСОБА_1 в обличчя, та почав вимагати у останньої передачі йому банківської картки, погрожуючи фізичною розправою. Побоюючись за своє життя та здоровя ОСОБА_1 опору ОСОБА_3 не чинила взяла у руки свою сумку, в якій знаходились банківські картки та інше майно та передала ОСОБА_3, який почав виходити з кімнати. Коли ОСОБА_1 намагаючись залишити своє майно ухватилась руками за ручку сумки та стала говорити ОСОБА_3, щоб той залишив її майно, ОСОБА_3 на її вимоги не відреагував, продовжуючи свої злочинні дії вирвавши сумку з рук потерпілої, таким чином заволодів наступним майном, що належить ОСОБА_1, а саме: грошима в сумі 40 грн., а також сумкою з замінника шкіри, гаманцем шкіряним, окулярами, чохлом для окулярів, двома банківськими картками «ПриватБанка», металевим ланцюгом з іконкою «Миколи Чудотворця», які не представляють для потерпілої матеріальної цінності, а також документами на імя ОСОБА_1 - паспортом громадянина України, пенсійним посвідченням, ідентифікаційним кодом, про наявність яких він не був обізнаний, чим спричинив їй матеріальну шкоду на загальну суму 40 грн.

В результаті свої злочинних дії ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді: синців на віках правого ока (2), в області лобу справа над бровою, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Після цього з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та показав, що 01 травня 2012 року біля 23 години 50 хвилин підійшов до квартири №46, яка розташована в будинку №17 по вул. Робоча у м. Шостка, де мешкає ОСОБА_1 та подзвонив у двері. Коли ОСОБА_1 відчинила вхідні двері своєї квартири, ОСОБА_3 наніс удар рукою в область голови останньої та зайшов до квартири. Після цього, завів потерпілу до кімнати де вдарив її та почав вимагати банківську картку, погрожуючи фізичною розправою. Таким чином заволодів сумкою потерпілої, в якій знаходились гроші та інші речі. Після цього вийшов із квартири та через деякий час біля банкомату був затриманий працівниками міліції. Щиро розкаюється у вчиненому злочині, просить суворо не карати та дати йому шанс виправитися. Обіцяє не вчиняти подібного. Заявлений цивільний позов визнав в повному обсязі.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого та погрозою застосування такого насильства, поєднаного із проникненням у житло.

Призначаючи підсудному ОСОБА_3 міру покарання, суд визнає згідно із ст. 66 КК України обставини, які помякшують покарання: повне визнання підсудним своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_3, відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів, вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ст. 12 КК України даний злочин відноситься до тяжких злочинів.

Враховуючи особу підсудного ОСОБА_3, ступінь тяжкості скоєного злочину, помякшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Разом з тим суд враховує, що підсудний ОСОБА_3 повністю визнав свою вину та повністю відшкодував потерпілому спричинену злочином матеріальну шкоду і ці обставини на думку суду помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи винного, суд вважає за можливе, призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 186 КК України нижче від найнижчої межі, ніж встановлено санкцією даної статті, застосувавши ст. 69 КК України у виді обмеження волі.

Відповідно до ч.2 ст.57 КВК України після набрання вироком законної сили, засудженого ОСОБА_3 до місця відбування покарання, необхідно направити в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши його з під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, засудженому до обмеження волі ОСОБА_3, час його перебування під вартою, необхідно зарахувати в строк відбування покарання, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

По справі заявлений цивільний позов про стягнення з підсудного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 40 гривень заподіяної матеріальної шкоди та 5000 гривень заподіяної моральної шкоди.

За встановлених під час розгляду справи обставин та відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України даний цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди не підлягає до задоволення, оскільки, відповідно до заяви ОСОБА_1 від 23 серпня 2012 року останній відшкодовано 40 гривень матеріальної шкоди, тому суд вважає, що у звязку із повним відшкодуванням матеріальної шкоди причиненої злочином, в задоволенні цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди слід відмовити.

Крім того, з врахуванням положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України суд знаходить підстави для часткового задоволення позову ОСОБА_1 про відшкодування завданої злочином моральної шкоди. Беручи до уваги характер і тривалість її страждань, оскільки, до неї було застосовано насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілої, а також враховуючи, що згідно її заяви від 23.08.2012 року їй відшкодовано 150 гривень моральної шкоди, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює моральну шкоду у 4850 гривень, які підлягають стягненню із підсудного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1.

Питання речових доказів вирішити у відповідності з ст. 81 КПК України.

Відповідно до ст. 93 КПК України, з підсудного ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ УМВС України в Сумській області необхідно стягнути судові витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи від 14.05.2012 року за №106 у розмірі 588 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді обмеження волі на строк чотири роки шість місяців.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 02 травня 2012 року.

Відповідно до ч.2 ст.57 КВК України після набрання вироком законної сили, засудженого ОСОБА_3 до місця відбування покарання, направити в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши його з під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, засудженому до обмеження волі ОСОБА_3, час його перебування під вартою, зарахувати в строк відбування покарання, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4850 (чотири тисячі вісімсот пятдесят) гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області судові витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи від 14.05.2012 року за №106 у розмірі 588 гривень 00 копійок.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

- грошові кошти в сумі 194 (сто девяносто чотири) гривні 15 копійок, що належать ОСОБА_3 та знаходяться на депозитному рахунку Шосткинського МВ (по обслуговуванню м. Шостка та Шосткинського району) УМВС України в Сумській області повернути ОСОБА_3 як законному володільцю;

- сумку жіночу чорного кольору, окуляри, чохол для окулярів, металевий ланцюг з іконкою, паспорт на імя ОСОБА_1, ідентифікаційний код на імя ОСОБА_1, пенсійне посвідчення на імя ОСОБА_1, ручку від сумки, гаманець шкіряний, обкладинку для паспорта, банківську картку «ПриватБанк Кредитна», що належать ОСОБА_1 та передані їй на зберігання, залишити у ОСОБА_1 як законного володільця.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_4