05.02.2016 Справа № 756/1344/16-к
№ 1-кп/756/275/16
№ 756/1344/16-к

В И Р О К
Іменем України
05 лютого 2016 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006590 від 12.07.2015 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-14.01.2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 189 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;
-02.08.2010 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;
-14.01.2011 року Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;
-28.09.2015 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
20 червня 2015 року приблизно о 13-ій годині 50 хвилин, ОСОБА_3 перебував за адресою: м. Київ, вул. Скляренка, 5, поблизу будівельного магазину «ОЛДІ». В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме майна, яке належить ТОВ «Торгівельно-будівельний дім «ОЛДІ», код . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 20.06.2015 року приблизно о 14-й годині зайшов до будівельного магазину «ОЛДІ», що за адресою: м. Київ, вул. Скляренка, 5, де повторно, таємно, шляхом вільного доступу, умисно, з корисливих мотивів, задля власного збагачення, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись у приміщенні вказаного магазину, таємно викрав з полиць наступний товар: секатор площинний «Пелікан» з діаметром зрізу 25 мм у кількості 4 штук, вартістю 183 грн. 25 коп. за 1 одиницю (без урахування ПДВ), загальною вартістю 733 грн. (без урахування ПДВ).
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 знаходячись у приміщенні вказаного магазину, заховав викрадений товар у піджак, який знаходився при ньому. Після чого, ОСОБА_3 , не розрахувавшись за вказаний товар, пройшов повз сигнальні рамки, якими обладнаний магазин «ОЛДІ», та направився у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Внаслідок вчинення вищезазначених злочинних дій, ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду ТОВ «Торговельно-будівельний дім «ОЛДІ», код , на загальну суму 733 грн. (без урахування ПДВ).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні крадіжки вищевказаного товару, належного ТОВ «Торговельно-будівельний дім «ОЛДІ», за викладених вище обставин визнав повністю, розкаявся та підтвердив час, місце, спосіб крадіжки. Мотивом крадіжки ОСОБА_3 зазначив необхідність забезпечення вагітної на той час цивільної дружини необхідними ліками, оскільки на роботу з минулими судимостями його не брали. Назву викраденого товару, його кількість та ціну обвинувачений не оспорює.
Обвинувачений ОСОБА_3 показав під час судового розгляду, що дійсно 20 червня 2015 року близько 14-ї години він зайшов до будівельного магазину «ОЛДІ», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Скляренка, 5, взяв з полиць 4 секатори, заховав у піджак, в який був одягнений, та, не розрахувавшись за вказаний товар, пройшов повз сигнальні рамки, якими обладнаний магазин «ОЛДІ», та пішов додому, розпорядившись у подальшому вказаними речами на власний розсуд. При виході з магазину з викраденим майном його ніхто не зупиняв. Проте, згодом, коли він наступного разу прийшов до цього ж магазину, то відразу ж був зупинений охоронцями, відведений до їх службового приміщення, куди зразу ж були викладені працівники поліції. Виявилося, що внутрішні камери відеоспостереження магазину зафіксували його під час вчинення ним 20.06.2015 року близько 14 години крадіжки чотирьох секаторів. Вкрадені секатори він магазину не повертав, оскільки ці інструменти вже були у використанні.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин події та обставин цивільного позову, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відносить до злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, розмір шкоди, спричиненої злочином.
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_3 характеризується формально позитивно, не працюючий, не одружений, проте має новонароджену доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів. Останній вирок щодо ОСОБА_3 винесено 28.09.2015 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_3 було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
Кримінальне правопорушення, яке є предметом розгляду у даному кримінальному провадженні, вчинене обвинуваченим до винесення попереднього вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року, строк відбування покарання за яким відраховується ОСОБА_3 з 16.09.2015 року та який, вже відбуваючи покарання за попереднім вироком, до цього часу перебуває в установі попереднього ув`язнення у зв`язку з участю у розгляді даного кримінального провадження.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та даних про особу винного, його перевиховання та виправлення можливі лише в умовах ізоляції від суспільства, однак, можуть бути досягнуті при призначенні покарання не в максимальних межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
При цьому у порядку ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах 1 3 ст. 70 КК України, суд має призначити покарання за сукупністю злочинів з врахуваннямвироку Солом`янського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року, призначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів, та зарахувавши покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст. 72 КК України, викладена Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 р. за № 842 - VІІІ. Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази суду не надавалися та судом не досліджувалися.
Цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Питання запобіжного заходу у період набрання вироком законної сили судом не вирішується, оскільки у даному кримінальному провадженні запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
За правилами ч. 4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 1 рік 10 місяців.
Початок перебігу строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 16 вересня 2015 року.

Зарахувати ОСОБА_3 в остаточно призначений строк покарання частково відбуте ним покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року у період з 16 вересня 2015 року по 5 лютого 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, з моменту отримання копії вироку у той же строк.

Суддя