йСправа № 304/643/15-к Провадження № 1-кп/304/25/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000032 по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перечин Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, інваліда ІІІ групи, непрацюючого, перебуває у цивільному шлюбі (має на утриманні малолітню дитину), українця, громадянина України, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

26 березня 2015 року близько 13.00 - 14.00 год. обвинувачений ОСОБА_7 , попередньо вступивши у злочинну змову з громадянином Пакистану ОСОБА_8 , який проживає на території України, з метою незаконного переправлення одного громадянина Пакистану ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ) та трьох громадян Афганістану ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 Razaq), ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ) та ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ) через державний кордон України у Словацьку Республіку, прибув на автомобілі служби таксі «Смарт», марки «ВАЗ 2106», д/н НОМЕР_1 , яким керував його знайомий ОСОБА_17 , до м. Чернівці, де з допомогою ОСОБА_8 та ОСОБА_18 , розмістив вказаних чотирьох нелегальних мігрантів на задньому сидінні автомобіля та доставив їх до місця свого проживання в АДРЕСА_1 . В подальшому, 27 березня 2015 року близько 22.00 год., обвинувачений ОСОБА_7 на власному автомобілі марки «Део Леганза», н/з НОМЕР_2 , доставив вказаних чотирьох нелегальних мігрантів до прилеглого до лінії державного українсько-словацького кордону села Новоселиця Перечинського району та передав за попередньою злочинною домовленістю ОСОБА_19 , який наступного дня 28 березня 2015 року близько 06.00 07.00 год. ранку здійснив їх таємний супровід та сприяв у подоланні паркану загороджувальних інженерно-технічних споруд державного кордону України із Словацькою Республікою на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також вказав необхідний напрямок руху на територію Словацької Республіки, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 332 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що приблизно в першій половині березня 2015 року, знайомий сказав йому, що чоловік на ім`я « ОСОБА_20 » пропонував зайнятися незаконним переправлянням людей через державний кордон у Словаччину та дав йому телефон так званого «Петі». Як він згодом дізнався це був ОСОБА_21 . Десь наприкінці місяця ОСОБА_22 подзвонив йому та сказав, що є люди і що їх треба забрати з м. Чернівці та доставити на Закарпаття. Тоді він вирішив, що підшукає водія, з яким поїде до м. Чернівці і з цією метою зателефонував знайомому таксисту на ім`я ОСОБА_23 та домовився про поїздку, сказавши, що має забрати звідти знайомих. Про те, що буде забирати людей для їх незаконного переправляння через державний кордон України ОСОБА_24 він нічого не казав. Так, 26 березня 2015 року вони приїхали до м. Чернівці, де на залізничному вокзалі він зустрівся з чоловіком на ім`я « ОСОБА_20 », тобто ОСОБА_22 та підібрав одного з громадян Пакистану, який також їхав з ним на Закарпаття. Після цього вони направилися до ринку м. Чернівці, який називається «Калинівський», де ОСОБА_22 разом з ОСОБА_25 посадили до них в автомобіль ще трьох громадян Афганістану та наказали з їм з ОСОБА_26 з ними не спілкуватися. Виїхавши з ринку вони через м.Івано-Франківськ поїхали в напрямку Закарпаття в с. Зарічево Перечинського району, де він розмістив нелегальних мігрантів у своєму будинку, в якому проживає разом з сім`єю. Вони пробули у нього до наступного дня, коли він домовився із знайомим йому чоловіком ОСОБА_27 про їх переправлення через кордон. Вони з ОСОБА_28 домовилися, що він повезе нелегальних мігрантів на своєму автомобілі до с. Новоселиця Перечинського району. Так, 27 березня 2015 року, ОСОБА_29 зателефонував йому та сказав, щоб він привіз людей до будинку його батьків в с. Новоселиця коли стемніє. Тоді ввечері він перевіз мігрантів на своєму автомобілі «Део Леганза» до с. Новоселиця, де вони з ОСОБА_28 розмістили їх у будинку його батьків. Крім цього, вони з ОСОБА_28 домовилися, що наступного дня рано-вранці той виведе мігрантів з будинку та проведе їх до кордону, допоможе їм пройти через паркан та покаже, в якому напрямку рухатися, а після цього він за ним приїде та відвезе його на роботу в с. Зарічево. Однак, наступного дня близько обіду йому зателефонував «Петя» та сказав, що його люди заблукали, а пізніше повідомив, що їх затримали прикордонники. Просив суворо його не карати, оскільки злочин вчинив вперше та зобов`язується більше не порушувати закон.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 332 КК України, як організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб щодо кількох осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_7 за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше та внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, а також те, що ОСОБА_7 є інвалідом ІІІ групи.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не знаходить.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, обвинуваченому ОСОБА_7 для його виправлення і попередження нових злочинів слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Разом з цим, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який визнав свою вину, з`явився до слідчого із зізнанням, вчинив злочин вперше, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні малолітню доньку та позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем реєстрації, а також з врахуванням позиції прокурора, який просив застосувати до обвинуваченого звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе без відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.

Санкцією ч. 2 ст. 332 КК України передбачено також конфіскацію транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

У кримінальному провадженні речовими доказами визнані три мобільні телефони, що стверджується постановою про приєднання предметів до провадження як речових доказів від 15 травня 2015 року, а тому такі, як засоби вчинення злочину, підлягають обов`язковій конфіскації.

Разом з цим, такий засіб вчинення кримінального правопорушення як транспортний засіб марки «Део Леганза», н/з НОМЕР_2 , що використовувався ОСОБА_7 для перевезення нелегальних мігрантів у ході організації їх незаконного переправлення через державний кордон України в Словацьку Республіку, досудовим слідством не встановлено, речовим доказом не визнано, а тому відсутні передбачені ч. 2 ст. 332 КК України підстави для його конфіскації.

Що ж до позбавлення ОСОБА_7 права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, то таке додаткове покарання до нього не застосовуватиметься, оскільки на час вчинення злочину він не обіймав посаду, не займався діяльністю, що пов`язана з вчиненим ним злочином, а взагалі був непрацюючим.

Строк застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту закінчився 26 червня 2015 року.

Питання речових доказів вирішуватиметься в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази по справі, а саме мобільні телефони: марки «Fly», моделі DS 125, з подвійним ІМЕІ-кодом: ІМЕІ НОМЕР_3 та ІМЕІ 2 НОМЕР_4 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС», телефонний номер НОМЕР_5 ; марки «NOKIA», моделі N 1020, з подвійним ІМЕІ-кодом: ІМЕІ НОМЕР_6 та ІМЕІ 2 НОМЕР_7 , з двома сім-картками операторів мобільного зв`язку «МТС», телефонний номер НОМЕР_8 та «Life», телефонний номер НОМЕР_9 ; марки «NOKIA», моделі 101, з подвійним ІМЕІ-кодом: ІМЕІ НОМЕР_10 та ІМЕІ 2 НОМЕР_11 , з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Life», телефонний номер НОМЕР_12 , які знаходяться при матеріалах кримінального провадження в пакеті № 1/032/2015 конфіскувати; а компакт-диски CD-R марки «Verbatim CD-R» з реєстраційним номером 12 від 23 квітня 2015 року, нетаємно, та реєстраційним номером 13 від 23 квітня 2015 року, нетаємно, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження при них зберігати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1