Справа № 202/7158/16-к
Провадження № 1-кс/0202/2195/2016
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

17 листопада 2016 року м. Дніпро
слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 листопада 2016 року за № 0002481, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2016 року до Індустріального відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що невідомі особи шляхом підробки документів на його квартиру АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом продали вказану квартиру, спричинивши йому значну майнову шкоду.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_6 показала, про те, що через мережу інтернет знайшла на сайті «ОЛХ» об`яву про продаж квартири, та відповідно зателефонувала за номером, який був вказаний на сайті. Так вона 29.09.2016 зустрілась з реєлтором та пройшла з ним до кв. АДРЕСА_1 , де подивилася квартиру для купівлі. Потім, домовилася зустрітися з власником та реєлтором для підписання попереднього договору та перегляду документів на квартиру. Того ж дня вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 зустрілася з реєлтором та особою, яка назвалася як ОСОБА_8 та який надав договір купівлі-продажу вказаної квартири між ним та ОСОБА_9 . При цьому вони заплатили завдаток та домовилися після того як сторона буде готова та збере всі документи укладати договір купівлі-продажу вказаної квартири. Так, 03.10.2016 вони знову зустрілися з власником та реєлторами з боку власника та з їх боку та заплатили за купівлю вказаної квартири гроші в сумі 15 000 доларів США. А відповідно з ОСОБА_10 уклали договір купівлі-продажу вказаної квартири. Після чого, стали мешкати у придбаній квартирі. В подальшому від сусідів дізналися, що власником квартири є жінка, яка померла у 2013 році та її син ОСОБА_5 . Тоді вони одразу звернулися до нотаріусу, який зробив їм витяг з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно, де був зазначений правочин купівлі продажу квартири між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у 2015 році. В той час як станом на 2015 рік ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були померлими.

Згідно показань ОСОБА_5 , про те, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності його матері ОСОБА_11 в якій він на теперішній час не мешкає. Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 його мати ОСОБА_11 померла та відповідно всі документи на вказану квартиру залишилися у нього. 27.09.2016 йому подзвонила сусідка та повідомила, що вхідні двері у вказану квартиру замінені та встановлено сигналізацію. Про що він повідомив у поліцію.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.11.2016, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу квартири між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Слідчий вказала, що є достатні підстави вважати, що кв. АДРЕСА_1 є доказом по вказаному кримінальному провадженню, оскільки була набута злочинним способом, а саме продана шляхом підробки документів та від імені осіб, які на момент вчинення правочину були померлими та з метою забезпечення збереження та запобігання подальших операцій з вказаним нерухомим майном.

16 листопада 2016 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна.
Дане клопотання, згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 16 листопада 2016 року.
В своєму клопотанні слідчий просить: накласти арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 з забороною права на відчуження та розпорядження вказаним майном.
Слідчий СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 клопотання підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.
Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Виходячи з вищевикладеного слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 з забороною права на відчуження та розпорядження вказаним майном.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1