В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.06.2016 Справа №607/10931/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , представниками потерпілого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0000074 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону від 13.05.2014 року),

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону від 13.05.2014 року), за наступних обставин:

11 травня 2007 року між ОСОБА_9 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі заступника директора Тернопільської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_10 було укладено кредитний договір №014/0025/82/31597 на суму 150 тисяч доларів США, що станом на момент укладення договору, згідно курсу Національного банку України, становило 757500,00 грн.

11 травня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №014/0025/82/31597 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі заступника директора Тернопільської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_10 та ОСОБА_9 укладено іпотечний договір, що був посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_11 . Згідно п. 1.2 іпотечного договору від 11 травня 2007 року, предметом іпотеки виступали: - житловий будинок з прибудовами та мансардою, загальною площею 328,0 кв.м. та житловою площею 176,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; - земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, площею 0,0550 гектарів, що знаходиться за адресою: Україна, Тернопільська область,Тернопільський район, село Підгороднє, кадастровий номер 02 0011033. Заставна вартість предмету іпотеки визначена сторонами у сумі 1511798,00 гривень.

Цього ж дня, 11 травня 2007 року, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_11 на підставі ст.73 Закону України «Про нотаріат» накладено заборону відчуження домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , які на праві власності належать ОСОБА_9 . Крім того, приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_11 11 травня 2007 року внесено відомості про об`єкти нерухомого майна, що виступили предметом іпотеки до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а відомості про укладення іпотечного договору між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі заступника директора Тернопільської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №014/0025/82/31597 до Державного реєстру іпотек.

11 травня 2007 року на підставі меморіального валютного ордеру №5/82/31957 в касі Тернопільської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_9 згідно кредитного договору №014/0025/82/31597 від 11 травня 2007 року, видано готівкові кошти в сумі 150 тисяч доларів США, що станом на 11.05.2007 року згідно курсу Національного банку України, становило 757500,00 грн.

У травні 2008 року, точної дати не встановлено, у, на той час, заступника директора Тернопільської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_6 винник злочинний умисел, направлений на складання та видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , у травні 2008 року, точної дати не встановлено, знаходячись у невстановленому слідстві місці, склав (виготовив) та підписав завідомо неправдивий документ (лист від 30.05.2008 року про погашення позики та повне виконання іпотекодавцем ОСОБА_9 своїх зобов`язань по кредитному договору) у якому просив зняти заборону на відчуження заставного майна - житлового будинку з прибудовами та мансардою, загальною площею 328,0 кв. м., житловою площею 176,1 кв.м., та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, площею 0,0550 гектарів, кадастровий номер 02 0011033, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ., оскільки ОСОБА_9 погашено позику та у повному обсязі виконано свої зобов`язання по кредитному договору, який містить інформацію, що повністю не відповідає дійсності.

Надалі, доводячи свій єдиний злочинний намір до кінця, направлений на службове підроблення, ОСОБА_6 , 30 травня 2008 року направився в офіс, за адресою АДРЕСА_3 до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_11 , де, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки особисто надав (видав) завідомо підроблений документ (лист від 30.05.2008 року про погашення позики та повне виконання іпотекодавцем ОСОБА_9 своїх зобов`язань по кредитному договору) приватному нотаріусу ОСОБА_11 , хоча достовірно знав, що ОСОБА_9 позику по кредитному договору не погашено і підстав для зняття заборон на відчуження майна належного ОСОБА_9 немає.

До листа ОСОБА_6 надав повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек та заяву про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна.

На підставі листа, підписаного заступником директора Тернопільської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_11 30 травня 2008 року було здійснено дії по зняттю заборони з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та вилучено іпотеку з Державного реєстру іпотек. Після чого, ОСОБА_9 реалізував зазначене майно на підставі договору купівлі-продажу від 30 травня 2008 року ОСОБА_12 .

Як наслідок, вивільнення з-під обтяження заставного майна фактично позбавило ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» передбаченого договором іпотеки права звернення стягнення на це майно, кредит залишився без основного забезпечення, а боржник не виконував зобов`язань щодо повного та своєчасного погашення суми кредитної заборгованості, що змусило до прийняття ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» умов позичальника, отримавши лише часткове погашення боргу за кредитним договором №014/0025/82/31597 та здійснивши прощення частини боргу.

За таких умов та обставин, лише 01.09.2014 року шляхом укладення договору про часткове прощення боргу, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» частково анульовано борг ОСОБА_9 у розмірі 2988707,16 гривень, з яких 51 тисяча доларів США (що станом на 01.09.2014 року згідно курсу Національного банку України, становило 668819,7 гривень) становила основну суму боргу неповернутого кредиту), а кредитний договір №014/0025/82/31597 припинив свою дію.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» спричинено шкоду у розмірі 51 тисячі доларів США (що станом на 01.09.2014 року згідно курсу Національного банку України, становило 668819,7 гривень) яка в 1098 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на 2014 рік, що є тяжким наслідком.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 , на думку сторони обвинувачення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону № 1261-VII від 13.05.2014) - складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки.

Проте, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно виправдати з наступних мотивів.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону від 13.05.2014 року), не визнав та суду пояснив, що ним дійсно підписувалися лист датований 30 травня 2008 року про погашення позики та повне виконання іпотекодавцем ОСОБА_9 своїх зобов`язань по кредитному договору адресований приватному нотаріусу ОСОБА_11 (надалі лист), повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек та заяву про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна. Проте, зважаючи на наявний в матеріалах нотаріуса ОСОБА_11 копії його паспорта, на підставі якого було встановлено його особу, для проведення зазначеної нотаріальної дії, дані документи могли бути надані нотаріусу не швидше ніж 01.12.2009 року, оскільки, наявна копія даного паспорта містить його фотографію у зв`язку із досягненням 45-річного віку, та була виготовлена 01.12.2009 року. У зв`язку із цим, вчинення нотаріусом ОСОБА_11 30.05.2008 року дій щодо зняття заборони з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та вилучення іпотеки з Державного реєстру іпотек, не могли бути вчинені за підписаними ним документами. Крім того, зазначає що вказані документи не містять необхідних реквізитів, а тому не є офіційними документами. Крім того, під час підписання зазначених документів в нього не було жодного злочинного умислу, злочинних мотивів чи мети. Крім того, він ніколи не перебував у приміщенні нотаріуса ОСОБА_11 , та ніколи не спілкувався із ОСОБА_9 чи ОСОБА_13 .

Допитаний в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 суду пояснив, що на момент відчуження об`єкту застави, який перебував на забезпечені кредитного договору, який надавався ОСОБА_9 був відчужений за заявою, яка подана ОСОБА_6 і порушення ним інструкції, які існували на момент подання даного листа. Дата погашення кредиту передбачалась кредитним договором до травня 2017 року. Крім нерухомості об`єктом забезпечення іпотеки також був автомобіль тягач «Вольво». Оскільки кредит не був погашений станом 30.05.2008 року, відтак підстав надати таку заяву щодо вивільнення об`єкта застави з під арешту обтяження не було підстав. Тому на момент звернення з такою заявою банку заподіяно збитків, які банк не міг собі повернути, оскільки маючи рішення Тернопільського міськрайонного суду від 12.04.2012 року, яким було задоволено заяву ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» і було встановлено стягнути солідарно з ОСОБА_9 , ОСОБА_14 заборгованість за кредитним договором, яка існувала станом на 2012 рік шляхом звернення стягнення в сумі 132811,19 доларів США, що в еквіваленті, згідно НБУ України становить 1 060 497,35 грн., з яких 61 251,62 доларів США заборгованість за кредитом, 28 181,64 долари США заборгованість по процентах, 43377,83 пеня за порушення строків сплати відсотків. Після отримання банком рішення суду та виконавчих листів, вони були направленні у відділ ДВС ТР для примусового виконання. Проте, 31.10.2013 року постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві виконавчий лист був повернутий стягувачеві, оскільки предмет застави, згідно рішення суду від 12.04.2012 року, був реалізований і вже не належав ОСОБА_9 , як заставодавцю про, що державним виконавцем було складено акт від 26.09.2013 року. Після чого, банк звернувся із заявою до правоохоронних органів про з`ясування вказаних обставин, оскільки виникли ризики не повернення кредитних коштів на предмет забезпечення кредитного договору. Погашення кредиту проводилось ОСОБА_9 , що підтверджується наданою довідкою та заявою потерпілого про погашення кредиту. Крім того, проводилось службове розслідування, результат якого йому на даний момент не відомий. ОСОБА_9 фактично сплачено 95527,59 доларів США, оскільки між ним та банком було досягнуто згоди часткового прощення боргу, йому прощалося 51000 доларів США, тому до сплати йому 44527,59 доларів США, які було сплачені. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором 51000 доларів США, це сума яку прощено, 29560,64 доларів США це сума, яку сплачено. Станом на даний час кредит повністю погашений, тіло кредиту погашене, сплачено відсотки, пеня погашена, про що була видана довідка. Претензій до обвинуваченого немає, подану заяву підтримує в повному обсязі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що дійсно брав в кредит гроші, даним питанням займався його зять - ОСОБА_13 . Договір купівлі-продажу 30.05.2008 року підписував, було відомо про непогашення в строк кредиту, оскільки не було коштів. В 2014 році підписував документи, які саме не пам`ятає. З ОСОБА_6 не знайомий, з будьякими питаннями до нього не звертався.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що в 2007 році оформлявся кредит на ОСОБА_9 в розмірі 150000 доларів США за курсом в межах 5,05 грн. за 1 долар США. Отримав кредит ОСОБА_9 в розмірі 150000 доларів США, крім того він мав зареєстровану нерухомість, яка знаходилась за адресою: с. Підгороднє Тернопільського району Тернопільської області та була заставою по кредитному договору. В 2008 році наступила криза, тому вони вирішили погасити кредит, продавши нерухоме майно, а саме незавершене будівництво будинку, знайшли клієнта, який погодився погасити кредит на суму 90000 доларів США. Оскільки ОСОБА_9 людина похилого віку всі домовленості і переговори проводив ним особисто. Він, ОСОБА_13 , пояснив керівнику банку, щоб зняти частково обтяження з будинку, і на непогашену суму боргу в той же день внесли під заставу автомобіль тягач «Вольво». В м. Теребовля він уклав договір застави в присутності ОСОБА_9 без нотаріального посвідчення. Зайшов до нотаріуса Брикси, в якої була папка документів, як йому пояснили їх принесли з юридичного відділу, в яких були документи про те, що знято обтяження та залишок боргу 41000 доларів США. Вилучені кошти за продаж нерухомості покупці принесли в Теребовлянське відділення «Райффайзен Банк Аваль», залишок кредиту станом на 01 вересня був повністю погашений. З ОСОБА_15 познайомився півтора місяця тому в залі судового засідання, візуально бачив раніше, особисто не знайомий, коли заходив в приймальню до ОСОБА_16 . З працівниками банку, а саме ОСОБА_16 обговорив, що із застави виводить один об`єкт і на залишок суми кредиту вводять інший об`єкт в цей же день. Погасив кредит 01.09.2014 року. ОСОБА_15 будьякого відношення до погашення кредиту ним чи ОСОБА_9 немає. Крім того зазначив, що працівники відділу оцінки майна банку оцінювали вартість вказаного автомобіля і він покривав суму кредиту. Пояснити не може, чому договір укладений у вересні 2009 року, оскільки договір укладався в той самий день, дати різні оскільки можливо в наданих документах не були прописані на момент укладення.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що в діях ОСОБА_15 корисливих цілей не вбачає. З 2001 по 2013 рік він, свідок, був начальником Теребовлянського відділення банку. в 2007 році громадянин ОСОБА_9 оформив кредит на суму 150000 доларів США в заставу надав житло, яке знаходиться біля ОСОБА_18 , а в 2008 році клієнт звернувся до банку про дострокове погашення кредиту, на що банк надав згоду. Суть погашення, особа хотіла погасити весь кредит, але йому не вистачало певної суми, для того він хотів продати заставне майно, щоб внести суму яку не вистачало. Підготували необхідні документи, нотаріус продиктувала зміст необхідної заяви. Вніс 80000 доларів США, потім мав внести решту суми. Крілю кредит би не видавався, видавався кредит Когуту, він клієнт банку з 2003 року по 2008 рік. Кредит видавав кредитний комітет м. Тернополя, реально видано за заявою, супроводження кредиту здійснювалось Теребовлянським відділенням. Когут з Крілем звернулися до директора ОСОБА_19 про те, що хоче гасити кредит, директор сказав, щоб гасили достроково. Предмет іпотеки потрібно було погашати. Перекредитація полягала в тому, що клієнт мав зняти предмет застави і мав дати в заставу майно в іншому банку, щоб взяти кредит. ОСОБА_15 працював заступником директора, в даний момент мав вирішувати питання щодо погашення кредиту, тобто мав бути в курсі справ за дорученням директора. Крім іпотеки була ще порука жінки, пізніше було прийнято рішення про внесення додаткової застави тягача, вартістю 80000 доларів США. Документи готувало Теребовлянське відділення. Кредитний відділ займався підготовкою та видачею кредитів, ще відділ оцінки, відділ безпеки, ряд посадових осіб, які мали цим займатись. Думає документи готував кредитний відділ, ОСОБА_15 документів не готував. Невідомо хто конкретно готував лист нотаріусу. Перший лист готував він особисто в Теребовлянському відділенні, хто готував другий лист йому не відомо. Він подавав перший раз у відділення. Лист до нотаріуса приїхали забрали ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , нотаріус зняла заставу з іпотеки. Другий лист, який він передав позичальникам був про те, щоб зняти заставу з предмету іпотеки, вказано, що даний кредит є погашеним, оскільки так вимагала нотаріус, хоча зміст листа не відповідав дійсності. Таким чином, вони надавали право позичальникам продати майно і сплатити кредит. Кредит видавався на ОСОБА_20 , призначення ПП ОСОБА_21 , для того щоб погасити кредит необхідно було провести таку операцію, рішення приймала дирекція, а саме: ОСОБА_19 та кредитний комітет. 80000 було внесено відразу, одночасно все не вніс, вносив кошти поступово. Проводилась експертна оцінка, яка складалась 1,5 мінімумів вартості будинку. Цікавило погашення кредиту, ОСОБА_20 запевняв, що погасить кредит, в банку була довіра до даного клієнта. Не знає, чи є документи про перевірку даного заставного майна. Клієнт не ухилявся від погашення кредиту, сплачував відсотки. Про реалізацією майна поставало питання, коли виникали проблеми з погашенням кредиту. Відділ реалізації заставного майна при службі безпеки замається реалізацією заставного майна. В 2008 році ОСОБА_21 , ОСОБА_20 повинні були звертатись з письмовою заявою про реалізацію майна в справі потрібно дивитись. ОСОБА_19 сказав займатися вирішенням питанням з приводу погашення кредиту, рішення про видачу кредиту приймає кредитний комітет. Нотаріус повідомила, що лист має бути підготовлений Тернопільською дирекцією, про те, що в листі знаходяться неправдиві відомості не повідомляв. Вважає, що наданий в заставу тягач міг перекрити кредит. Додаткові застави можливо проводити двохстороннім договором між дирекцією і клієнтами. Не чув чи ОСОБА_19 давав вказівку ОСОБА_15 про те, щоб підписав договір. Стельмах сказав ОСОБА_15 займатися погашенням кредиту. Рішення кредитного комітету не було, по другій заяві не відомо чи було рішення кредитного комітету.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що кримінальна справа була ініційована, коли він вже не працював в Тернопільській обласній дирекції, а працював у Хмельницькій обласній дирекції. Ініційована підрозділом із Києва, так як дане питання було передане із дирекції до Києва по управлінні із проблемною заборгованістю фізичних осіб. Обвинувачення представлене колишньому заступнику директора по роздрібному бізнесу ОСОБА_6 в порушенні процедури відпуску заставного майна, яке знаходилося під заставою. З 2007 року по 2014 рік перебував тільки на посаді директора. Особа ОСОБА_6 йому відома. ОСОБА_6 працював в «Авалі» з 2005 чи 2006 року заступником директора по профільному бізнесу, з приходом групи залишився теж на посаді заступника директора по роздрібному бізнесу. До створення макрорегіону десь у 2012 чи 2010 році ОСОБА_6 звільнився з посади та пішов працювати на іншу роботу. Структура банку побудована так, що є один кредитний комітет по юридичних особах, який очолював він, а інший кредитний комітет по фізичних особах, тобто по роздрібному бізнесу, який очолював ОСОБА_6 , з відповідним складом 5-6 чоловік. Функції кредитного комітету підготовляти, розглядати матеріали по видачі кредитів особам, які звернулися про видачу такого кредиту. Кредитний комітет приймає позитивне чи негативне рішення. Також до функцій належать, щоб по кредиту були правильно оформлені документи, правильний позичальник і щоб принцип видачі кредиту був на принципі повернення. Клієнти банку ОСОБА_20 і Когут відомі, ОСОБА_21 директор підприємства юридичної особи «Конкурент», працювали по обслуговуванні та кредитуванні, ОСОБА_20 став відомим пізніше, коли виникли проблеми із заборгованістю, не може пригадати чи з ним особисто зустрічався. Кредит видається згідно договору в якому зазначається термін його погашення, в разі неповернення процентів це називається проблемна заборгованість, виникає з першого дня прострочки. Із центрального офісу Києва завжди поступали списки із проблемною заборгованістю. Відповідно, списки розглядалися в банку та в офісах. У ОСОБА_20 то виникав кредит, то погашався. Особа Яворського відома начальник Теребовлянського відділення банку. Розмова про реалізацію ОСОБА_20 заставного майна між ним, ОСОБА_23 та ОСОБА_15 була, (відносно ОСОБА_20 чи він був чи ні, - не пам`ятає) і не пам`ятає точно чи в кабінеті. Кріль хотів реалізувати майно, яке перебувало під заставою. Точно чи ОСОБА_20 був не знає, але розмова така була, ніхто не заперечував. Тобто обговорювалися методи погашення кредиту, можна погасити за рахунок власних коштів чи взяти кредит в іншому банку. Ніколи не розглядалися незаконні шляхи погашення кредиту, не було одного шляху, оскільки існує близько 8 чи 9 тисяч проблемних кредитів. Вказівки на підписання чи виготовлення листа про те, що ОСОБА_20 погасив та виконав кредитне зобов`язання не давав. Як був керуючим комітету по юридичних особах розглядали вивільнення застави у комітеті. Кредит видавався ОСОБА_20 як фізичній особі. Обслуговування і ведення фізичних осіб кредиторів, таких як ОСОБА_20 , а саме видача кредиту, вивільнення застави було покладено на особу, яка контролювала роздрібний бізнес ОСОБА_6 . З приводу договору про позику Крілем суми 150 тис. доларів США у 2007 році не може пояснити (тому що не дивився) чи діє чи закінчився термін дії договору. По цьому договору стало відомо рік чи півтора тому, що практично заставного майна немає. До того і в той період цими питаннями займалися інші люди, в нього не було відповідних даних по проблемній заборгованості. Цією функцією централізовано займався і всі рішення приймав ОСОБА_24 . Прийняте рішення спрощене, рішення прийняв ОСОБА_24 і дав на виконання. По цьому договору є збитки. По цьому договору на сьогоднішній день є заставне майно це сідловий тягач «Вольво». Стверджує про те, що ця застава є неналежно оформлена, тому є питання напевно центрального офісу, що воно не може бути стягнене як заставне майно. Тобто немає можливості його відчужити. Років п`ять тому ця функція знята, особисто не займається проблемною заборгованістю. Вперше стало відомо про відчуження заставного майна по цьому договору може рік тому може два (2013-2014рр.). З Когутом зустрічався постійно, так як він клієнт та отримував кредит. Був у ОСОБА_25 в якомусь році, ще на початку як він брав кредит можливо 2005, 2006, 2007 рік, і точно не пригадує чи ОСОБА_25 чи ні. Банк ніколи не торгував заставним майном, якщо реалізовувалось заставне майно, цим займалася відповідна державна служба юстиція, виконавча служба, банк до цього відношення не мав. Інших контактів поза службовими обов`язками із Когутом не було, тільки ділові. Про всі кредити Когута йому не відомо, а тільки про ті, які брав як юридична особа. Із ОСОБА_21 зустрічався. Не може згадати чи зустріч була між ним, ОСОБА_23 , ОСОБА_15 була в кабінеті чи в іншому місці, обговорювали погашення кредиту 150 тис. чи це відносилось до ОСОБА_21 не пам`ятає. Когут особисто не звертався з проханням про реалізацію заставного майна в Підгородньму. Якщо кредит видавався базовим відділенням то ним і займався менеджер базового відділення. Обслуговування відділу підпорядковувалося ведучому роздрібного бізнесу ОСОБА_6 Обслуговуванням кредиту займалося відділення і базове відділення. ОСОБА_15 при видачі кредиту керувався документами, які регламентували таку діяльність Посадова інструкція, Положення про роздрібний бізнес, Положення про відділення, Посадовою інструкцією заступника директора по роздрібному бізнесу. Відповідальність покладена на ОСОБА_15 . Вказівку на супровід цього кредиту ОСОБА_15 особисто не давав. По всіх кредитах казав ОСОБА_15 щоб по проблемній заборгованості приймали активну участь в організації роботи з людьми для погашення кредиту, наприклад телефонна розмова з менеджером або менеджером, який видав кредит, позичальником. Довідку про відсутність станом на 2008 рік будь-якої заборгованості ОСОБА_20 перед банком не давав. Перевірка банків покладалася на Управління ризиків, яке підпорядковувалося центральному офісу, такі перевірки відбувалися по графіках, приблизно раз в рік. Взнав про проблеми із заборгованістю у 2014 році. Не несе відповідальності і не відомо чому в 2009 році не виявлено, що заставного майна немає. Начальники доповідали про проблеми з погашенням кредиту, але про відсутність заставного майна, то такого не було. Особу ОСОБА_26 не знає. Особа ОСОБА_27 відома у 2008 році проводилась службова перевірка щодо нереалізації майна і повернення коштів ОСОБА_23 своєчасно на рахунок ОСОБА_21 , після її реалізації. Яворського знає 10 може 20 років. Знає його не тільки по роботі в «Райффайзен банк Аваль». Проставлянням печатки займався головний бухгалтер. Доступ до єдиного реєстру іпотек ОСОБА_15 не мав. Працівники Тернопільської дирекції мали доступ до цієї системи. Шляхів реалізації заставного майна з ОСОБА_21 та ОСОБА_20 не обговорювали, особисто такої розмови не було. Підпис та печатки на заяві про зняття заборгованості по ОСОБА_20 не ставив. Вказівка бухгалтеру на проставляння печатки надається особами, які мають такі повноваження. Йому не відомо про факт виготовлення банком заяви про відсутність заборгованості у ОСОБА_20 . Печатка ставиться на підпис особи, що підтверджує підпис і достовірність документа.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що йому відомо що ОСОБА_6 підписав документи, якими звільнив заставне майно одного із боржників. По кредиту ОСОБА_20 , стосунки зводилися до тільки до його родича Когута. Приблизно у 2009 році працюючи на посаді начальника відділу внутрішньо-банківської безпеки банку «Райффайзен банк Аваль» виїжджав за вказівкою керівництва на перевірку у Теребовлянське відділення, оскільки по кредиту ОСОБА_20 почалися проблеми із погашенням боргу, щоб перевірити правильність видачі кредиту, зняття нерухомого майна, правильність внесення коштів на рахунок. По цьому кредиту були внесені кошти на рахунок від погашення заставного майна, яке було звільнено з-під застави десь в місячний термін після того як кошти поступили в банк. Про це говорив із ОСОБА_21 . Начальник відділення ОСОБА_23 сказав, що ОСОБА_21 від реалізації будинку в с. Підгородньому отримав приблизно 80 тис. доларів і приніс ці гроші начальнику ОСОБА_23 , який супроводжував цей кредит, для того щоб він вніс ці гроші на рахунок погашення заборгованості за цим кредитом. Сам ж ОСОБА_23 потім пояснив, що цих грошей було недостатньо для повного погашення кредиту, а ОСОБА_21 пообіцяв йому донести суму яку не вистачає, через певний час. Ці гроші ОСОБА_23 зберігав у своєму сейфі, не вніс на рахунок тому що чекав повну суму у зв`язку із цим проводилася перевірка. До 2011 року працював на посаді начальника відділу банківської безпеки, звільнився за власним бажанням. Кредитну справу вивчав особисто, вона знаходилась в Теребовлянському відділенні. Яворський з приводу обставин зняття застави пояснив, що він підготував листа (як зазвичай відбувається), але нотаріус теребовлянський не погоджував, так як сказав, що це потрібно за підписом керівництва дирекції. Потім ОСОБА_23 сказав, що отримав листа за підписом дирекції. Хто підписував лист не повідомляв. Думає, що керівник дирекції ОСОБА_19 у 2009 році був обізнаний про вивільнення заставного майна, тому що всі операції проводилися тільки за його згодою. Про це було якесь рішення або кредитного комітету або іншого колегіального органу, тому що одноособово такі питання не вирішувалися. Перевірка у 2009 році проводилась у зв`язку із тим, що кредит був не погашений. На проведення перевірки директор дав направлення. За результатами перевірки доповідав директору, надавав пояснення ОСОБА_21 і ОСОБА_23 , копії матеріалів кримінальної справи, про внесення копій меморіальних ордерів, банківських документів, про внесення коштів, коли і як були внесені, чому після того як було звільнено майно не відразу були внесені кошти. Стельмах був достовірно обізнаний, що майно вивільнено. Не знає, чи знав ОСОБА_19 про це до призначення перевірки, але повинен був би знати, тому що є відділ супроводження кредитів, які відслідковують та моніторять такі кредити кожен день: поступлення грошей, нарахування пені, відсотків, - і про це хоч раз в тиждень на нараді доповідається. За напрямок роботи відділу супроводження кредитів відповідали менеджери, якщо в банку береться кредит то відповідав банк, якщо наприклад ОСОБА_28 відділення то і супроводжується Теребовлянським відділенням. Думає, що ОСОБА_15 не мав відношення до обслуговування цього кредиту, так як в нього були інші завдання. Неодноразово проводив в нього службові розслідування і вивчав його посадові обов`язки, інструкцію, так що до супроводження кредиту ОСОБА_15 абсолютно ніякого відношення не мав. Матеріали перевірки оформлялися в службовому розслідуванні. По кредиту Когута, його дружини, зятя, тестя, в нього і його працівників було більше 10-ти кредитів, але все зводилося до ОСОБА_29 . На момент проведення перевірки встановлено, що іпотечне майно звільнено, але крім того було інше заставне майно автомобіль (один чи два), тобто було додаткове майно та додатково підписана угода. Директору доповідав, що було інше заставне майно. Майно звільняється з-під застави в момент заборони на відчуження при повному погашенні кредиту, але банки могли приймати колегіальні рішення на малому чи великому кредитному комітеті про те, щоб вивільнити, частково вивільнити, внести додаткове забезпечення такі випадки були непоодинокі, до кожного кредиту підходили індивідуально. В ході перевірки встановлено, що були направлені кошти на реалізацію майна для погашення кредиту із запізненням десь місяць часу, в розмірі приблизно 80 тис. доларів. Враховуючи, що там були ще тягачі (один чи два) при їх експертній оцінці сума від їх реалізації покривала витрати по цьому кредиту. На листі про вивільнення заставного майна стоїть підпис ОСОБА_15 , та лист виготовлений Теребовлянським відділенням. Операція щодо звільнення заставного майна це звичайна банківська операція, коли клієнт-боржник погашає кредит за рахунок заставного майна. В ході проведення перевірки, крім ОСОБА_23 відбирав пояснення у Когута, так як він постійно з`являвся в банк і вносив кошти на погашення кредиту. Зробив висновок, що майно реалізоване із договору купівлі-продажу. Лист не був об`єктом ризику, так як такі операції проводилися досить часто, по інструкції приписано, що звільняється майно з-під застави в тому випадку, коли суму можуть взяти на рахунок банку. Проте в банках розглядались такі питання по іншому, спочатку готувався лист, кредитний менеджер йшов з листом до нотаріуса, де були присутні боржник і покупець, який купляє це майно і повинен заплатити боржнику гроші. Для того, щоб гроші поступили в банк спочатку нотаріус звільняє майно з-під заборони, боржник отримує від покупця гроші і передає їх працівнику банку, який вносить кошти на рахунок банку. В ході проведення перевірки відібрано пояснення у ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 і ще одного працівника, прізвище якого не пам`ятає. На перевірку виїхав за усною вказівкою директора у ОСОБА_28 відділення для збору матеріалів з метою виявлення порушень. В ході перевірки виявлено порушення відносно ОСОБА_23 , оскільки невчасно були внесені кошти на рахунок. Зі слів ОСОБА_23 було відомо, що заставного майна було достатньо для покриття залишку боргу. По кожному кредиту проводилась перевірка, проте чи по аналогічних фактах не пам`ятає. Офіційно ні службова перевірка ні розслідування не проводилося, матеріали залишились в директора та в Департамент не передавались. ОСОБА_30 відділенні був лист на звільнення цього майна підписаний начальником ОСОБА_23 , оскільки особисто бачив копію цього листа.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_31 суду пояснив, що висновок робили по тих документах, які представив ОСОБА_15 , зробили експертне дослідження по даних документах. Документи, які надав ОСОБА_15 для надання висновків було достатньо, було поставлено питання на які було надано повну відповідь по тих документах. Договір поруки це складання застави, щоб погасити ту суму яка затверджена в кредитному договорі. Договір застави особисто досліджувала, оскільки він був описаний. Договір застави транспортного засобу пункт 5.1 вказано що він підлягає нотаріальному посвідченню, оцінку даному пункту чи робила не може сказати. Договір застави транспортного засобу рішення кредитного комітету про прийняття під заставу даного предмету не бачила, посилалася тільки на ті документи які подав ОСОБА_15 . Даний договір прийняла як дійсний. Збитків не було, банк отримав дохід від процентів. Всі документи які були надані виклала їх у вступній частині висновку і описала їх, тому саме з цих документів які описала зробила висновок, жодних інших документів які не зазначені не використовувала. Часткове списання і часткове спрощення сутність цих операцій не уточняла. Взяла до уваги два меморіальних ордери №3 і №4, тобто те що було меморіальний ордер №1 де засвідчувалось джерело цих коштів не надавалося. ОСОБА_15 надав ті документи які описала, ордер №1 не пред`являвся. Заставне майно у банку знаходиться на незбалансованих рахунках. В двохсторонньому виявленні як банку так і позичальника вирішила, що якщо банк погоджується на списання цих грошових коштів, як стверджує у висновку в таких випадках враховуючи їхнє добровільне волевиявлення банк погоджується, якщо є якісь витрати то це витрати добровільні. По п`ятому питанню надала відповідь, що дія договору не припинена і він діє до 05.05.2015 року, тобто подивилася кінцевий термін погашення. Якщо заборгованість погасилася то він припиняє, але фактично буде припинення погашення, міг діяти у випадку не погашення. Не пам`ятає чи меморіальний ордер №1 пред`являвся для експертного дослідження. Часткове спрощення договору про припинення договору 01.09.2014 року даний документ був у додатку, але його не досліджувала. Всі документи описані в експертному висновку.
Згідно з дослідженим в судовому засіданні протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.02.2014 року вбачається, що особа ОСОБА_32 повідомив про те, що службові особи банку «Аваль» зловживаючи службовим становищем в 2008 році незаконно дали дозвіл на реалізацію житлового будинку в с. Підгороднє Тернопільського району, який перебував у заставі по отриманому кредиту ОСОБА_9 , внаслідок чого банку були спричинені тяжкі наслідки.
Згідно з дослідженим в судовому засіданні кредитним договором №014/0025/82/31597 від 11.05.2007 року вбачається, що між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» (надалі кредитор) та ОСОБА_9 (надалі позичальник) укладено договір про надання кредитором позичальнику кредиту у виді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 150000,00 доларів США, кредит надається на строк по 10 травня 2017 року.
Згідно з дослідженим в судовому засіданні іпотечним договором від 11.05.2007 року вбачається, що між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» (надалі іпотекодержатель) та ОСОБА_9 (надалі іпотекодавець) укладено договір про забезпечення вимог іпотекодержателя, що витікають із кредитного договору №014/0025/82/31597 від 11.05.2007 року, в забезпечення виконання зобов`язань іпотекодавець передає в іпотеку іпотеко держателю нерухоме майно, а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; та земельну ділянку площею 0,0550 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: Тернопільський район, с. Підгороднє. Зазначений договір посвідчений 11.05.2007 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_11 .
Згідно з дослідженим в судовому засіданні договором купівлі-продажу домоволодіння від 30.05.2008 року вбачається, що між ОСОБА_9 (надалі продавець) та ОСОБА_12 (надалі покупець) укладено договір про купівлю належного продавцю домоволодіння, а саме: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Зазначений договір посвідчений 30.05.2008 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_33 .
Згідно з дослідженим в судовому засіданні витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №18859084 від 11:20:23 год. 30.05.2008 року вбачається, що станом на вказану дату заборона чи арешт на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , - відсутні.
Згідно з дослідженим в судовому засіданні листом приватному нотаріусу від заступника директора Тернопільської обласної дирекції ВАТ «Райффайзен банк Аваль» ОСОБА_6 вбачається, що Тернопільська обласна дирекція ВАТ «Райффайзен банк Аваль» звертається до приватного нотаріуса з приводу того, що «Теребовлянське відділення ТОД «Райффайзен банк Аваль» просить зняти заборону на відчуження майна - житлового будинку з прибудовами та мансардою, за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 328,0 кв. м., житловою площею 176,1 кв.м., який належить ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,0550 га яка належить ОСОБА_9 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, і яке заставлене в банку в якості забезпечення кредиту згідно договору застави від 11.05.2007 року зареєстрованого в реєстрі за №1417 в зв`язку з погашенням позики та повним виконанням ОСОБА_9 своїх зобов`язань по даному кредитному договору».

Згідно з дослідженим в судовому засіданні повідомленні про виключення запису з Державного реєстру іпотек, вбачається що дане повідомлення підписане ОСОБА_6 29.05.2008 року щодо договору іпотеки №1417 від 11.05.2007 року.
Згідно з дослідженим в судовому засіданні заяви про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна, вбачається що дана заява підписана ОСОБА_6 29.05.2008 року щодо договору іпотеки №1417 від 11.05.2007 року.
Згідно з дослідженим в судовому засіданні витягом №18858917 про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек (реєстрація вилучення запису), вбачається що нотаріальна дія проведена 30.05.2008 року о 11:18 год. на підставі листа ВАТ «Райффайзен банк Аваль», б/н, від 29.05.2008 року.
Згідно з дослідженим в судовому засіданні висновком експерта №651/14-22 від 29.04.2014 року за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, встановлено, що підписи в листі про погашення позики та повне виконання іпотекодавцем ОСОБА_9 своїх зобов`язань по кредитному договору, в повідомленні про виключення запису з Державного реєстру іпотек та в заяві про вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна виконані ОСОБА_6 .
Згідно з дослідженим в судовому засіданні паспортом громадянина України ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , який зберігався в матеріалах нотаріальної справи, вбачається що зазначений документ виданий 12.12.1997 року Тернопільським МУУМВС України в Тернопільській області, та у зв`язку із досягненням ОСОБА_6 45-річного віку виготовлена нова його фотографія та відповідно проведені зазначені дії 01.12.2009 року.
Згідно з дослідженим в судовому засіданні висновком експертного дослідження №964/14-22 від 29.08.2014 року за результатами проведення економічного дослідження, вбачається, що строк кредитного договору від 11.05.2007 року №014/0025/82/31597 закінчується 10.05.2017 року; згідно посадової інструкції заступника директора обласної дирекції «Райффайзен банк Аваль» не передбачено в обов`язках супроводження кредиту та робота із заставним майном; документально та нормативно не підтверджується розмір матеріальної шкоди, нанесеної ОСОБА_6 банку ТОД АТ «Райффайзен банк Аваль» на суму 2870756,72 грн.
Згідно з дослідженим в судовому засіданні висновком експертного дослідження №291/15-22 від 19.06.2015 року за результатами проведення економічного дослідження, вбачається, що по кредитному договору від 11.05.2007 року №014/0025/82/31597 суму збитків від здійснення часткового списання боргу експертним дослідженням не встановлено, по даному договору отримано дохід у розмірі 23934,66 доларів США; меморіальні ордери №3, №4 не підтверджують розмір збитків по операції з прощення боргу за даним договором.
Суд дослідивши матеріали кримінального провадження №0000074, заслухавши доводи учасників процесу приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону від 13.05.2014 року), є безпідставним, а ОСОБА_6 підлягає виправданню за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону від 13.05.2014 року) з наступних підстав.

Так, безпосереднім предметом кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону від 13.05.2014 року) є офіційний документ що складається і видається службовими особами органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які посвідчують конкретні факти й події, що мають юридичне значення, складені належним чином за формою і мають необхідні реквізити (штамп, печатку, номер, дату, підпис).

В примітці до редакції ст.358 КК України (в редакції Закону від 11.06.2009 року) зазначено, що під офіційним документом у цій статті та статтях 357, 366 КК України, слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Аналогічна позиція викладена у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 25 квітня 2013 року у справі № 5-10кс13, яка передбачає, що враховуючи нормативне визначення службового підроблення, офіційними документами визнаються ті з них, що складаються і видаються службовими особами від імені органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ та організацій, незалежно від будь-якої форми власності, які посвідчують певні факти і події, що мають правове значення. Ці документи мають бути належним чином складені за формою та містити необхідні реквізити.

Крім того, згідно правової позиції викладеної у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 09 липня 2015 року у справі № 5-50кс15, встановлено, що при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її професійної чи службової компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків. Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.

Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується прямим умислом.

Кваліфікуючою ознакою службового підроблення є тяжкі наслідки.

Так, згідно з позицією викладеної у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 21 березня 2013 року у справі № 5-2кс13, встановлено, що частиною другою статті 366 КК передбачена кримінальна відповідальність за вчинення службового підроблення, якщо вони спричинили тяжкі наслідки, визначення яких дається у примітці до статті 364 КК, - матеріальні збитки, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян. Кримінальна відповідальність за цей злочин настає у разі, коли службове підроблення призвело до спричинення реальної майнової шкоди і ця шкода перебуває у прямому (безпосередньому) причинному зв`язку (зв`язку взаємозалежності) саме із службовим підробленням.

Аналізуючи вищевикладене, з врахуванням зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до переконання про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону від 13.05.2014 року), оскільки:

- як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - лист, повідомлення та заява за підписами ОСОБА_6 отриманні нотаріусом ОСОБА_11 , згідно відомостей журналу вхідної кореспонденції нотаріуса, 30 травня 2008 року, під час отримання зазначених документів нотаріусом встановлювалася особа ОСОБА_6 на підставі його паспорта громадянина України, проте як встановлено судом, паспорт ОСОБА_6 містив на той час відмітку ТМВ УМВС України датовану 01 грудня 2009 року, таким чином, отримання нотаріусом ОСОБА_11 саме від ОСОБА_6 зазначених документів можлива лише після 01 грудня 2009 року. Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_6 вказаних документів (листа, повідомлення та заяви) нотаріусу ОСОБА_11 до 01 грудня 2009 року не могло бути подано, а відповідно, нотаріус ОСОБА_11 вчиняла нотаріальні дії 30.05.2008 року, щодо вилучення запису з Державного реєстру іпотек, не на підставі підписаних ОСОБА_6 документів, складання та видача яких йому інкримінуються;

- крім того, суд аналізуючи зміст листа підписаного ОСОБА_6 , звертає увагу на його невідповідність вимогам ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затверджених наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року №55, а саме, відсутності у даному листі дати та реєстраційного індексу документа (його порядкового номера, який можна доповнювати за рішенням організації індексом справи за номенклатурою справ, інформацією про кореспондента, виконавця тощо). Відсутність зазначених обов`язкових реквізитів, з врахуванням правових позицій Верховного Суду України, однозначно свідчить про неможливість визнання судом цього документа - офіційним документом;
- щодо спричинення тяжких наслідків, суд звертає увагу, на невиконання стороною обвинувачення вимог п.6 ч.2 ст.242 КПК України, щодо обов`язковості визначення розміру матеріальних збитків виключно на підставі проведеної експертизи, враховуючи не проведення зазначеної експертизи стороною обвинувачення, твердження про наявність тяжких наслідків, приймаються судом як необґрунтоване припущення чи домисли сторони обвинувачення;
- крім того, судом береться до уваги висновок експертного дослідження №291/15-22 від 19.06.2015 року за результатами проведення економічного дослідження, згідно якого встановлено що по даному договору банком отримано дохід у розмірі 23934,66 доларів США, що у свою чергу свідчить про відсутність спричинення реальної майнової шкоди, що у свою чергу свідчить про відсутність будь-яких тяжких наслідків;

- суб`єктивна сторона інкримінованого злочину характеризується прямим умислом, тобто особою повинно усвідомлюватися суспільна небезпечність характеру свого діяння, передбачатися суспільно небезпечні наслідки такого діяння та бажання їх настання, з врахуванням викладених вище обставин, наявність в діях ОСОБА_6 суб`єктивної сторони злочину виключається.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно зі ст.368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст.91,92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Таким чином, проаналізувавши фактичні обставини кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону від 13.05.2014 року), враховуючи відсутність предмету злочину, суб`єктивної та об`єктивної сторони інкримінованого злочину, суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону від 13.05.2014 року).

Заявлений цивільний позов потерпілого слід залишити без розгляду.

Процесуальні витрати віднести у витрати Державного бюджету України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,373,374 КПК України, Суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати невинуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.366 КК України (в редакції Закону від 13.05.2014 року) та виправдати за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Заявлений цивільний позов потерпілого - залишити без розгляду.

Процесуальні витрати віднести у витрати Державного бюджету України.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1