Справа № 204/4381/16-к
Провадження № 1-кп/204/368/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
20 липня 2016 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 22 квітня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:
З прокуратури до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, з підписаною угодоюпро визнання винуватості від 04 травня 2016 року.

04 травня 2016 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 ,якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000284 та підозрюваною ОСОБА_5 , на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.

Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження, у відповідності до приписів статті 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язалась беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Цією угодою визначено покарання ОСОБА_5 у вигляді 1 року обмеження волі, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, а також покласти на ОСОБА_5 обов`язки згідно п.1,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду, тому що вона відповідає вимогам КК України.

Обвинувачена у судовому засіданні просила затвердити зазначену угоду, при цьому заявила, що є пенсіонером та зазначила, що вона не визнає певні фактичні обставини, наведені прокурором в обвинувальному акті та в угоді.

Захисник просив затвердити угоду.

Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт, текст угоди, суд вважає, що угода не може бути затверджена з наступних підстав.
Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

За текстом угоди, ОСОБА_5 , повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні. У той час, у судовому засіданні обвинувачена заявила, що вона не визнає певні фактичні обставини, наведені прокурором в обвинувальному акті та в угоді, що не може свідчити про повне визнання нею винуватості в інкримінуємому їй кримінальному правопорушенні.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього кодексу, умови угоди не відповідають інтересам суспільства, очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у разі укладення угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості - з моменту ініціювання укладення такої угоди.
Відповідно до ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Відповідно до обвинувального акта та угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 , остання визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.213 КК України та учасники дійшли згоди щодо призначення покарання у вигляді 1 року обмеження волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Як вбачається, угода підписана прокурором та підозрюваною, однак підпису захисника в угоді немає. Тому суд вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості було порушено вимоги кримінально-процесуального кодексу, а саме, вимоги щодо обов`язкової участі захисника при укладенні даної угоди.

Також, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 досягла пенсійного віку, а отже цією угодоюпорушено вимоги ч.3 ст.61 КК України, оскільки обмеження волі не може бути застосовано до осіб, що досягли пенсійного віку.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
У зв`язку з зазначеним, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
У затвердженні угоди про визнання винуватості від 04.05.2016, укладеної між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_5 - відмовити.

Кримінальне провадження №0000284 від 22 квітня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України- повернути до Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 (вул. Робоча, 24-а, м. Дніпропетровськ).

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирати.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська.
Суддя: ОСОБА_1