ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/5538/15-к
Провадження № 1-кп/210/166/16

"22" листопада 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

неповнолітніх обвинувачених на час вчинення

злочину: ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_11 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_8

- адвокатів: ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9
адвоката: ОСОБА_14 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10

адвоката: ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, кримінальне провадження №0002612, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кам`янець-Подільський, Херсонської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту (9-ть класів), не працюючого, навчається у Гірничо-електромеханічному коледжі ДВНЗ «Криворізький національний університет», не одруженого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: с. Велика Костромка, Апостолівський район, Дніпропетровська область, громадянина України, маючого неповну середню освіту (9-ть класів), не працюючого, навчається в Криворізькому державному комерційно-економічному технікумі, не одруженого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимого 10 листопада 2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 03 місяців арешту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та за обвинуваченням неповнолітнього на момент вчинення злочину:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту (9-ть класів), не працюючого, навчається у ДНЗ «Криворізький центр професійної освіти металургії та машинобудування», не одруженого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 ,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та за обвинуваченням неповнолітнього на момент вчинення злочину:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту (9-ть класів), не працюючого, навчається у ДНЗ «Криворізький професійний гірничо-металургійний ліцей», не одруженого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 ,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2015 року, приблизно о 00 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та неповнолітні на момент вчинення злочину, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи повторно, знаходячись на пішохідній алеї по вулиці Димитрова у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, помітили раніше не знайомих їм ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Тоді ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, запропонував ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинити грабіж відносно ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Погодившись із вказаною пропозицією, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , домовились про вчинення відносно ОСОБА_16 та ОСОБА_17 умисного злочину, направленого на відкрите викрадення їх майна та прийнялися наздоганяти останніх.

Наздогнавши ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які на ту мить прямували вздовж пішохідної алеї, навпроти КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР», по вулиці Димитрова у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, наблизився до ОСОБА_16 , штовхнув її руками у бік та ставши у неї на шляху почав тримати ОСОБА_16 за руки, примушуючи таким чином її залишатися на місці. У цю мить, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_16 у притул та шляхом ривка з її шиї, відкрито викрав ланцюжок, виготовлений із сплаву срібла, 925 проби, вагою 8,72 грами, плетіння «Бісмарк», довжиною 48 сантиметрів, вартістю 28,00 гривень, ланцюжок, виготовлений з металу білого кольору, вагою 12,29 грамів, плетіння «Бісмарк», довжиною 61 сантиметр, вартістю 109,75 гривень, а також хрестик, виготовлений із сплаву срібла, 925 проби, вагою 2,44 грами, зі вставкою камінців різної форми, вартістю 21,79 гривня.

У свою чергу, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_9 , з метою подолання опору з боку ОСОБА_17 , почали кидати у нього каміння та погрозливо розмахувати перед ним руками. Після цього ОСОБА_9 почав штовхати ОСОБА_17 руками у груди та хапати за руку. В цей час ОСОБА_7 намагався нанести ОСОБА_17 удар рукою в область живота, однак той ухилився. Тоді ОСОБА_18 , скориставшись відсутністю уваги ОСОБА_17 , розуміючи що його дії відкриті для останнього, підійшов до ОСОБА_17 і з плеча викрав належну йому чоловічу сумку із шкіри на ремені, вартістю 1600,00 гривень, в якій знаходився мобільний телефон марки «Nokia Lumia 820», вартістю 3456,00 гривень, сім картка з мобільним номером НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Samsung DT-S5230», Imei: НОМЕР_2 , вартістю 480,00 гривень, сім картка з мобільним номером НОМЕР_3 , флеш картка пам`яті марки «Kingston micro SD ХС», ємкістю 64 GB, вартістю 481,00 гривня, USB флеш-накопичувач марки «Kingston», об`ємом 3 Gb, вартістю 28,00 гривень, гаманець шкіряний, картки банку «ПриватБанк», зв`язку ключів з двома ключами та зв`язка ключів з трьох ключів, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , грошові кошти у сумі 70,00 доларів США, що по курсу НБУ складає 1510,60 гривень, 10,00 Євро, що по курсу НБУ складає 240,60 гривень, 567,00 гривень.

Після вчинення злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з місця події з викраденим майном зникли, завдавши ОСОБА_16 майнову шкоду на загальну суму 159,54 гривень, а ОСОБА_17 майнову шкоду на загальну суму 6923,20 гривні.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та неповнолітні на момент вчинення злочину, ОСОБА_10 , та ОСОБА_9 скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.2 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою провину в інкримінованому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду пояснив, що у вечорі 23 вересня 2015 року, після роботи, він зустрівся разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , та вони вирішили поїхати погуляти в район «95-й квартал», куди саме вони тоді ще не знали. Одягнутий того вечора він був у чорні кросівки, кофту, колір якої він не пам`ятає та штани. Приїхавши до зупинки громадського транспорту «95-й квартал» на таксі, вони вчотирьох направилися в бік вулиці Димитрова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, де в районі КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР» стрітили раніше незнайому їм пару, потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_16 . Проходячи мимо них, він ненароком задів потерпілого ОСОБА_17 рукою, та перепросив, однак той почав обурюватися і в них почав розгорятися конфлікт. Вони пішли далі, однак потерпілий ОСОБА_17 все ніяк не міг заспокоїтися та нагнітав обстановку, продовжував обурюватися, кричати їм вслід. Після цього вони вчотирьох повернулися до потерпілого для того, щоб вияснити ситуацію, почали з ним розмовляти, однак ОСОБА_17 був налаштований агресивно до них, почав їх ображати, та конфлікт почав наростати, при цьому від потерпілого ОСОБА_17 пахло алкоголем. Вказував на те, що біля нього знаходилися ОСОБА_9 та ОСОБА_19 , де в той момент був ОСОБА_8 він не пам`ятає. Вони почали спілкуватися з потерпілим ОСОБА_17 , однак той продовжував розмовляти на підвищених тонах, розмахувати руками. Вони також почали ображати потерпілого, той почав бігти, оскільки вони хотіли розібратися з конфліктом та ситуацією що склалася, почали бігти за потерпілим ОСОБА_17 , однак наздогнати так і не змогли. В подальшому, коли вони зайшли за кут одного із будинків поблизу КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР», то виявили у себе чоловічу сумку та ланцюжок, почали встановлювати те, звідки дані речі взялися в них, та чиї вони, звідки вони взялися у ОСОБА_8 йому не відомо, що відбувалося в їх розмові далі він не пам`ятає, а в подальшому вони побачили патрульну машину з поліцейськими, котрі рухалися в їх сторону, злякалися та почали тікати. Зазначав, що раніше з потерпілими ОСОБА_17 та ОСОБА_16 він знайомий не був. Посилався на ті обставини, що потерпілого ОСОБА_17 ніхто не бив та не тримав, а чому він їх оговорив йому не відомо. Відкрито пограбувати потерпілих вони за мету також не мали, все вийшло миттєво в період конфлікту між ними, котрий перебував вже на межі, свої дії пояснити не міг. Попередити конфлікт вони мали можливість, однак не зробили цього а разом з ОСОБА_9 побігли за потерпілим ОСОБА_17 . Вказував також на те, що завдана потерпілим ОСОБА_17 та ОСОБА_16 шкода з його сторони відшкодована у повному обсязі, викраденим майном вони ніяк не розпорядилися оскільки не встигли. Зазначав також на те, що на даний час відносно нього в провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, перебуває кримінальне провадження за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, а в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відносно нього перебуває кримінальне провадження за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, вироки по даним справам на теперішній час не винесено судом.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 першочергово свою провину в інкримінованому злочині визнав повністю, однак в подальшому при своєму допиті вказав на те, що провину визнає частково, та пояснив суду, що в ніч з 23 на 24 вересня 2015 року, він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 чекали з роботи ОСОБА_9 , та вирішили поїхати погуляти в район «Соцмісто». Проходячи по вулиці Димитрова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, де в районі виконавчого комітету районної у місті ради вони стрітили раніше незнайому їм пару, потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_16 . Проходячи мимо них, ОСОБА_7 ненароком задів потерпілого ОСОБА_17 рукою, та між ними почалася словесна перепалка. Вони відійшли, однак потерпілий ОСОБА_17 все ніяк не міг заспокоїтися та нагнітав обстановку, продовжував обурюватися, кричати їм вслід, ображати їх, висловлюватися нецензурною лайкою, махати руками. В цей час ОСОБА_7 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повернулися, та пішли до потерпілого ОСОБА_17 , той почав тікати, а хлопці побігли за ним, а він підійшов до потерпілої ОСОБА_16 та шляхом ривка зірвав з її шиї ланцюжок з хрестиком, та також почав втікати, а на своєму шляху, на проїзній частині дороги, на трамвайній колії побачив сумку, підняв її та забрав із собою. Що в той момент робили інші хлопці він не бачив оскільки на вулиці вже було темно. Потім хлопці повідомили йому, що то не їхня сумка, та побачивши, що до них рухається поліцейський патруль на автомобілі, вони викинули всі речі та почали тікати. Зазначав, що фізичної сили він до ОСОБА_17 не застосовував. Посилався на ту обставину, що провину він визнає частково, оскільки сумку з плеча потерпілого ОСОБА_17 він не зривав, а знайшов її. Вказував також на те, що завдана потерпілим шкода з його сторони відшкодована у повному обсязі, в тому числі і за сумку з майном, котре знаходилося в ній. Шкоду відшкодував повністю оскільки хотів додому а не перебувати в слідчому ізоляторі. Зазначав також на те, що 10 листопада 2015 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області його було засуджено за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2 КК України, до покарання у вигляді трьох місяців арешту, покарання він відбув повністю. Крім того відносно нього на розгляді перебуває кримінальне провадження у Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де по справі він проходить разом із ОСОБА_7 .

Допитаний в ході судового розгляду неповнолітній на момент вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_9 свою провину в інкримінованому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду пояснив, що у вечорі 23 вересня 2015 року, після роботи, він зустрівся разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , та вони вирішили поїхати погуляти в район «Соцмісто». Проходячи біля парку по вулиці Димитрова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, вони стрітили раніше незнайому їм пару, потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_16 . Проходячи мимо них, ОСОБА_7 ненароком задів потерпілого ОСОБА_17 рукою, вибачився, однак між ними все таки почалася словесна полеміка. Вони відійшли, однак потерпілий ОСОБА_17 все ніяк не міг заспокоїтися та нагнітав обстановку, продовжував обурюватися, кричати їм вслід, ображати їх, висловлюватися нецензурною лайкою, махати руками. В цей час він ОСОБА_7 та ОСОБА_10 повернулися, та пішли до потерпілого ОСОБА_17 , той почав тікати, а вони побігли за ним, однак наздогнати так його і не змогли. Потім до них підійшов ОСОБА_8 та спитав у них, чи ніхто з них не загубив сумку. Вони повідомили йому, що то не їхня сумка, а в подальшому побачивши поліцейський патруль на автомобілі, котрий наближався до них, почали тікати оскільки злякалися із за того, що у них опинилася невідома їм сумка, однак йому та ОСОБА_10 так втекти і не вдалося, та їх було затримано. Зазначав, що фізичну силу до потерпілих він не застосовував. За потерпілим ОСОБА_17 почали бігти оскільки хотіли вияснити з ним стосунки. Коли та звідки у ОСОБА_8 з`явилася сумка йому не відомо.

Допитаний в ході судового розгляду неповнолітній на момент вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_10 першочергово свою провину в інкримінованому злочині визнав повністю, однак в подальшому при своєму допиті вказав на те, що провину визнає частково, та пояснив суду, що у вечорі, 24 вересня 2015 року він спочатку зустрівся з ОСОБА_9 , а потім і з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та разом вони вирішили поїхати погуляти в район «Соцмісто». Проходячи біля парку по вулиці Димитрова в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та прямуючи в сторону «Соцмісто» на зупинку громадського транспорту, щоб їхати додому, вони стрітили раніше незнайому їм пару, потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_16 . Проходячи мимо них, ОСОБА_7 щось не поділив з потерпілим ОСОБА_17 та в них почалася словесна перепалка. Потерпілий ОСОБА_17 почав ображати їх. Вони спокійно підійшли до нього, щоб поговорити, однак той почав тікати від них. При цьому він побачив як потерпілий ОСОБА_17 тікаючи від них покинув свою сумку. Вказував на те, що фізичної сили до потерпілих він не застосовував, лише сказав потерпілій ОСОБА_16 , щоб вона відійшла з дороги. Посилався на ті обставини, що того дня одягнутий він був у світлі бриджі, обрізані вище колін, чорні кросівки та червону футболку. ОСОБА_9 був одягнутий в джинси, майку та олімпійку, інші хлопці були одягнуті в спортивний одяг, який саме він не пам`ятає. Вважає, що він з хлопцями не повинні були відповідати на грубість ОСОБА_17 . Вказував також на те, що відносно нього в провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, вирок у справі судом на даний час не винесено. Зазначав також те, що разом із ними за потерпілим ОСОБА_17 не біг ОСОБА_18 . Також він не бачив, хто саме зірвав ланцюжок з шиї потерпілої ОСОБА_16 та звідки у ОСОБА_20 взялася сумка потерпілого ОСОБА_17 .

Допитаний в ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_17 суду пояснив, що 24 вересня 2015 року, у нічний час доби, коли він разом зі своєю знайомою ОСОБА_16 проходили в районі КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР», що розташована в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, оскільки поверталися з автовокзалу, де купували квитки до м. Дніпропетровська, та вирішили пройтися додому пішки, на них напали четверо невідомих раніше йому осіб. Спочатку вони почали щось їм кричати, потім кидати в них каміння. Один із чоловіків затиснув ОСОБА_16 , а троє останніх чоловіків оточили його, та зірвали у нього з плеча належну йому сумку, спробували нанести йому тілесні пошкодження, однак йому вдалося увернутися від них. Вказував на те, що у всіх осіб, котрі здійснили напад на нього та ОСОБА_16 були прикриті обличчя банданами, а на комусь також був одягнутий і капюшон. Однак, враховуючи те, що камуфлювання на чоловіках сиділо не надійно, йому все таки вдалося розглянути їх риси обличчя, та він з достовірністю може стверджувати, що то були саме обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Зазначав, що в сумці, котру в нього було викраденого знаходилися два мобільних телефони, ключі, банківські картки, грошові кошти, та інші дрібні речі. Посилався на ті обставини, що у потерпілої ОСОБА_16 було зірвано з шиї два ланцюжки. Вказував також на те, що обвинувачені намагалися застосувати до нього фізичну силу, йому вдалося увернутися, однак, один удар в спину йому все таки було нанесено, хто саме його наніс він не бачив. Зазначав також те, що батьками обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 йому було компенсовано матеріальні збитки у розмірі 9000,00 гривень, а тому претензій матеріального та морального характеру до останніх він не має, та просить суд задовольнити його позов лише в частині стягнення матеріальної шкоди яка залишилася у розмірі 3786,20 гривень, та моральної шкоди у розмірі 10000,00 гривень, котрі він просить стягнути у рівних частинах з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Просив призначити покарання обвинуваченим не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_16 до зали суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, вказувала на те, що претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених вона не має, заявлений нею раніше цивільний позов до обвинувачених просила залишити без розгляду та повернути їй, що також було підтверджено нею у попередніх судових засіданнях. Просила призначити обвинуваченим покарання не пов`язане не з позбавленням волі, а тому, вислухавши пояснення учасників процесу, котрі не заперечували проти подальшого розгляду справи без участі потерпілої ОСОБА_16 , суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за її відсутності.

Окрім повного визнання обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_9 своєї вини в інкримінованому злочині, та незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_10 своєї вини в інкримінованому злочині, провина обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , неповнолітніх на момент вчинення злочину обвинувачених, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 повністю підтверджується наданими в ході судового розгляду показами потерпілого ОСОБА_17 , та наявними матеріалами кримінального провадження №0002612, а саме:

- витягом із кримінального провадження №0002612 від 24 вересня 2015 року, відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено на підставі заяви потерпілого ОСОБА_17 (том №1, арк. крим. пров.№1);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 вересня 2015 року, відповідно до якого співробітниками Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від потерпілого ОСОБА_17 було прийнято заяву, в котрій він просить притягнути до відповідальності невідомих осіб, котрі 24 вересня 2015 року, приблизно о 00 годині 40 хвилин, перебуваючи по вулиці Димитрова у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, біля виконавчого комітету районної у місті ради, шляхом ривку, заволоділи його сумкою, в котрій знаходились мобільний телефон марки «Nokia Lumia 820» з карткою мобільного оператора, мобільний телефон марки «Samsung DT-S5230» з карткою мобільного оператора, гаманець, банківські картки, паспорт, посвідчення водія, грошові кошти у сумі 60,00 доларів США, 10,00 Євро, 600,00 гривень, та інші дрібні речі (том №1, арк. крим. пров.№6);

- Актом застосування службової собаки від 24 вересня 2015 року, під час застосування якої, остання вказала на можливий шлях відходу злочинців з місця вчинення ними кримінального правопорушення (том №1, арк. крим. пров.№7);

- протоколом огляду місця події від 24 вересня 2015 року та фото таблицею до нього, об`єктом огляду якого є ділянка місцевості, розташована по вулиці Димитрова у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, розташованої біля кільця розвороту трамваю, поруч з КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР» (том №1, арк. крим. пров.№9-11);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 вересня 2015 року, та фото таблицею до нього, за участі потерпілого ОСОБА_17 та понятих, в ході проведення якого останній за рисами обличчя та зовнішнім виглядом, впізнав обвинуваченого ОСОБА_9 як особу, котру 24 вересня 2015 року було затримано працівниками правоохоронних органів на території КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР» у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, та одну із осіб, котрі вчинили відносно нього та ОСОБА_16 грабіж (том №1, арк. крим. пров.№18-20);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 вересня 2015 року, відповідно до якого співробітниками Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від потерпілої ОСОБА_16 було прийнято заяву, в котрій вона просить притягнути до відповідальності невідомих їй осіб, котрі 24 вересня 2015 року, приблизно о 00 годині 40 хвилин, знаходячись на пішохідній алеї біля трамвайної зупинки «вулиця Димитрова» у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, відкрито з її шиї заволоділи належними їй двома ланцюжками зі срібла, кожен приблизною вагою по 3 грами (том №1, арк. крим. пров.№21);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 вересня 2015 року, та фото таблицею до нього, за участі потерпілої ОСОБА_16 та понятих, в ході проведення якого остання за рисами обличчя та зовнішнім виглядом, впізнала обвинуваченого ОСОБА_9 як особу, котру 24 вересня 2015 року було затримано працівниками правоохоронних органів на території КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР» у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, та одну із осіб, котрі вчинили відносно неї та ОСОБА_17 грабіж (том №1, арк. крим. пров.№26-28);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 вересня 2015 року, та фото таблицею до нього, за участі потерпілого ОСОБА_17 та понятих, в ході проведення якого останній за рисами обличчя та зовнішнім виглядом, впізнав обвинуваченого ОСОБА_10 як особу, котра 24 вересня 2015 року, приблизно о 00 годині 40 хвилин, знаходячись по вулиці Димитрова у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, вчинила відкрите викрадення належного йому майна (том №1, арк. крим. пров.№29-31);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24 вересня 2015 року, та фото таблицею до нього, за участі потерпілої ОСОБА_16 та понятих, в ході проведення якого остання за рисами обличчя та зовнішнім виглядом, впізнала обвинуваченого ОСОБА_10 як особу, котра 24 вересня 2015 року, приблизно о 00 годині 40 хвилин, у групі з чотирьох осіб, знаходячись по вулиці Димитрова у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, вчинила відкрите викрадення належних їй ланцюжків зі срібла (том №1, арк. крим. пров.№32-34);

- протоколом затримання ОСОБА_8 як особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 24 вересня 2015 року, відповідно до якого, під час проведення обшуку у останнього співробітниками правоохоронних органів було виявлено та вилучено ланцюжок з металу темного кольору схожого на срібло, довжиною 60 сантиметрів, зі зламаним кріпленням, ланцюжок з металу темного кольору схожого на срібло, довжиною 46 сантиметрів, зі зламаним кріпленням, хрестик з металу з темними та світлими камінцями, флеш носій жовтого кольору пластиковий з металевою частиною, мобільний телефон марки «Samsung DT-S5230», Imei: НОМЕР_2 , чорного кольору, без сім-картки, які зі слів ОСОБА_8 були ним разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , здобуті в наслідок вчинення пограбування (том №1, арк. крим. пров.№41-42);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 25 вересня 2015 року, та фото таблицею до нього, за участі потерпілої ОСОБА_16 та понятих, в ході проведення якого остання за зовнішнім виглядом впізнала ланцюжок, що було в неї відкрито викрадено чотирма невідомими їй особами 24 вересня 2015 року, приблизно о 00 годині 40 хвилин, коли вона перебувала разом із потерпілим ОСОБА_17 на пішохідній алеї, біля КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР» у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (том №1, арк. крим. пров.№53-55);

- товарним чеком від 21 травня 2013 року (том №1, арк. крим. пров.№79);

- протоколом огляду від 13 жовтня 2015 року, проведений в приміщенні ломбарду «Діамант», об`єктами огляду якого є надані потерпілою ОСОБА_16 , та вилучені до цього у обвинуваченого ОСОБА_8 при обшуку, ланцюжок, виготовлений із сплаву срібла, 925 проби, вагою 8,72 грами, плетіння «Бісмарк», довжиною 48 сантиметрів, ланцюжок, виготовлений з металу білого кольору, вагою 12,29 грамів, плетіння «Бісмарк», довжиною 61 сантиметр, а також хрестик, виготовлений із сплаву срібла, 925 проби, вагою 2,44 грами, зі вставкою камінців різної форми (том №1, арк. крим. пров.№126);

- протоколом обшуку від 05 листопада 2015 року, проведеного за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_10 , а саме: АДРЕСА_7 , в ході проведення котрого останнім співробітникам правоохоронних органів було видано одяг, та пояснено, що саме в ньому він був при подіях, що мали місце 24 вересня 2015 року, приблизно о 00 годині 40 хвилин на пішохідній алеї, біля КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР» у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (том №2, арк. крим. пров.№8-9);

- протоколом обшуку від 05 листопада 2015 року, проведеного за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме: АДРЕСА_6 , в ході проведення котрого останнім добровільно було надано співробітникам правоохоронних органів одяг, котрий за своїми зовнішніми ознаками схожий на той, в котрому перебувала одна із чотирьох осіб при подіях, що мали місце 24 вересня 2015 року, приблизно о 00 годині 40 хвилин на пішохідній алеї, біля КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР» у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, та котрий у своїх письмових показах описала потерпіла ОСОБА_16 на стадії досудового розслідування (том №2, арк. крим. пров.№13-14);

- протоколом обшуку від 05 листопада 2015 року, проведеного за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 на час вказаних вище подій, а саме: АДРЕСА_2 , в ході проведення котрого громадянкою ОСОБА_21 співробітникам правоохоронних органі було видано одяг, котрий належить обвинуваченому ОСОБА_7 , та котрий за своїми зовнішніми ознаками схожий на той, в котрому перебувала одна із чотирьох осіб при подіях, що мали місце 24 вересня 2015 року, приблизно о 00 годині 40 хвилин на пішохідній алеї, біля КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР» у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, та котрий у своїх письмових показах описала потерпіла ОСОБА_16 на стадії досудового розслідування (том №2, арк. крим. пров.№18-19);

- протоколом обшуку від 05 листопада 2015 року, проведеного за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , а саме: АДРЕСА_4 , в ході проведення котрого громадянка ОСОБА_22 пояснила співробітникам правоохоронних органів, що не має можливості надати одяг ОСОБА_8 котрий підпадає під опис, наданий потерпілою ОСОБА_16 на стадії досудового розслідування, оскільки передала його своєму сину до Криворізької УВП №3 УДПтСУ у Дніпропетровській області, та надала відповідну заяву співробітникам правоохоронних органів (том №2, арк. крим. пров.№25-26, 27);

- протоколом огляду від 07 листопада 2015 року, проведеного за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_10 , а саме: АДРЕСА_7 , в ході проведення котрого співробітниками правоохоронних органів було оглянуто та вилучено добровільно видану громадянкою ОСОБА_23 спортивну куртку на блискавці світло-сірого кольору, з логотипом на лівій стороні в області грудей «McKENZIE», та котра за своїми зовнішніми ознаками схожа на ту, в котрій перебувала одна із чотирьох осіб при подіях, що мали місце 24 вересня 2015 року, приблизно о 00 годині 40 хвилин на пішохідній алеї, біля КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР» у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, та котру у своїх письмових показах описала потерпіла ОСОБА_16 на стадії досудового розслідування (том №2, арк. крим. пров.№32);

- протоколом огляду та протоколом пред`явлення речей для впізнання від 19 листопада 2015 року, за участі потерпілого ОСОБА_17 та понятих, в ході проведення котрого останній впізнав спортивну куртку на блискавці світло-сірого кольору, з логотипом на лівій стороні в області грудей «McKENZIE», як таку, в котру була одягнута одна із напавши на нього та ОСОБА_16 осіб при подіях, що мали місце 24 вересня 2015 року, приблизно о 00 годині 40 хвилин на пішохідній алеї, біля КЗ «Криворізька міська лікарня №1» ДОР» у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (том №2, арк. крим. пров.№88, 89);

- висновком судово-товарознавчої експертизи №105 від 17 листопада 2015 року, відповідно до висновків котрого, ринкова вартість викраденого у потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_16 майна, з урахуванням зносу на час скоєння кримінального правопорушення становить 3007,54 гривень (том №2, арк. крим. пров.№101-102).

Зазначені вище докази винуватості обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , неповнолітніх на момент вчинення злочину обвинувачених, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до положень ст.ст.84-86 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

Оцінивши в сукупності усі докази у справі, суд вважає винними ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , неповнолітніх на момент вчинення злочину, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

До показів обвинуваченого ОСОБА_8 , та неповнолітнього на час вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_10 , суд ставиться критично, оскільки їх покази спростовуються показами потерпілого ОСОБА_17 наданими останнім під час розгляду справи, та наявними матеріалами кримінального провадження.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим, виходячи з вимог закону про достатність покарання для їх виправлення, запобігання скоєнню ними нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинувачених, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст.66 КК України, суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст.66 КК України, суд відносить часткове визнання провини в інкримінованому злочині та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 згідно ст.66 КК України, суд відносить щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_9 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 згідно ст.66 КК України, суд відносить часткове визнання провини в інкримінованому злочині та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_10 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Разом із тим, суд враховує також особу обвинувачених.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 винним себе в інкримінованому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, однак є обвинуваченим у кримінальному провадженні №0002566 від 14 вересня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, котре перебуває на розгляді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та кримінальному провадженні №0002065 від 20 липня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, котре перебуває на розгляді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, добровільно відшкодував завдані потерпілим збитки, не одружений, не має на своєму утриманні неповнолітніх дітей, навчається у Гірничо-електромеханічному коледжі ДВНЗ «Криворізький національний університет» на заочному відділенні, під наглядом лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває, за місцем реєстрації характеризується задовільно.

Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе в інкримінованому злочині визнав частково, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак на час вчинення кримінального правопорушення вважається таким, що не має судимостей, крім того, є обвинуваченим у кримінальному провадженні №0002566 від 14 вересня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, котре перебуває на розгляді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, добровільно відшкодував завдані потерпілим збитки, не одружений, не має на своєму утриманні неповнолітніх дітей, навчається в Криворізькому державному комерційно-економічному технікумі на денному відділенні, під наглядом лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває, за місцем фактичного проживання характеризується позитивно, за місцем навчання характеризується незадовільно.

Обвинувачений ОСОБА_9 винним себе в інкримінованому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, на час вчинення злочину був неповнолітнім, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, однак є обвинуваченим у кримінальному провадженні №0002566 від 14 вересня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, котре перебуває на розгляді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, завдану шкоду потерпілим добровільно не відшкодував, не одружений, не має на своєму утриманні неповнолітніх дітей, навчається у ДНЗ «Криворізький центр професійної освіти металургії та машинобудування», під наглядом лікаря нарколога не перебував та не перебуває, перебував під наглядом у лікаря психіатра, згідно висновку судово-психіатричного експерта №322 від 19 листопада 2015 року, в період часу скоєння інкримінованого йому злочину якими-небудь психічними захворюваннями не страждав, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними при вчиненні інкримінованого йому злочину, на даний час якими-небудь психічними захворюваннями також не страждає, за місцем навчання характеризується позитивно.

Обвинувачений ОСОБА_10 винним себе в інкримінованому злочині визнав частково, на час вчинення злочину був неповнолітнім, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, однак є обвинуваченим у кримінальному провадженні №0002566 від 14 вересня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, котре перебуває на розгляді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, завдану шкоду потерпілим добровільно не відшкодував, не одружений, не має на своєму утриманні неповнолітніх дітей, навчається у ДНЗ «Криворізький професійний гірничо-металургійний ліцей», під наглядом лікаря нарколога не перебував та не перебуває, перебуває під наглядом у лікаря психіатра, згідно висновку судово-психіатричного експерта №323 від 19 листопада 2015 року, в період часу скоєння інкримінованого йому злочину якими-небудь психічними захворюваннями не страждав, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними при вчиненні інкримінованого йому злочину, на даний час якими-небудь психічними захворюваннями також не страждає, за місцем реєстрації та фактичного проживання характеризується позитивно.

Крім того, при призначенні обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , неповнолітнім на момент вчинення злочину, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покарання, суд враховує те, що злочин, передбачений ст.186 ч.2 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії умисних тяжких злочинів, від вчинення якого є потерпілі.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання в межах санкції ст.186 ч.2 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Неповнолітнім на момент вчинення злочину, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд вважає за доцільне призначити покарання в межах санкції ст.186 ч.2 КК України, у вигляді позбавлення волі, та на підставі ст.ст.75, 104 КК України, звільнити останніх від відбування покарання з випробуванням, та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Підстав для призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за правилами ст.ст.69, 75 КК України, суд не вбачає.

Так, у відповідності до вимог ст.65 КК України, покарання має бути призначене у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, а більш м`яке покарання може бути призначене лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Відповідно до змісту положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

При цьому за змістом ст.69 ч.1 КК України, призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

Відсутність підстав для призначення обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання за правилами, передбаченими ст.69 ч.1 КК України, незважаючи на їх позитивну характеристику та наявність пом`якшуючих обставин, суд мотивує тим, що останні вчинили кримінальне правопорушення, котре згідно положень ст.12 КК України, відноситься до категорії умисних тяжких злочинів, від вчинення якого є потерпілі, та за вчинення котрого законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі від чотирьох до шести років.

Також суд враховує те, що злочин ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили відносно двох осіб, серед яких перебувала особа жіночої статі, те що відносно останніх хоча на сьогоднішній день і не постановлено обвинувальних вироків, однак вони є особами, котрим пред`явлено звинувачення у вчиненні аналогічних кримінальних правопорушень проти власності, обвинувачений ОСОБА_8 також є раніше судимий за вчинення аналогічного злочину проти власності.

Також суд враховує цинічність злочину, та те, що після вчинення злочину із зізнанням до правоохоронних органів обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не з`явилися, вчиняли дії спрямовані на приховання вчиненого ними злочину, однак не встигли довести вказані дії до кінця з мотивів, котрі не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками правоохоронних органів по гарячим слідам.

Виходячи із наведеного, судом не встановлено підстав, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення для застосування ст.69 КК України, при призначенні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією ст.186 ч.2 КК України.

Підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 положень ст.75 КК України, суд також не вбачає, та вважає, що їх виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів не можливе в даному випадку без ізоляції від суспільства.

Суд вважає також зазначити те, що злочини проти власності є однією з найпоширеніших і найнебезпеч¬ні¬ших груп злочинних діянь, оскільки вони посягають на одне з найцін¬ніших соціальних благ, - право власності. Захист права власності має особливе суспільне значення, оскільки економічна свобода власності є підґрунтям політичної, національної та релігійної свобод. Нормальне функціонування відносин власності забезпечує стабільність усієї економічної системи, підвищення рівня добробуту народу.

Положення ст.13 Конституції України проголошують рівність усіх суб`єктів права власності перед законом і забезпечення захисту їх прав державою. Відповідно до ст.41 Основного Закону, ніхто не може бути проти¬правно позбавлений права власності; право власності є непорушним. Право власності, відповідно до ст.ст.316-317 ЦК України, є право власника на володіння, користування та розпорядження своїм майном за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підставі ст.ст.324-327 ЦК України, суб`єктами права власності є народ України, фізичні та юридичні особи, держава, територіальні громади. Одна з гарантій рівності захисту всіх форм власності, - установлення кримінальної відповідальності за злочини проти власності, незалежно від того, на яку форму власності було вчинено посягання.

Дія обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року, котрою відносно останнього було змінено запобіжний захід з тримання під-вартою на цілодобовий домашній арешт, закінчилася 23 липня 2016 року, а тому питання про його дію суд не вирішує.

Після набрання вироку законної сили, взяти ОСОБА_7 під варту, строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання.

Дія обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року, котрою відносно останнього було змінено запобіжний захід з тримання під-вартою на цілодобовий домашній арешт, також закінчилася 23 липня 2016 року, а тому питання про його дію суд не вирішує.

Після набрання вироку законної сили, взяти ОСОБА_8 під варту, строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання.

Запобіжний захід відносно неповнолітніх на час вчинення злочину, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує також.

Керуючись ст.65 КК України, суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , неповнолітніх на час вчинення злочину, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та запобіганню скоєнню ними нових злочинів.

Крім того, 24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)».

Згідно ст.72 ч.5 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в строк відбуття покарання за даним вироком підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 24 вересня 2015 року (дня затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення) по день зміни запобіжного заходу з тримання під-вартою на цілодобовий домашній арешт, та звільнення обвинувачених з-під варти в залі суду, а саме 25 травня 2016 року включно, відповідно до ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Що стосується цивільного позову потерпілого ОСОБА_17 до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, суд враховуючи надані потерпілим ОСОБА_17 під час свого допиту уточнення, вважає за необхідне задовольнити його виходячи із наступного.

Так, відповідно до ст.128 ч.5 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли в зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167 ч.1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З наявної в матеріалах кримінального провадження розписки, наданої суду потерпілим ОСОБА_17 , вбачається, що останній отримав від батьків обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, - 9000,00 гривень, та на даний час не має до останніх жодних претензій матеріального та морального характеру, а тому сума невідшкодованого матеріального збитку у розмірі 3786,20 гривень, та завданої моральної шкоди у розмірі 10000,00 гривень, з урахуванням уточнень потерпілого ОСОБА_17 , підлягає стягненню у рівних частинах на користь останнього з обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , котрі на час вчинення злочину хоча і були неповнолітніми, однак на теперішній час в силу свого віку здатні нести цивільно-правову відповідальність.

Що стосується цивільного позову потерпілої ОСОБА_16 до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, суд враховуючи надану суду заяву про відсутність у останньої претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених, та прохання про повернення позовної заяви без розгляду, вважає за необхідне повернути потерпілій ОСОБА_16 її позовну заяву без розгляду.

Витрати на залучення експерта по даному кримінальному провадженню, відсутні.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.

Дія обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року, котрою відносно останнього було змінено запобіжний захід з тримання під-вартою на цілодобовий домашній арешт, закінчилася 23 липня 2016 року, а тому питання про його дію суд не вирішує.

Після набрання вироку законної сили, взяти ОСОБА_7 під варту, строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання.

Зарахувати засудженому ОСОБА_7 у строк відбуття покарання за даним вироком, строк попереднього ув`язнення з 24 вересня 2015 року (дня затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення) по день зміни запобіжного заходу з тримання під-вартою на цілодобовий домашній арешт, та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 з-під варти в залі суду, а саме 25 травня 2016 року включно, відповідно до ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.

Дія обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу згідно ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року, котрою відносно останнього було змінено запобіжний захід з тримання під-вартою на цілодобовий домашній арешт, закінчилася 23 липня 2016 року, а тому питання про його дію суд не вирішує.

Після набрання вироку законної сили, взяти ОСОБА_8 під варту, строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання.

Зарахувати засудженому ОСОБА_8 у строк відбуття покарання за даним вироком, строк попереднього ув`язнення з 24 вересня 2015 року (дня затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення) по день зміни запобіжного заходу з тримання під-вартою на цілодобовий домашній арешт, та звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти в залі суду, а саме 25 травня 2016 року включно, відповідно до ст.72 ч.5 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки, зобов`язавши його на підставі ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згідно зі ст.76 ч.2 п.2 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно неповнолітнього на час вчинення злочину, ОСОБА_9 не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки, зобов`язавши його на підставі ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згідно зі ст.76 ч.2 п.2 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно неповнолітнього на час вчинення злочину, ОСОБА_10 не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

Уточнений цивільний позов потерпілого ОСОБА_17 до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , на користь ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: м. Дніпропетровськ, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_8 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, - 1893,10 гривні, та в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, - 5000,00 гривень, а всього, - 6893,10 гривні.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , на користь ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження: м. Дніпропетровськ, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_8 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, - 1893,10 гривні, та в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, - 5000,00 гривень, а всього, - 6893,10 гривні.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, - залишити без розгляду та повернути потерпілій ОСОБА_16 .

Речові докази перераховані на арк. крим. пров.№43, том №1, а саме: ланцюжок із білого металу, довжиною 60 сантиметрів, ланцюжок із білого металу, довжиною 46 сантиметрів, хрестик із білого металу з камінцями, котрі згідно розписки від 25 вересня 2015 року (том №1, арк. крим. пров.№44), повернуто потерпілій ОСОБА_16 , - залишити у останньої.

Речові докази перераховані на арк. крим. пров.№46, том №1, а саме: флеш карту пам`яті у корпусі з жовтого прозорого пластику та металу, мобільний телефон марки «Samsung DT-S5230», imei: НОМЕР_2 , флеш карту пам`яті «Micro SD», ємкістю 64 GB, котрі згідно розписки від 24 вересня 2015 року (том №1, арк. крим. пров.№47), повернуто потерпілому ОСОБА_17 , - залишити у останнього.

Речові докази перераховані на арк. крим. пров.№20, том №2, а саме: шорти джинсові синього кольору з логотипом «BINGOSS DENIM», 29-го розміру, моделі В26355, кросівки чорні з білими смужками з логотипом «Adidas», 41-го розміру, вилучені під час обшуку житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , котрі згідно квитанції №306 від 18 листопада 2015 року (том №2, арк. крим. пров.№21), зберігаються в камері схову речових доказів Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, - повернути засудженому ОСОБА_10 .

Речові докази перераховані на арк. крим. пров.№20, том №2, а саме: футболку червоного кольору з логотипом «Puma», шорти сірого кольору з логотипом «United Colors of Benetton», ремінь брючний зі шкіри, вилучені під час проведення обшуку житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , котрі згідно квитанції №306 від 18 листопада 2015 року (том №2, арк. крим. пров.№21), зберігаються в камері схову речових доказів Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, - повернути засудженому ОСОБА_9 .

Речовий доказ перерахований на арк. крим. пров.№20, том №2, а саме: спортивну куртку чорного кольору на блискавці з логотипом «Adidas», вилучену під час проведення обшуку житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , котра згідно квитанції №306 від 18 листопада 2015 року (том №2, арк. крим. пров.№21), зберігається в камері схову речових доказів Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, - повернути засудженому ОСОБА_7 шляхом передачі за згодою останнього його родичам.

Речовий доказ перерахований на арк. крим. пров.№34, том №2, а саме: спортивну куртку на блискавці світло-сірого кольору, з логотипом на лівій стороні в області грудей «McKENZIE», добровільно надану громадянкою ОСОБА_23 , котра згідно квитанції №309 від 20 листопада 2015 року (том №2, арк. крим. пров.№90), зберігається в камері схову речових доказів Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області,- повернути засудженому ОСОБА_10 .

Витрати на залучення експерта по даному кримінальному провадженню, відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області всіма учасниками процесу протягом тридцяти днів з дня проголошення.

На виконання вимог ст.376 ч.6 КПК України, копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженим, їх захисникам та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1