Провадження № 11-кп/795/929/2016
Категорія - ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 12 липня 2016 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, працюючого старшим барменом кінотеатру «Мультиплекс» ТРЦ «Hollywood», не одруженого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 12 липня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України та призначено йому покарання за ч.1 ст. 307 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі, за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк три роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано засудженого ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 3416 грн. 21 коп. процесуальних витрат.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, у невстановлений органом досудового слідства день, час, місці та у невстановленої особи придбали з метою подальшого збуту психотропну речовину амфетамін та зберігали у невстановленому органом досудового слідства місці з метою подальшого збуту.

В подальшому, 01.10.2015 року, о 14 год. 30 хв., ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, зберігаючи при собі психотропну речовину - амфетамін, з метою його подальшого збуту, прибули до зупинки громадського транспорту по проспекту Миру, що біля Управління служби надзвичайних ситуацій в Чернігівській області, за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 190-а, де незаконно збули ОСОБА_9 за 150 грн. білу порошкоподібну речовину (амфетамін).

Згідно із висновком експерта № 1226(х) від 05.10.2015 року вказана біла порошкоподібна речовина містить в своєму складі психотропну речовину - амфетамін. Маса амфетаміну у наданій порошкоподібній речовині становить 0,015 г.

Амфетамін, згідно Списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (зі змінами), є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

У подальшому, ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, у невстановлений органом досудового слідства день, час, місці та у невстановленої особи придбали з метою подальшого збуту психотропну речовину - амфетамін та зберігали у невстановленому органом досудового слідства місці з метою подальшого збуту.

Так, 07.10.2015 року, о 18 год. 00 хв., особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , зберігаючи при собі психотропну речовину амфетамін, з метою його подальшого збуту, прибув на вул. Червоногвардійську (Льотна), 3, в м. Чернігові, де за 150 грн. незаконно збув ОСОБА_9 білу порошкоподібну речовину (амфетамін).

Згідно із висновком експерта № 2-02/1330 від 08.10.2015 року вказана біла порошкоподібна речовина містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,0194 г.

Амфетамін, згідно Списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (зі змінами), є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Крім того, ОСОБА_7 у невстановлений органом досудового слідства день, час, місці та у невстановленої особи придбав з метою подальшого збуту психотропну речовину - амфетамін, яку перевіз за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав, з метою подальшого збуту.

В ході обшуку 07.10.2015 року квартири АДРЕСА_3 , де фактично проживав ОСОБА_7 , на балконі в синій пластмасовій пляшці виявлено та вилучено поліетиленовий пакетик з порошкоподібною речовиною білого кольору.

Згідно із висновком експерта № 2-02/1331 від 08.10.2015 року надана на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,0374 г.

Згідно із висновком експерта від 27.10.2015 року № 2-02/1356, вилучена у ОСОБА_9 (07.10.2015) та ОСОБА_7 (07.10.2015) психотропна речовина - амфетамін, має спільне джерело походження (співпадає за якісним та відносним кількісним хімічним складом характерних органічних домішок (технологічних забруднень)).

Згідно Списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в Таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 (із змінами), амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.307 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.307 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не заперечуючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Суд своє рішення про необхідність застосування покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої ч.2 ст.307 КК України мотивував наявністю пом`якшуючих обставин. Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно ст..12 КК України відносяться до категорії тяжких, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів. Також, суд не взяв до уваги, що ОСОБА_7 вчинив два умисні тяжкі кримінальні правопорушення. Зазначає, що повне визнання вини є не пом`якшуючою обставиною, а є підтвердженням особою фактичних обставин скоєного діяння. У ході судового розслідування ОСОБА_7 не надано допомоги в установленні невідомих їм обставин. Також, суд першої інстанції своє рішення про визнання додатковою пом`якшуючою обставиною позитивної характеристики жодним чином не мотивував. Таким чином, судом ОСОБА_7 призначено покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України безпідставно, лише за наявності однієї обставини, що пом`якшує покарання. Також суд не обґрунтував належним чином необхідність призначення покарання нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією ч.2 ст.307 КК України. Кількість вчинених кримінальних правопорушень, їх тяжкість, кількість збутої речовини, обіг якої заборонено, свідчить про неможливість застосування при призначенні ОСОБА_7 покарання ст.69 КК України. Також, застосування ст..75 КК України є безпідставним, оскільки обвинуваченим вчинено кілька тяжких злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин і виправлення особи, яка вчинила злочини згаданої категорії неможливе без ізоляції його від суспільства на певний час.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити з вказаних у ній обставин, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час судового засідання у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.1 ст.307 КК України, як умисні дії, що виразились у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропної речовини - амфітаміну та ч.2 ст.307 КК України, як умисні дії, що виразились у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та збуті психотропної речовини - амфітаміну, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Вирішуючи питання стосовно призначення покарання ОСОБА_7 колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора в частині невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого не знаходять своє підтвердження.

Так, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, має сталі соціальні зв`язки - зареєстрований в місті Чернігові, мешкає разом з матір`ю ОСОБА_10 і є її єдиним сином, має позитивну репутацію - за місцем колишнього проживання (станом до 23.09.2015 року) службовими особами КП «ЖЕК-13» характеризується позитивно, також характеризується мешканцями будинку виключно позитивно, його молодий вік, сімейний стан - виріс у неповній сім`ї, батько не приймав участі у вихованні та матеріальному його утриманні, майновий стан, його хворобливий стан здоров`я, за наявності декількох обставин, а також повне визнання своєї вини обвинуваченим, щире каяття, позитивні характеристики за місцем мешкання, стан його здоров`я - цироз печінки, хворобливий стан здоров`я його матері - вегето-судинна дистонія по гіпертонічному типу, у зв`язку з чим остання потребує періодичного стаціонарного лікування, а також перебуває на утриманні обвинуваченого, офіційне працевлаштування обвинуваченого, а тому обґрунтовано дійшов висновку про можливість призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.2 ст.307 КК України, тобто застосувати ст.69 КК України.

В ході судового розгляду суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без реального відбування покарання та застосував ст.75 КК України.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

В апеляційній скарзі прокурором не наведено обставин, які б свідчили про неможливість застосування відносно обвинуваченого ст.69, ст.75 КК України.

Всі характеризуючі дані та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого судом першої інстанції враховані в повному обсязі, будь-які інші дані, які можуть впливати на міру покарання обвинувачених прокурором в апеляційній скарзі не наведено.

Крім того, відповідно до ст..415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 6 червня 2016 року було скасовано попередній вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 січня 2016 року, яким Шульзі була призначена аналогічна міра покарання. Вказаний вирок суду був скасований виключно з не встановленням дня, часу та місця придбання психотропної речовини, а не з підстав м`якості призначеного покарання.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 12 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4