ухвала іменем україни 13 квітня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2015 року.
Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 08 червня 2015 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Молодогвардійська Луганської області, який мешкає на АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2013 року за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого на підставі статей 75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2015 року вирок районного суду щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що він у невстановленому місці та у невстановлений час придбав гранату РГД-5 і зберігав її без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання на АДРЕСА_1 , яку 08 жовтня 2014 року було виявлено та вилучено працівниками міліції при обшуку оселі ОСОБА_7 за цією адресою у період із 16.00 год. до 20.33 год.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що він за невстановлених слідством обставин, у невстановлений час придбав речовину у виді кристалів білого кольору, що містить наркотичний засіб метадон масою 0,108 г, порошкоподібну речовину, що містить наркотичний засіб метадон масою 1,392 г, та порошкоподібну речовину, що містить наркотичний засіб метадон масою 0,002 г, які він зберігав без мети збуту за місцем фактичного проживання АДРЕСА_1 .

У касаційній скарзі та доповненнях до неї прокурор просить постановлені щодо ОСОБА_7 судові рішення скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що судами при постановленні цих рішень були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, стверджує, що при наявності достатніх доказів, які, на його думку, підтверджують винуватість ОСОБА_7 , суди першої та апеляційної інстанцій надали їм неправильну оцінку і безпідставно визнали їх недопустимими. Вказує на те, що апеляційний суд, залишаючи вирок районного суду без зміни, постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам ст. 419 КПК України, оскільки наведені у апеляційній скарзі прокурора доводи цей суд переконливо не спростував.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора на часткову підтримку касаційної скарги прокурора, який, посилаючись на порушення апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України, просив скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, заперечення захисника, перевіривши матеріали провадження та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що ця касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Викладені в касаційній скарзі прокурора доводи про необґрунтованість виправдання судом першої інстанції ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Як вбачається з матеріалів провадження, висновки місцевого суду про визнання ОСОБА_7 виправданим у пред`явленому йому обвинуваченні відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням усіх об`єктивних і суб`єктивних факторів, що мали бути взяті до уваги при з`ясуванні дійсних обставин події, та ґрунтуються на зібраних у справі доказах.

Такими доказами є, зокрема, показання свідка ОСОБА_8 , заступника начальника відділу УБОЗ УМВС України в Чернігівській області про те, що оперативно-розшукова справа щодо ОСОБА_7 не заводилась, усі процесуальні дії (в тому числі і прослуховування телефону ОСОБА_7 ) на досудовому слідстві стосовно нього проводилися на підставі наявної оперативної інформації, що надійшла від джерела. Реального підтвердження ця інформація не мала, а дані прослуховування телефонних розмов ОСОБА_7 були знищені, оскільки не містили будь-якої важливої для справи інформації (яку зброю мав збути ОСОБА_7 із показань цього свідка невідомо).

Відповідно до ухвал слідчого судді від 26 та 30 вересня 2014 року про надання дозволу на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 та у його автомобілі 08 жовтня 2014 року проведено обшук і у квартирі, де цей обшук проводився, було виявлено та вилучено, як встановили відповідні експертизи, бойову гранату і наркотичний засіб метадон.

Аналізуючи проведення цієї слідчої дії на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, суд дійшов висновку про те, що під час його проведення безпідставно не було допущено запрошеного дружиною ОСОБА_7 захисника, який прибув на місце проведення слідчої дії до її початку. Про бажання ОСОБА_7 мати захисника підтвердив і свідок ОСОБА_9 , який брав участь у обшуку житла останнього як понятий. Цей захисник ( ОСОБА_10 ) представляв надалі інтереси ОСОБА_7 протягом як досудового слідства, так і в судах обох інстанцій.

Під час затримання ОСОБА_7 перед початком обшуку у його помешканні до нього застосовано спецзасоби (наручники), що не було обумовлено ситуацією. Наручники з нього знято, коли його привели до квартири, де мав бути обшук.

Свідок ОСОБА_11 , який разом із ОСОБА_12 був очевидцем затримання ОСОБА_7 на вулиці, стверджував, що особи у формі затримали останнього, надягли йому наручники і що той при цьому будь-якого опору їм не чинив. Бачив, як до затриманого впритул ззаду підійшов працівник міліції, а потім відійшов та попрямував до квартири ОСОБА_7 . Стверджував, що бачив у руках міліціонера предмет округлої форми зеленого кольору, а перед цим чув, як ОСОБА_7 кричав, що до його рук щось притиснули.

Під час обшуку помешкання ОСОБА_7 , який було проведено із застосуванням відеозапису, встановлено, що в одній із кімнат квартири було виявлено та вилучено гранату. Порівняльний аналіз зображень таблиці з відбитками пальців рук на цьому предметі на відеозапису не співпадає з тією таблицею, що надійшла у запакованому виді до експертної установи. Досліджуючи цей відеозапис, враховуючи показання свідка-понятого ОСОБА_9 , суд спростував твердження експерта ОСОБА_13 про те, що вона на місці обшуку двічі знімала з гранати відбитки пальців рук та складала відповідні дактокарти. При цьому судом встановлено, що надана експертам на дослідження дактокарта містить записи, які виконані іншою особою, котра не брала участі у обшуку та огляді виявлених під час цього обшуку предметів, експертом ОСОБА_13 , який проводив дактилоскопічну експертизу гранати, що він і підтвердив у судовому засіданні.

Аналізуючи відеозапис проведеного за місцем проживання ОСОБА_7 обшуку, суд встановив, що на ньому не було зафіксовано й місце вилучення коробочки, у якій надалі було виявлено наркотичну речовину.

Давши належну оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зібрані під час проведення обшуку в квартирі ОСОБА_7 докази не можна вважати допустимими, що у справі відсутні інші достатні та допустимі докази, які б переконливо підтверджували пред`явлене ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України обвинувачення, і, оскільки вичерпані всі можливості одержання додаткових доказів, обґрунтовано визнав його невинним за цим обвинуваченням.

При цьому будь-яких процесуальних порушень при дослідженні й оцінці доказів, які б ставили під сумнів правильність висновків суду щодо невинуватості ОСОБА_7 у вчиненні цих злочинів, судом першої інстанції не допущено і прокурором, в тому числі й додатково, під час касаційного розгляду не наведено.

Суд апеляційної інстанції, розглядаючи це провадження за касаційною скаргою прокурора, дотримався вимог ст. 419 КПК України, належним чином проаналізував всі наведені у ній доводи, на кожний з них дав вичерпну відповідь і обґрунтовано залишив вирок щодо ОСОБА_7 без зміни.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судові рішення щодо ОСОБА_7 законні і обґрунтовані та підстав для їх скасування, про що йдеться в касаційній скарзі, немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 червня 2015 та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3