Справа № 513/509/16-к
Провадження № 1-кс/513/74/16
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А
про відмову у задоволенні клопотання

23 травня 2016 року слідчий суддя Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

слідчий звернувся до суду з даним клопотанням, погодженим з прокурором про арешт майна. Клопотання обгрунтував тим, що 09 травня 2016 року о 00:30 годині, невстановлена особа, знаходячись по вул. Садова в селі Введенка Саратського району Одеської області за допомогою невстановленого предмету погрожувала вбивством ОСОБА_3 .

За даним фактом 18 травня 2016 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000294, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України та розпочато досудове розслідування. З пояснень ОСОБА_3 встановлено, що невстановлена особа погрожувала йому предметом, схожим на пістолет.

Слідчим зазначено, що під час досудового розслідування встановлено, що до скоєння даного кримінального правопорушення причетні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які погрожували ОСОБА_3 пістолетом та використовували його як знаряддя злочину, тому просив накласти арешт на пістолет, добровільно виданий ОСОБА_4 18 травня 2016 року, з метою збереження речового доказу та проведення балістичної експертизи.

Під час розгляду клопотання слідчий, який звернувся з клопотанням та володілець майна не прибули, їх неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження №0000294, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частинами 1, 2 статті 170 КПК України визначено, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження...

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно витягу з ЄРДР, 18 травня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим внесено відомості про кримінальне правопорушення за фактом погрози вбивством ОСОБА_3 (а.с.3). На цей час проводиться досудове розслідування.

З наданих матеріалів кримінального провадження №0000294 вбачається, що майно у вигляді пневматичного пистолету добровільно видано ОСОБА_4 (заява на а.с.21 кримінального провадження) та не відноситься до категорії тимчасово вилученого майна, або майна, яке на час розгляду клопотання перебуває у володінні особи.

Чинний кримінально-процесуальний кодекс України не містить норми, яка передбачає накладення арешту на добровільно видане майно, тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175, 369-372 КПК України,

суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання слідчого Саратського відділення поліції Білгород-Дністровського відділу поліції ГУНП в Одеській області про накладення арешту на пневматичний пістолет, добровільно виданий ОСОБА_4 18 травня 2016 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1