Справа №476/1103/15-к 05.04.2016
УХВАЛА
05 квітня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сугаки Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5
обвинувачений ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях його підзахисного складу злочину.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.
провадження №11-кп/784/ 268/16 головуючий суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8
категорія: ч.3 ст.185 КК України доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі захисник вважає, що вина ОСОБА_6 у вчинені інкримінованих йому злочинів не доведена.
На думку апелянта суд взяв до уваги докази обвинувачення, залишивши поза увагою те, що його підзахисний відмовився від наданих ним під час досудового слідства показань про те, що він вчиняв крадіжки за попередньою змовою з хлопцем за ім`ям ОСОБА_9 . Спростував ОСОБА_6 і дані слідчого експерименту та стверджував, що він все вигадав (місця і хлопця на ім`я ОСОБА_9 ).
Вилучені під час обшуку речі потерпілих, як стверджує його підзахисний, він не крав, а придбав за кошти у невідомого йому раніше чоловіка, який привіз вказані речі обвинуваченому додому.
Звертає увагу на порушення ст.ст. 167,169,171,173 КПК України слідчим, який не мав права виносити постанову про визнання та долучення до справи речових доказів, а впродовж доби після вилучення не звернувся до слідчого судді для вирішення питання про арешт майна обвинуваченого - вилучених речей, у зв`язку з чим на його думку речові докази є недопустимими.
Вказує на те, що жодний з потерпілих не бачив раніше ОСОБА_6 і його автомобіль. Всі потерпілі у судовому засіданні вказували на те, що злочини вчиняв не ОСОБА_6 , а місцеві жителі с. Возсіятське, та конкретно вказують на їхні імена і прізвища. Крім того потерпілі вказують на те, що на їх земельних ділянках виявлено сліди взуття 43 та 45 розмірів, а у ОСОБА_6 - 41 розмір взуття. Проте обставини, на які вказували потерпілі, не перевірялися. Жодного сліду пальців рук чи інших слідів перебування ОСОБА_6 на місці злочину, чи на місці нібито завантажування викраденого не знайдено.
На думку апелянта є недопустими доказами обвинувачення протокол огляду місця події, протоколи впізнання потерпілими своїх речей з огляду на те, що рукописний текст в цих протоколах не можливо прочитати, а долучені до протоколу місця події фотографії є чорно білими і належним чином не оформлені.
Крім того, звертає увагу на те, що потерпілі вказали, що з матеріалами кримінального провадження не знайомилися. Поняті, які брали участь у слідчому експерименту, ознайомилися з відеозаписом вказаної слідчої дії в судовому засіданні, а не в передбачений законом спосіб.
З огляду на наведене вважає, що суд першої інстанціїї не дотримався вимог ст.7, 17, ч. 4 ст. 95 КПК України
Встановлені судом першої інстанції обставини.
В період з травня 2015 року по червень 2015 року ОСОБА_6 , повторно, за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового слідства особою на ім`я ОСОБА_9 , шляхом проникнення до житла, інших приміщень, сховищ жителів с. Возсітське Єланецького району Миколаївської області вчинили ряд крадіжок майна при наступних обставинах.
В травні 2015 року ОСОБА_6 вступив в злочинну змову про таємне викрадення чужого майна з особою на ім`я ОСОБА_9 , матеріали відносно якого виділено в окреме провадження.
За попередньою змовою невстановлена особа мав повідомити ОСОБА_6 про дату і час вчинення крадіжок, безпосередньо сам викрасти чуже майно, а далі, використовуючи автомобіль під керуванням ОСОБА_6 , вони вдвох домовилися вивезти викрадене майно та розпорядитися ним на власний розсуд.
В цю ж ніч, продовжуючи свою злочинну діяльність, вказана особа на ім`я ОСОБА_9 , реалізуючи попередньо обумовлений злочинний намір направлений на вчинення крадіжок чужого майна, через незамкнені двері гаражу, розташованого на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_11 АДРЕСА_3 , проник до вказаного приміщення, звідки здійснив крадіжку майна ОСОБА_11 , а саме: домашній кінотеатр марки «CJC», вартістю 800 грн., спортивний велосипед марки «Профі», вартістю 1500 грн., та інше майно на загальну суму 4790 грн. Викрадене майно він виніс за територію домоволодіння ОСОБА_11 і склав в одному місці з попередньо викраденим майном.
В ніч на 21.05.2015 року особа на ім`я ОСОБА_9 з метою вчинення крадіжки чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попердньою змовою з ОСОБА_6 , пошкодив навісний замок на вхідних дверях гаражу, розташованого на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_12 по АДРЕСА_4 , проник до вказаного приміщення, звідки здійснив крадіжку майна ОСОБА_12 , а саме: бензопили марки «BauMaster 2,6 кВт, 500 мм.», вартістю 400 грн. Викрадене майно він виніс за територію домоволодіння ОСОБА_12 і склав в іншому місці неподалік від будинку потерпілого.
В цю ж ніч, особа на ім`я ОСОБА_9 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попердньою змовою з ОСОБА_6 проник на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_13 по АДРЕСА_5 , звідки викрав чотири автомобільні колеса вартістю 300 грн. кожне. Викрадене майно він виніс за територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_13 і склав в одному місці з попередньо викраденим майном.
В ніч на 07.06.2015 року, особа на ім`я ОСОБА_9 з метою вчинення крадіжки чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попердньою змовою з ОСОБА_6 , демонтувавши шибку з вікна веранди житлового будинку, проник до приміщення веранди житлового будинку, розташованого на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_14 по АДРЕСА_2 , та здійснив крадіжку майна ОСОБА_14 , а саме: ноутбук марки «Acer», вартістю 7000 грн., домашній кінотеатр марки «F&D», вартістю 350 грн., перукарську машинку марки «PHILIPS», вартістю 150 грн., та інше майно на суму 8500 грн. Викрадене майно він виніс за територію домоволодіння ОСОБА_14 і склав в іншому місці неподалік від будинку потерпілого.
В ніч на 21.06.2015 року, особа на ім`я ОСОБА_9 з метою вчинення крадіжки чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попердньою змовою з ОСОБА_6 проник до гаражу, розташованого на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_15 по АДРЕСА_5 , звідки здійснив крадіжку майна ОСОБА_15 , а саме: електричну турбінку марки «Ритм», вартістю 250 грн., пральну машинку марки «Донбас» вартістю 500 грн., велосипед марки «Україна» та інше майно на загальну суму 3962,50 грн. Викрадене майно він виніс за територію домоволодіння ОСОБА_15 , склав в іншому місці неподалік від будинку потерпілого.
В цю ж ніч, особа на ім`я ОСОБА_9 з метою вчинення крадіжки чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попердньою змовою з ОСОБА_6 проник до приміщення погребу на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_16 по АДРЕСА_4 , звідки здійснив крадіжку банок з консервацією, на загальну суму 927 грн. Викрадене майно він виніс за територію домоволодіння ОСОБА_16 і склав в одному місці з попередньо викраденим майном.
В ніч на 16.05.2015 року, в ніч на 21.05.2015 року, в ніч на 21.06.2015 року ОСОБА_6 , маючи умисел на вчинення крадіжок чужого майна, поєднаних з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб відповідно до домовленості з невстановленою в ході досудового слідства особою на ім`я ОСОБА_9 на автомобілі ВАЗ-2101 державний номерний знак В НОМЕР_1 , приїджав до місця знаходження викрадених речей в с. Возсіятське Єланецького району Миколаївської, де ОСОБА_6 разом з особою на ім`я ОСОБА_9 завантажували викрадене майно в автомобіль. Після чого з місця злочину зникали, а викраденим майном розпоряджалися на власний розсуд.
На апеляційну скаргу подані заперечення прокурором, який вважає вирок суду законним, обґрунтованим, який слід залишити без змін. Висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає апеляційну скаргу необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_17 у таємному викраденні чужого майна вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджується безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду та викладеними у вироку доказами.
Суд першої інстанції взяв до уваги показання потерпілих, які показали, що у них було викрадено майно при наступних обставинах.
Показаннями потерпілого ОСОБА_11 встановлено, що з приміщення гаражу та автомобіля, що знаходиться на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 було викрадено: портативний ДВД-програвач з блоком живлення до нього, домашній кінотеатр, який складається з саббуферу та двох колонок, спортивний велосипед, автомобільне колесо, яке складається з металевого диска та покришки, сумку з автомобільними інструментами, автомобільний вогнегасник, домкрат, автомобільну магнітолу, флеш карту об`ємом 8 гб. та 4 гб, автомобільні електронні часи, автомобільний підлокітник, дві портативні міні колонки для відтворення музики на загальну 4790 грн.
Із показань потерпілого ОСОБА_12 видно, що влітку 2015 року, з його гаража, який знаходиться на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , викрадено бензопилу марки «BauMaster.» вартістю400 грн. В гараж проникли шляхом зривання замку.
Показаннями потерпілого ОСОБА_13 встановлено, що влітку 2015 року з території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 викрадено чотири автомобільні колеса на суму 300 грн.
Згідно показанням потерпілого ОСОБА_14 влітку 2015 року ним виявлена крадіжка з приміщення веранди житлового будинку на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 належного йому майна: ноутбука, бездротової «мишку», домашнього кінотеатру, дитячого іграшкового ноутбука, перукарської машинки, пневматичної гвинтівки на суму 8500 грн.
Показаннями потерпілого ОСОБА_15 встановлено, що в ніч на 21.06.2015 року з приміщення гаража, що знаходиться на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , викрадено дві акумуляторні батареї, електричну турбінку, обрізні диски до електричної турбінки, пральну машинку, радіоприймач, велосипед, мішок з цукром, дві пари взуття, кросівки, дерев`яну лавку на суму 3962,50 грн.
Потерпілий ОСОБА_16 показав, що в середині травня 2015 року, в період часу з 02.00 години до 03.00 години з приміщення погребу, що знаходиться на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 викрадено банки з домашньою консервацією на суму 927 грн.
Крім того, показаннями вказаних потерпілих встановлено, що частина викраденого майна була їм повернута, що підтверджується даними протоколів пред`явлення речей для впізнання.
Як убачається із протоколів пред`явлення речей для впізнання від 25.06.2015 року, потерпілий ОСОБА_11 впізнав серед пред`явлених йому речей велосипед, DVD програвач, акустичну систему (саббуфер та дві колонки), які було викрадено з його домоволодіння в с. Возсіятське в ніч на 16.05.2015 року; відповідно до даних протоколів від 08.07.2015 року потерпілий ОСОБА_11 впізнав серед пред`явлених речей запасне автомобільне колесо, автомобільний підлокітник, які було викрадено з його домоволодіння в с. Возсіятське в ніч на 16.05.2015 року.
Із протоколу пред`явлення речей для впізнання від 03.07.2015 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_12 впізнав серед пред`явлених речей бензопилу, яку було викрадено з його домоволодіння в с. Возсіятське в ніч на 21.05.2015 року.
Із протоколу пред`явлення речей для впізнання від 16.07.2015 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_18 впізнав серед пред`явлених речей чотири автомобільні колеса, які було викрадено з його домоволодіння в с. Возсіятське в ніч на 21.05.2015 року.
Із протоколів пред`явлення речей для впізнання від 24.06.2015 року потерпілий ОСОБА_14 впізнав серед пред`явлених речей : акустичну систему (саббуфер та дві аудіо колонки), ноутбук, перукарську машинку, оптичну мишку, які було викрадено з його домоволодіння в с. Возсіятське в ніч на 07.06.2015 року.
Із протоколу пред`явлення речей для впізнання від 06.07.2015 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_14 впізнав серед пред`явлених речей пневматичну гвинтівку, яку було викрадено з його домоволодіння в с. Возсіятське в ніч на 07.06.2015 року.
Із протоколу пред`явлення речей для впізнання від 03.08.2015 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_15 впізнав серед пред`явлених речей велосипед «Україна», який було викрадено з його домоволодіння в с. Возсіятське в ніч на 21.06.2015 року.
Із протоколу пред`явлення речей для впізнання від 27.06.2015 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_15 впізнав серед пред`явлених речей обрізні диски до електричної турбінки, акумуляторну батарею, які було викрадено з його домоволодіння в с. Возсіятське в ніч на 21.06.2015 року.
Вказані речі визнані речовими доказами, що знайшло своє підтвердження у досліджених судом першої інстанції постановах слідчого від 25.06.2015 року, від 08.07.2015 року, від 03.07.2015 року, від 16.07.2015 року, від 23.09.2015 року, від 06.07.2015 року, від 03.08.2015 року, від 26.06.2015 року.
Суд першої інстанції також обгрунтовано взяв до уваги те, що вказані речі були виявлені та вилучені в ході обшуку за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .
Суд першої інстанції дослідив дані протоколу проведення слідчого експерименту від 07.08.2015 року, згідно якому обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що вказані речі були викрадені у жителів с. Возсіятське хлопцем на ім`я ОСОБА_9 . За попередньою домовленістю з ОСОБА_9 він разом з останнім вивозив викрадені речі на своєму автомобілі і розпоряджалися ними на власний розсуд. При цьому обвинувачений ОСОБА_6 вказав на місця, де знаходилося викрадене майно.
В судовому засіданні від 10.11.2015 року обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним в тому, що влітку 2015 року, він в с. Возсіятське Єланецького району Миколаївської області познайомився з чоловіком на ім`я ОСОБА_9 , який запропонував йому викрасти металобрухт з території складу. По запропонованій ОСОБА_9 схемі останній мав безпосередньо викрадати в території складу металобрухт, а він на своєму автомобілі вивозити викрадене в місця скоєння злочину. Він погодився, оскільки йому потрібні були гроші. ОСОБА_9 по телефону повідомив йому час, коли треба було приїхати в с. Возсіятське. В призначений час, близько 24.00 години він на своєму автомобілі приїхав в с. Возсіятське, де зустрівся з ОСОБА_9 , який повідомив, що він все викрав і показав йому як проїхати до місця, де складено викрадене. Зупинившись в кінці однієї з вулиць, ОСОБА_9 зайшов за будинок, звідки став виносити викрадені речі і кидати їх біля автомобіля. Він побачив, що ОСОБА_9 викрав не металобрухт, а речі, які належали жителям села. Він загрузив в автомобіль все викрадене. Після чого разом з ОСОБА_9 поїхали в інше село розташоване по трасі в напрямку м. Кривий Ріг, де ОСОБА_9 продав деякі речі і віддав йому частину грошей в сумі 1000 грн. Таким же способом вони ще декілька разів викрадали майно у жителів с. Возсіятське. Викрадені речі ділили між собою. Частину речей, які йому дістались, він продав, а деякі речі залишив собі та зберігав за місцем проживання. Вилучені під час обшуку речі в подальшому були повернуті потерпілим. Крім того, він відшкодував завдані збитки потерпілим грошима.
Суд першої інстанції обгрунтовано взяв до уваги надані обвинуваченим показання, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, які суд вірно визнав належними та допустимими.
Позбавлені підстав доводи апелянта про порушення ст.ст. 167,169,171,173 КПК України слідчим, який впродовж доби після вилучення не звернувся до слідчого судді для вирішення питання про арешт майна обвинуваченого, вилучених речей, у зв`язку з чим на його думку речові докази є недопустимими.
Оскільки вилучені в ході обшуку за місцем проживання вищевказані речі були об`єктами кримінально-протиправних дій, то слідчий у відповідності із вимогами ст. 98 КПК України обгрунтовано визнав їх речовими доказами.
Крім того, слідчий у відповідності із вимогами ч.1 ст. 100 КПК України зазначені речові докази повернув володільцям потерпілим по даному кримінальному провадженню, що підтверджується їх розписками.
Враховуючи положення вказаних апелянтом статтей КПК України, суд першої інстанціїї дійшов вірного висновку про відсутність підстав для арешту майна, яке не належало ОСОБА_6 .
Оскільки обшук проведений у відповідності із вимогами ст.ст.334,335 КПК України (з дозволу слідчого судді, з дотриманням умов проведення), то протокол, складений за результатами даної слідчої дії, обгрунтовано визнаний судом першої інстанції допустимим доказом.
З огляду на наведене вилучені під час обшуку речі, які були об`єктами протиправних дій, теж вірно визнані судом допустимими доказами.
Даними протоколів огляду місця подій та показаннями потерпілих встановлено, що майно у потерпілого ОСОБА_10 викрадене з приміщення майстерні; у потерпілого ОСОБА_11 - з приміщення гаражу та салону автомобіля, у потерпілого ОСОБА_12 - з приміщення гаражу; у потерпілого ОСОБА_18 - з території подвір`я; у потерпілого ОСОБА_14 з приміщення веранди житлового будинку; у потерпілого ОСОБА_15 з приміщення гаражу; у потерпілого ОСОБА_19 - з приміщення погреба.
Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив про доведеність обставин вчинення крадіжок чужого майна з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.
Оскільки злочинний умисел у ОСОБА_6 був направлений на таємне викрадення майна разом з невстановленою особою на ім я ОСОБА_9 , за попередньою домовленістю, з розподілом ролей між ними, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях обвинуваченого такої кваліфікуючої ознаки як вчинення крадіжок за попередньою змовою групою осіб.
Що стосується тверджень обвинуваченого ОСОБА_6 , що він обмовив себе під час проведення слідчого експерименту під тиском працівників міліції, то суд першої інстанції перевіряв дану заяву шляхом допиту як свідків - понятих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які пояснили, що 07.08.2015 року в їх присутності обвинувачений ОСОБА_6 давав пояснення про крадіжки майна добровільно. Тиску на нього з боку працівників міліції не було.
Як убачається із протоколу проведення слідчого експерименту під час проведення даної слідчої дії був присутній захисник і від нього, а також інших учасників, в тому числі і ОСОБА_6 зауважень щодо умов та порядку проведеня слідчого експерименту не було.
В судовому засіданні від 10.11.2015 року обвинувачений ОСОБА_6 давав показання також в присутності захисника, що як вірно зазначив суд першої інстанції, виключало здійснення на нього тиску з боку будь-кого. При цьому заяв про застосування до нього недозволених методів досудового слідства обвинувачений не робив.
В судових засіданнях від 12.01.2016 року та 25.01.2016 року,а також в апеляційній інстанції обвинувачений ОСОБА_6 не підтвердив раніше надані показання про вчинення крадіжок за попередньою змовою з невстановленою особою на і мя ОСОБА_9 .
Проте твердження обвинуваченого, що він відмовився від раніше наданих показань через застосування до нього недозволених методів досудового слідства є голослівними, оскільки обвинувачений не вказував конкретно, хто саме та при яких обставинах чинив відносно нього тиск. З цього приводу він не звертався і до правоохоронних органів.
Є надуманими і нічим не підтвердженими надані обвинуваченим пояснення про те, що майно, яке було у нього вилучено за місцем проживання і передане потерпілим, він купив у незнайомої особи.
Разом з тим, ці пояснення спростовуються наведеними у вироку доказами обвинувачення і тому суд розцінює відмову обвинуваченого від раніше наданих визнавальних показань, як обрану ним позицію захисту.
Не відповідають дійсності твердження захисника та його підзахисного, що всі потерпілі у судовому засіданні вказували на те, що злочини вчиняв не ОСОБА_6 , а місцеві жителі с. Возсіятського, та конкретно вказували на їхні імена і прізвища, а також виявлені ними на їхніх земельних ділянках сліди взуття 43 та 45 розмірів, які не співпадали з розміром обвинуваченого.
Будучи допитаними в судовому засіданні, потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 тільки припустили, що крадіжки вчиняли декілька осіб, в тому числі і можливо жителі села.
Лише потерпілий ОСОБА_10 припустив, що до вчиненя злочинів причетні ОСОБА_22 та ОСОБА_9 на прізвисько « ОСОБА_23 », оскільки в нього з ними був конфлікт, про що він повідомив працівникам міліції.
Решта потерпілих не вказували на інших осіб із зазначенням прізвищ та імен. Жоден з потерпілих не надавав свідчення щодо непричетності ОСОБА_6 до вчинення крадіжок, а тільки стверджували, що останній не міг вчинити крадіжки їх майна самостійно, без участі інших осіб.
Крім того, потерпілий ОСОБА_16 підтвердив, що під час розмови з обвинуваченим , той поясняв, що він особисто до території домоволодінь не проникав, а лише заванжажував викрадене майно на свій автомобіль та вивозив його. Також ОСОБА_16 пояснив, що бачив в ніч, коли був вчинений злочин, як поруч з його будинком проїздив автомобіль марки ВАЗ 2101 з вимкненим світлом.
Зазначена обставина підтверджує показання обвинуваченого, що на належному йому автомобілі вказаної марки він вивозив викрадене майно.
Під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого виявлено належний йому автомобіль ВАЗ 2101.
Крім того, судом першої інстанціїї було встановлено, що огляд місця події, а також впізнання потерпілими своїх речей проведено у відповідності із вимогами закону, з дотриманням умов проведення даних слідчих дій. Протоколи вказаних слідчих дій теж складені у відповідності із вимогами закону, а тому обгрунтовано визнані судом першої інстанції допустими доказами.
При вивченні матеріалів кримінального провадження, апеляційний суд не вбачає суттєвих порушень кримінально - процесуального закону, які б перешкодили суду ухвалити законний та обґрунтований вирок.
Позбавлені підстав доводи захисника про порушення прав потерпілих, які не ознайомилися з матеріалами, до яких в порядку ст. 290 КПК України надається доступ, оскільки це їх право і вони не заявляли з цього приводу про порушення своїх прав.
Оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що своїми протиправними діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.
Визначаючи вид і розмір покарання ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував вчинення ним тяжкого злочину дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за аналогічні злочини, за місцем проживання характеризується негативно, не працює; обставину, що пом`якшує покарання - добровільне відшкодування майнової шкоди і призначив йому покарання у виді позбавлення волі в розмірі наближеному до мінімального, передбаченому санкцією ч.3 ст. 185 КК України, яке на думку апеляційного суду є необхідним й достатнім для його виправлення та попередженню нових злочинів.
Оскільки рецидив злочину складає в даному кримінальному провадженні кваліфікуючу ознаку ч.3 ст. 185 КК України повторності, то врахування його як обтяжуючої покарання обставини є невірним і підлягає виключенню із вироку.
Разом з тим, виключення вказаної обтяжуючої покарання обставини не впливає на призначене судом першої інстанції покарання, яке на думку апеляційного суду відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного і є правильним.
З огляду на наведене підстав для скасування вироку суду першої інстанції та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , про що просив апелянт, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд-

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

З мотивувальної частини вироку Єланецького районного суду Миколаївської області від 04 лютого 2016 року відносно ОСОБА_6 виключити посилання суду на рецидив злочину як обтяжуючу покарання обставину.

В решті вказаний вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3