У Х В А Л А
25 липня 2016 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сухумі, Грузія, грузина, громадянина Грузії, не одруженого, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше засудженого :

- 02.10.2009 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 28.09.2011 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 13.08.2012 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

-15.04.2016 Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

Досудовим слідством установлено, що 22.07.2016 приблизно о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 заздалегідь маючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, перебував в приміщенні закладу швидкого харчування «Жарю Парю», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Успенська 28/30, де побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_8 , біля якого на спинці стільця висіла сумка-барсетка з особистими речами останнього. Припускаючи, що у вказаній барсетці можуть знаходитися цінні речі, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії є непомітні для оточуючих, підійшов до стільця, на якому висіла сумка-барсетка, вартістю 400 грн. та таємно, скориставшись тим, що потерпілий не звертає уваги на зазначену барсетку, заволодів нею та речами, які в ній знаходились, а саме:

- мобільним телефоном марки «Samsung», моделі GTS-5610, імеі НОМЕР_1 , з сім картою стільникового оператора «МТС» НОМЕР_2 , вартістю 800 грн.

- мобільний телефон марки «Nokia», моделі 1616, імеі НОМЕР_3 , з сім картою стільникового оператора «Київстар» НОМЕР_4 , вартістю 200 грн.

- зв`язка з ключами та брелоком, які не становлять матеріального збитку.

Таємно заволодівши вказаним чужим майном та завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1400 грн. ОСОБА_7 розпорядився викраденим на власний розсуд.

У таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, обґрунтовано підозрюється

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сухумі, Грузія, грузина, громадянина Грузії, не одруженого, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше засудженого :

- 02.10.2009 Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 28.09.2011 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 13.08.2012 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

-15.04.2016 Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі.

22.07.2016 ОСОБА_7 затримано відповідно до ст. 208 КПК України, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність ризику, передбаченого в п.1 ч.1, ст. 177 КПК України, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 ставиться запобігання подальших спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду. Вказані ризики підтверджується тим, що у підозрюваного не має постійного місця проживання, роботи та сім`ї, у нього відсутні соціальні зв`язки, веде асоціальний спосіб життя. Згідно ч.1 п. 3 ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих та свідків. Згідно ч. 1 п.4 ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Згідно ч.1 п.5. ст. 177 КПК України, ОСОБА_7 , розуміючи, що йому як раніше неодноразово судимому може бути призначене реальне покарання до позбавлення волі буде мати намір уникнути покарання.

У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням, про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання в повному обсязі та просили його задовольнити, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду. Вказані ризики підтверджується тим, що у підозрюваного не має постійного місця проживання, роботи та сім`ї, у нього відсутні соціальні зв`язки, веде асоціальний спосіб життя. Згідно ч.1 п. 3 ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих та свідків. Згідно ч. 1 п.4 ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Згідно ч.1 п.5. ст. 177 КПК України, ОСОБА_7 , розуміючи, що йому як раніше неодноразово судимому може бути призначене реальне покарання до позбавлення волі буде мати намір уникнути покарання.

Підозрюваний ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просили суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який карається позбавленням волі на строк до 5 років, тому підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, розуміючи, що йому як раніше неодноразово судимому може бути призначене реальне покарання до позбавлення волі буде мати намір уникнути покарання. Вказані ризики підтверджується тим, що у підозрюваного не має постійного місця проживання, роботи та сім`ї, у нього відсутні соціальні зв`язки, веде асоціальний спосіб життя, раніше неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів.

Можливість призначення підозрюваному, у разі визнання його виним, покарання у вигляді позбавлення волі, а також дані про особу підозрюваного, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, розуміючи, що йому як раніше неодноразово судимому може бути призначене реальне покарання до позбавлення волі буде мати намір уникнути покарання. Вказані ризики підтверджується тим, що у підозрюваного не має постійного місця проживання, роботи та сім`ї, у нього відсутні соціальні зв`язки, веде асоціальний спосіб життя, раніше неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування і суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, розуміючи, що йому як раніше неодноразово судимому може бути призначене реальне покарання до позбавлення волі буде мати намір уникнути покарання. Вказані ризики підтверджується тим, що у підозрюваного не має постійного місця проживання, роботи та сім`ї, у нього відсутні соціальні зв`язки, веде асоціальний спосіб життя, раніше неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозрюваному ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного та його майновий стан, вважаю за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП-21 УДДВП в Одеській області.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, тобто у сумі 110 240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/13949/16.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання особи , тобто з 16:30 години 22.07.2016 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 20.09.2016 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
25.07.2016