Справа № 297/760/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2016 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника ОСОБА_3 , особи, яка подала клопотання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000315 від 09.12.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
встановив:
05 квітня 2016 року до Берегівського районного суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000315 від 09.12.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою суду від 26.04.2016 року у кримінальному провадженні призначено судовий розгляд.

28 квітня 2016 року до Берегівського районного суду надійшло клопотання від ОСОБА_4 про касування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000315 від 09.12.2015 року, а саме автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », 2007 року випуску, ключів до вказаного автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , який був накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 02.02.2016 року.

Клопотання мотивоване тим, що слідчий суддя задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль, не з`ясував хто є його власником.

Вказаний автомобіль був придбаний ОСОБА_5 у 2007 році, тобто вже під час його перебування у шлюбі з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії № НОМЕР_3 від 063930 від 30 серпня 2003 року. Відтак, автомобіль є спільною сумісною власністю їхнього подружжя в силу приписів статті 60 Сімейного кодексу України, а отже ОСОБА_5 не є одноосібним його власником. Тобто, слідчий суддя не вправі був накладати арешт на автомобіль, який відповідно до приписів статті 60 СК України на праві спільної сумісної власності в рівних частинах належить підозрюваному та його дружині, оскільки чинний КПК України не передбачає можливості накладення арешту на майно особи, яка не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого в кримінальному провадженні або до якої не заявлений цивільний позов про відшкодування збитків, завданих злочином. Інший співвласник автомобіля ОСОБА_4 , яка є дружиною обвинуваченого, не має жодного з указаних вище процесуальних статусів. Допущені слідчим суддею порушення норм кримінального процесуального права є порушенням права ОСОБА_4 іншого співвласника автомобіля на справедливий суд, гарантований їй параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судовому засіданні особа, яка подала клопотання ОСОБА_4 пояснила, що у 2003 році вона одружилася із ОСОБА_5 та у 2007 році вони придбали автомобіль марки «Volkswagen Passat», тому вона має ті ж права на володіння та користування вказаним рухомим майном, як і ОСОБА_5 , однак ухвалою судді був накладений арешт на вказане майно.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні просив скасувати арешт автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », 2007 року випуску, оскільки слідчий суддя не вправі була накладати арешт на автомобіль, який відповідно до приписів статті 60 СК України належить обвинуваченому ОСОБА_5 та його дружині на праві спільної сумісної власності в рівних частинах, оскільки чинний КПК України не передбачає можливості накладення арешту на майно особи, яка не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого в кримінальному провадженні або до якої не заявлений цивільний позов про відшкодування збитків, завданих злочином. Інший співвласник автомобіля ОСОБА_4 , не має жодного з указаних вище процесуальних статусів. При цьому, представник зазначив, що дійсно свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане на ОСОБА_5 , однак іншим співвласником автомобіля є його дружина ОСОБА_4 , як також має право володіти, користуватися вказаним автомобілем, та ухвала слідчого судді про накладення арешту на рухоме майно порушує її права, як співвласника.

Прокурор ОСОБА_6 та слідчий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши учасників провадження суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.02.2016 року клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні було задоволено. Накладено арешт, зокрема на автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », 2007 року випуску, ключі до вказаного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с. 39-40).

Встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », є ОСОБА_5 - обвинувачений в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000315 від 09.12.2015 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

З ухвали слідчого судді від 02.02.2016 року вбачається, що тимчасово вилучене майно, зокрема автомобіль, ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу самі по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Крім того, оскільки санкція ч. 3 ст. 368 КК України як обов`язкове додаткове покарання передбачає конфіскацію майна, тому виникла необхідність у накладенні арешту на належний ОСОБА_5 на праві приватної власності автомобіль.

У зв`язку з наведеним, судом встановлено, що арешт накладений обґрунтовано та скаржниця не довела, що в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Отже, враховуючи, що власником автомобіля марки «Volkswagen Passat», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », згідно правовстановлюючого документу - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , у зв`язку з чим клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, є безпідставною, тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 174, 392 КПК України,

ухвалив:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000315 від 09.12.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1