УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2016 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3
володільця майна ОСОБА_6
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт налісопродукцію (дрова) дерев породи вільха загальним об`ємом 9 м3 та дуб загальним об`ємом 9 м3.
В клопотанні зазначено, що 21.10.2016 р. близько 21 год. 30 хв. неподалік автодороги «Київ-Чоп», а саме 1 км. від неї на дорозі між с. Вереси та хутором Затишшя Житомирського району Житомирської області працівниками патрульної поліції зупинено автомобіль марки «МАЗ-5549», державний номерний знак, НОМЕР_1 , з бортовим причепом «ГКБ 819», державний номерний знак, НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , де виявлено лісопродукцію (дрова) дерев породи вільха загальним об`ємом 9 м 3 та дуб загальним об`ємом 9 м3. На момент огляду транспортного засобу документи про походження та перевезення вказаної лісопродукції у водія були відсутні.
Автомобіль марки «МАЗ-5549», державний номерний знак, НОМЕР_1 , з бортовим причепом «ГКБ 819», державний номерний знак НОМЕР_2 , та лісопродукцію (дрова) дерев породи вільха загальним об`ємом 9 м3 та дуб загальним об`ємом 9 м3 вилучено працівниками поліції та поміщено для зберігання на територію Відділення забезпечення автотранспортом ГУНП в Житомирській області.
В обгунтування клопотання слідчий вказує, що вулучена лісопродукція (дрова) дерев породи вільха загальним об`ємом 9 м3 та дуб загальним об`ємом 9 м3 набута злочинним шляхом та є речовим доказом у кримінальному провадженні, майном здобутим злочинним шляхом, а відтак відповідно до положень ст. 98, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України з метою забезпечення речових доказів просить накласти арешт на вказану вище лісопродукцію.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому. Пояснив, що в ході досудового розслідування існує необхідність у збереженні речових доказів, а саме вилученої лісопродукції, яка може бути об`єктом злочину. Під час досудового розслідування слід встановити походження деревини та її власника для прийняття обгрунтованого та законного рішення у кримінальному провадженні. Невжиття заходів забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати речових доказів.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому. зазначив, що під час досудового розслідування проводяться слідчі дії, направлені на встановлення власника та походження деревини. На даний час з документів, які надані ОСОБА_7 , неможливо встановити вказані обставини.
В судовому засіданні ОСОБА_6 , у якого безпосередньо була вилучена лісопродукція, просив відмовити в задоволенні клопотання. Пояснив, що є приватним підприємцем, вказану лісопродукцію закуповує в жителів с. Середа для подальшої реалізації. Оригінали документів на деревину на момент її перевезення в нього були відсутні, оскільки він помилково залишив їх у продавців. В подальшому оригінали товаро-транспортних накладних було надано слідчому.
Адвокат ОСОБА_5 заперечував проти накладення арешту на вилучене майно. Зазначив, що кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 КК України відповідно до ст. 477 КПК України реєструється в Єдиному реєстрі досудових розслідувань виключно за заявою потерпілого, відтак досудовое розслідування проводиться незаконно, а тому по такому кримінальному провадженню заходи його забезпечення, в тому числі і арешт на майно, не можуть бути застосовані. Крім того, вказав, що вилучена лісопродукція належить ОСОБА_6 , слідчому надано документи, які підтверджують факт її придбання, а маркування дана лісопродукція не потребує, оскільки використовується як паливні дрова.
Заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частина 11 статті 170 КПК України визначає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Зі змісту протоколу огляду місця події від 21.10.2016 року вбачається, що на автомобілі марки «МАЗ-5549», державний номерний знак, НОМЕР_1 , з бортовим причепом «ГКБ 819», державний номерний знак, НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , було виявлено лісопродукцію (дрова) дерев породи вільха загальним об`ємом 9 м 3 та дуб загальним об`ємом 9 м3. Дозвіл на огляд автомобіля було надано ОСОБА_6 добровільно (а.с.5-7 ).
На підтвердження права власності на вказану лісопродукцію ОСОБА_6 в судовому засіданні надано копії товаро-транспортних накладних (ТТН-ліс) - серії ЖТА № 962655 від 10.10.2016 року, зі змісту якої вбачається, що з ДП "Коростенське лісомисливське господарство" відвантажено дрова (дуб) 6, 2 куб.м., вантажоодержувачем є ОСОБА_8 , та серії ЖТА № 962654 від 10.10.2016 року, по якій відвантажено дрова (дуб) 6, 2 куб.м., вантажоодержувач ОСОБА_9 , а також копію товаро-транспортної накладної № 014225 від 17.06.2016 року про те, що з ДП "Ємільчинський лісгосп" відвантажено дрова паливні ІІ групи в кількості 9 куб. м., замовником є ОСОБА_10 , проте який саме вид деревини було отримано у ТТН не зазначено.
Зі змісту досліджених документів не вбачається, що лісопродукція придбана безпосередньо ОСОБА_6 .
Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснював, що купував деревину у фізичних осіб по 1-2 куба, які складувались, а після того, як було зібрано певну кількість лісопродукції, він здійснював її перевезення.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду клопотання про арешт лісопродукції ОСОБА_6 не надано переконливі докази, які підтверджуть факт законного придбання деревини.
Частиною 3 статті 477 КПК України перебачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, ст.185 КК України, якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, або якщо вони вчинені особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого.
Враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про те, що злочин вчинено чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого, або що він вчинений особою, яка щодо потерпілого була найманим працівником і завдала шкоду виключно власності потерпілого, тому підстави вважати, що таке кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення за наявності виключно заяви потерпілого, відсутні. Досудове розслідування по даному кримінальному провадженню правомірно здійснюється слідчим за загальними правилами КПК України.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що лісопродукція, арешт на яку просить накласти слідчий, є речовим доказом у кримінальному провадженні, може бути об`єктом кримінально протиправних дій, набутим кримінально протиправним шляхом, тобто підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171 КПК України для задоволення клопотання.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на лісопродукцію (дрова) дерев породи вільха загальним об`ємом 9 куб.м. та дуб загальним об`ємом 9 куб.м., які було вилучено 21.10.2016 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1