№ 336/ 4058/ 16 к
Пр. 1 кп/ 336/ 2338/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василівка Запорізької області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та мешкаю чого АДРЕСА_1 , раніше не судимого
У скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст 407 КК України , суд-
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби за таких обставин.
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини польовій пошти НОМЕР_1 , діючи умисно, в умовах особливого періоду , всупереч інтересам військової служби в порушення вимог с. 3-6 , 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України , ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ,був забов`язаний свято и непорушно додержуватися Конституцією України та законів України , віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок , бути зразком витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості,не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою , про все , що сталося з військо службовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, доповідати своєму безпосередньому начальникові, за дозволом на звільнення з розташування військової частини звертатися до свого безпосереднього начальника, а виїзд військослужбовців за межі гарнізону здійснюється лише з дозволу командира військової частини.
11 листопада 2015 р. під час перевірки особливого складу виявлено відсутність у розташуванні військової частині польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокувалась за адресою АДРЕСА_2
Діючи на порушення вищезазначених статутних вимог, солдат ОСОБА_5 ,. усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання , діючи умисно, в умовах особливого періоду 11 листопада 2015 р. самовільно без поважних причин не прибув з відпустки до місця служби-військової частини польова пошта НОМЕР_2 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини та про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв та був відсутній у військовій частині польова пошта до 21 червня 2016 р, тобто понад один місяць.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні незаконних дій проти встановленого порядку несення військової служби за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караного діяння.
Пояснив, що служив по контракту,, знаходився в АТО, потім, коли стало знову відомо, що їх частину направляють в АТО, він злякався та покинув розташування частини, весь час знаходився дома, коли йому повідомили про розшук, він повернувся для проходження служби.
У вчиненні злочину щиро розкаявся. Заявив, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.
В силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зі згоди учасників кримінального провадження при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися.
Суд погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 407 КК України як самовільного залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад місяця , вчинене в умовах особливого періоду.
При призначенні покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
У вчиненому злочині обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, суспільно-небезпечних наслідків від його дій не настало.
Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 і не вбачає обставин, що обтяжують його покарання.
З урахуванням згаданих обставин, а також даних про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, розкаявся у скоєнні правопорушення , ,суд вбачає всі підстави для призначення йому самого м`якого виду покарання в межах санкції частини статті звинувачення у вигляді звільнення від відбування покарання з випробуванням , на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Відомостей про речові докази суду не надано.
Процесуальних витрат в провадженні немає.
У відсутність клопотань учасників кримінального провадження про обрання запобіжного заходу суд не знаходить підстав для застосування запобіжного заходу, який відносно обвинуваченого в цьому провадженні не застосовувався, до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 395 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, що передбачений ст. 407 ч. 4 КК України, та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.
У порядку ст 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
У порядку ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати на межі України на постійне проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили не застосовувати.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя