АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 захисника ОСОБА_7
підозрюваної ОСОБА_8
слідчої ОСОБА_9

розглянувши в залі суду в місті Полтаві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19 лютого 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваної

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої АДРЕСА_1 , раніше не судимої, працюючої директором ТОВ « Світ України 2015» ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1000614 від 04.07.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України,-

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 діб із забороною залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1)Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

2)Утримуватися від спілкування як особисто, так і телефонному режимі, а також за допомогою мережі інших засобів зв`язку, мережі «Інтернет» із працівниками ТОВ «Євростандарт-Автогаз», ПП «Компанія «Надежда» та клієнтами вказаних підприємств;

3)Здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Пушкіна, 63, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно ухвали слідчого судді, в провадженні СУ ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000614 від 04.07.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , обіймаючи посаду менеджера відділу реалізації скрапленого газу ТОВ «Євростандарт-Автогаз» (), будучи службовою особою, вчинила умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Наказом директора ТОВ «Євростандарт-Автогаз» від 01.12.2011 р. ОСОБА_8 призначено на посаду менеджера відділу реалізації скрапленого газу.

Відповідно до Статуту, ТОВ «Євростандарт-Автогаз» має право самостійно визначати ціни і тарифи на свою продукцію, роботи, послуги за чинним законодавством України, веде первинний та бухгалтерський облік результатів своєї роботи, складає статистичну звітність, на основі даних бухгалтерського обліку Товариство складає фінансову звітність за формами, передбаченими чинним законодавством України, проводить інвентаризацію належного йому майна для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та звітності.

Відповідно до посадової інструкції, менеджер відділу реалізації скрапленого газу ОСОБА_8 має право самостійно представляти інтереси ТОВ «Євростандарт-Автогаз», вступати у взаємовідносини із підрозділами сторонніх організацій із питань, що пов`язані з їх професійною діяльністю; безпосередньо здійснювати, від імені підприємства, повноваження щодо розпорядження продукцією ТОВ «Євростандарт-Автогаз», у тому числі щодо відвантаження скрапленого вуглеводного газу, який зберігається на «ГНС «Селещина» ПП «Компанія «Надежда»; укладати від імені товариства договори та контролювати їх виконання; самостійно формувати ціни та складати рахунки на фактичне відвантаження і рахунки на передоплату; вивчати ринок, здійснювати реалізацію та планувати поставки скрапленого газу; брати участь від імені підприємства в електронних торгах та складати графіки відвантаження; самостійно від імені підприємства здійснювати взаєморозрахунки з покупцями, вести облік і контроль дебіторської заборгованості; складати звіти по відвантаженню з газонаповнювальних станцій у тому числі з «ГНС «Селещина», а також контролювати реалізацію газу в регіонах; вести облік залишків газу; контролювати поставки газу по мережам АГЗС, тобто наділена адміністративно-господарськими функціями, та є службовою особою.

На початку вересня 2014 року ОСОБА_8 , будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам юридичної особи, з метою заволодіння скрапленим вуглеводним газом, що належить ТОВ «Євростандарт-Автогаз» та, відповідно до договору «Про надання послуг по зберіганню скрапленого газу» між ТОВ «Євростандарт-Автогаз» (Замовник) та ПП «Компанія «Надежда» від 01.01.2014 №211, перебував на зберіганні у «ГНС «Селещина» ПП «Компанія «Надежда» за адресою: Полтавська область, Машівський район, с. Селещина, вул. Кірова, 90, маючи право оперативного управління та розпорядження від імені підприємства вказаним майном, вступила від імені ТОВ «Євростандарт-Автогаз» у взаємовідносини із фізичною особою ОСОБА_10 щодо продажу останньому скрапленого вуглеводного газу у кількості 40 тон за ціною 570 000 (п`ятсот сімдесят тисяч) гривень.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , здійснюючи функції із представництва інтересів ТОВ «Євростандарт-Автогаз» у сторонніх організаціях та укладення від імені підприємства угод, самостійного формування ціни товару та інших істотних умов поставки, зловживаючи своїм службовим становищем, запевнила ОСОБА_10 у відсутності необхідності укладення письмового договору, визначила ціну реалізованого ОСОБА_11 скрапленого вуглеводного газу у розмірі 570 000 гривень та повідомила про необхідність прибути 10.09.2014 для завантаження до «ГНС «Селещина» ПП «Компанія «Надежда» за адресою: Полтавська область, Машівський район, с. Селещина, вул. Кірова, 90.

При цьому, ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно знаючи про заборону здійснення розрахунково-касових операцій із покупцями продукції ТОВ «Євростандарт-Автогаз», окрім безготівкових, повідомила ОСОБА_10 у якості істотної умови договору поставки скрапленого вуглеводного газу про необхідність здійснити 11.09.2014 оплату ціни договору на суму 570 000 гривень у готівковій формі, та передати грошові кошти особисто їй як представнику ТОВ «Євростандарт-Автогаз», від імені та в інтересах якого вона діяла на посаді менеджера, з послідуючим внесенням нею коштів в касу підприємства.

Здійснюючи повноваження щодо розпорядження продукцією ТОВ «Євростандарт-Автогаз», у тому числі щодо відвантаження скрапленого вуглеводного газу, який зберігається на «ГНС «Селещина» ПП «Компанія «Надежда»; надання від імені ТОВ «Євростандарт-Автогаз» обов`язкових до виконання розпоряджень уповноваженій матеріально відповідальній особі підприємства-зберігача, ОСОБА_8 , зловживаючи своїм службовим становищем, надала 10.09.2014 по телефону уповноваженій матеріально відповідальній особі підприємства-зберігача менеджеру ПП «Компанія «Надежда» ОСОБА_12 , вказівку відвантажити із «ГНС «Селещина`до автомобілів ОСОБА_10 (перевізник ТОВ «Даль-Транс»): «ДАФ», д/н НОМЕР_1 , та «ДАФ», д/н НОМЕР_2 , скраплений вуглеводний газ у кількості 40 тон.

Після здійснення незаконного відвантаження на користь покупця скрапленого вуглеводного газу у кількості 40 тон, 11.09.2015 ОСОБА_8 , діючи від імені ТОВ «Євростандарт-Автогаз», отримала від ОСОБА_10 кошти в сумі 570 000 гривень, які до каси Товариства не внесла, а витратила на власні потреби.

У подальшому, з метою приховання факту заволодіння майном підприємства, 01.10.2014 ОСОБА_8 внесла завідомо неправдиві відомості до власного звіту менеджера за жовтень 2014 року шляхом відображення реалізації ТОВ «Євростандарт-Автогаз» скрапленого вуглеводного газу в кількості 40 тон, вартістю 572 000 гривень, підприємству ТОВ «Соло Плюс ЛТД», сформувавши в бухгалтерській програмі «1С «Предприятие 8.2» видаткову накладну №23681 від 01.10.2014.

ОСОБА_8 , будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам юридичної особи, заволоділа майном ТОВ «Євростандарт-Автогаз» скрапленим вуглеводним газом у кількості 40 тон, вартістю 572 000 гривень, чим заподіяла збитків підприємству на суму 572 000,00 гривень, що у 600 разів і більше перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є с особливо великим розміром.

16.02.2016 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дванадцяти років, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19.02.2016 року про обрання підозрюваній ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у виді домашнього арешту з зобов`язанням цілодобово перебувати в житловому приміщенні та обрати відносно підозрюваної ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який буде достатнім для виконання органом досудового розслідування та судом необхідних процесуальних дій в рамках кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , підозрювану ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора та слідчого, які заперечили проти задоволення апеляції, колегія суддів, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачений ч.1 ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Доводи сторони захисту про те, що прокурором не доведено обґрунтованість підозри, є безпідставними.
У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Мurrау v United Kingdom), 143110/88, 28 жовтня 1994 року ЄСПЛ вказав факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Як вбачається із матеріалів справи, слідчий суддя вважав доведеними прокурором ризики передбачені ст. 177 КПК України, а тому вважав за доцільне, з метою виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків, не вчинення нею нового кримінального правопорушення та врахувавши те, що ОСОБА_8 може ухилитись від покладених на неї процесуальних обов`язків, спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки є власником квартири в м. Алушта АРК, вчинити інше кримінальне правопорушення, підозрювана ОСОБА_8 здатна шляхом підкупу, використання своїх знайомств схиляти свідків із числа працівників ТОВ «Євростандарт-Автогаз» та клієнтів вказаного підприємства до відмови від дачі показів, надання неправдивих свідчень, приховання чи знищення документів, а тому необхідно внаслідок обрання запобіжного заходу унеможливити спілкування із вказаними особами, шляхом обмеження її вільного пересування.

Крім того, у слідства також є достатньо даних про те, що підозрювана здійснювала та здійснює психологічний тиск на свідків осіб, з якими вона співпрацювала на підприємстві ТОВ «Євростандарт-Автогаз», запевняючи їх в тому, що в разі надання ними показів відносно неї, вони будуть нести кримінальну відповідальність разом з нею за попередньою змовою групою осіб, а також постійно маніпулює своїм складним сімейним становищем: догляд за батьками похилого віку та малолітньою дитиною. Окрім того, під час проведення досудового слідства, ОСОБА_8 неодноразово надсилала слідчому заяви щодо наявності у неї від конфіденційних джерел інформації щодо змісту проведених у справі експертних досліджень або показів, які надавалися свідками, оригіналів документів, які долучалися до матеріалів кримінального провадження в якості доказів. Вказане свідчить про постійне намагання ОСОБА_8 втручатися та перешкоджати проведенню кримінального провадження.

Окрім того, за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, передбачено додаткове покарання у вигляді позбавлення конфіскації майна. Проте, до цього часу не у повній мірі установлено рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваної, та є доходом від вчиненого злочину, отримані за рахунок доходів від вчиненого злочину та які можуть бути конфісковані у підозрюваної.

Таким чином, досудовим розслідуванням, за умови надання можливості підозрюваній залишати житло, особливо у денний час доби, установлено достатні ризики щодо можливості у підозрюваної на відчуження, розпорядження та/або користування указаним майном; укладення правочинів, спрямованих на приховання та маскування незаконного його походження; перешкоджання його подальшій конфіскації.

Крім цього слідчий суддя вважав, що зазначені вище обставини унеможливлюють застосування до ОСОБА_8 більш м`якого виду запобіжних заходів, оскільки жоден із них не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що вказаний запобіжний захід позбавляє ОСОБА_8 права на пристойне існування є безпідставним, оскільки згідно рапорту старшого о/у УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ Національної поліції України від 25.02.2016 року ОСОБА_8 проживає з цивільним чоловіком та матір`ю, відповідно протоколу допиту свідка від 25.02.2016 року рядом з помешканням ОСОБА_13 знаходиться магазин про, що підозрювана в судовому засідання не заперечувала.

Аналіз ухвали слідчого судді, свідчить про те, що вирішуючи питання обрання запобіжного заходу до ОСОБА_8 , у виді домашнього арешту, він оцінив у їх сукупності, всі обставини справи, ураховував обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваною кримінальною правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що вона може перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити інше кримінальні правопорушення.

З огляду на вказане колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово щодо ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 19 лютого 2016 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

______________ ______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4