Номер провадження № 1-кп/756/111/16
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
26 лютого 2016 року Оболонський районний суд м.Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4
провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000928 від 12.09.2014 року за обвинувальним актом стосовно обвинувачених
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.
Києва, що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч.3 ст. 369, ч. 2 ст. 364 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.
Києва, що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч.3 ст. 369 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.
Києва, що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч.3 ст. 369, ч.2 ст. 364 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_8 ,
захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,
представників потерпілого- ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
в с т а н о в и в:
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надійшов до Оболонського районного суду м. Києва 13 серпня 2015 р.
У зв`язку з заміною судді в складі колегії суддів через обставини, передбачені ч.1 ст. 319 КПК України, в судовому засіданні зі сторонами кримінального провадження та представниками потерпілого були обговорені питання, викладені в ч. 2 ст. 319 КПК України. Всі учасники судового засідання висловили одностайну позицію щодо необхідності нового проведення процесуальних дій, які вже були проведені судом до заміни вибувшого судді. Відтак, новим складом колегії суддів з врахуванням думок сторін та представників потерпілого, приймаючи до уваги те, що судовий розгляд справи розпочато ще не було, порадившись на місці, було винесено ухвалу про розгляд даного кримінального провадження спочатку - зі стадії підготовчого судового засідання.
Прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Захисники ОСОБА_11 та ОСОБА_9 заявили письмові клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з викладених в них підстав. Захисники та обвинувачені заперечували проти призначення справи до судового розгляду та просили повернути обвинувальний акт прокурору, посилаючись на невідповідність обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам КПК України, звертали увагу суду на те, що формулювання обвинувачення є неконкретним та незрозумілим, що порушує право обвинувачених на захист.
Захисники зазаначали, що в обвинувальному акті по кожному окремому кримінальному правопорушенню щодо кожного окремо обвинуваченого не викладено фактичні обставини, як вони встановлені прокурором, та формулювання обвинувачення, всупереч чітким вимогам ч. 5 ст. 291 КПК України, та не зазначено час, місце та спосіб вчинення кожним з обвинувачених кожного інкрімінованого йому кримінального правопорушення, що відноситься до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні; реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України; за твердженями сторони захисту під час досудового розслідування було порушено право обвинувачених на захист ще й тим, що їм та захисникам не було відкрито частину зібраних стороною обвинувачення доказів.
Представники потерпілих просили призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а перелічені стороною захисту недоліки, можуть бути усунуті прокурором шляхом зміни обвинувачення у суді під час судового розгляду. Таким же шляхом під час дослідження доказів у ході судового розгляду можуть бути вирішені питання про їх належність та допустиміть. На думку представників потерпілого ніщо не перешкоджає призначенню судового розгляду.
Крім того, під час проведення підготовчого засідання захисник ОСОБА_9 подав чотири скарги, просив розглянути їх під час підготовчого засідання відповідно до порядку, передбаченого ч. 2 ст. 303 КПК України.
В першій скарзі на дії слідчого та прокурора захисник ОСОБА_9 зазначає, що під час проведення досудового розслідування слідчий 13.10.2014 р. вручив ОСОБА_5 повідомлення про підозру, в якому в стверджувальній формі зазначив, що ОСОБА_15 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України та ч. 2 ст. 364 КК України, таким чином порушивши основоположний принцип презумпції невинуватості, закріплений Конституцією України, відповідно до якої, зокрема ст. 62, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Просить визнати порушення слідчим вимог ст. 62 Конституції України, п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст. 7,17 КПК України в частині порушення презумпції невинуватості при складанні та погодженні повідомлення про підозру.
В другій скарзі на дії слідчого та прокурора захисник ОСОБА_9 зазначає, що під час проведення досудового розслідування слідчий 02.06.2015 р. вручив ОСОБА_5 повідомлення про зміну підозри у, в якій знову в стверджувальній формі зазначив, що ОСОБА_5 вчинив ті ж самі злочини, таким чином знову порушивши основоположний принцип презумпції невинуватості, закріплений ст. 62 Конституцією України. Просить визнати порушення слідчим вимог ст. 62 Конституції України, п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст. 7,17 КПК України в частині порушення презумпції невинуватості при складанні та погодженні повідомлення про зміну підозри.
В третій скарзі на рішення прокурора захисник ОСОБА_9 посилається на те, що 03.02.2015 р. першим заступником Генерального прокурора України ОСОБА_16 винесено постанову про продовження до шести місяців строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000928 від 12.09.2014 р. за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні інкрімінованим їм кримінальних правопорушень. Проте, незаконність зазначеної постанови, а отже ї необхідність її скасування, на думку ОСОБА_9 , повністю підтверджуються ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2015 р. у справі № 757/4132/15-к, яка набрала законної сили 16.03.2015 року, де слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено до 6 місяців в порушення ст. 295 КПК України.
В подальшому, постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_17 від 08.04.2015 р. строк досудового розслідування продовжено до семи місяців, постановою першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_18 від 12.05.2015 р. до дев`яти місяців та постановою першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_18 від 13.07.2015 р. до десяти місяців. Всі вищевказані постанови на думку ОСОБА_9 є незаконними та підлягають скасуванню судом лише на підставі того, що вони продовжували строк досудового розслідування, який до цього був незаконно продовжений постановою від 03.02.2015 р. Враховуючи викладене, захисник ОСОБА_9 просить скасувати всі зазначені вище чотири постанови про продовження строків досудового розслідування (до шести місяців, до семи місяців, до дев`яти місяців та до десяти місяців).
В четвертій скарзі на дії слідчого захисник ОСОБА_9 послався на те, що під час відкриття матеріалів досудового розслідування 31.07.2015 року та 03.08.2015 року стороною захисту було з`ясовано, що частина носіїв інформації, яка слідчим була визнана речовими доказами, не була відкрита стороні захисту, а саме: чотири носії інформації з інвентарними номерами 3129, 3130, 3132 та 3133, одна грошова купюра номіналом 100 євро та дві грошові купюри номіналом по 50 євро кожна з відповідними серіями та номерами, які власноруч були записані слідчим в протоколі обшуку житла від 13.10.2014 року. У зв`язку з цим захисник ОСОБА_9 просить суд зобов`язати слідчого припинити приховувати зібрані під час досудового розслідування докази, які, на його думку, можливо можуть бути використані для доведення невинуватості ОСОБА_5 , шляхом надання доступу до них, тобто виконати вимоги ст. 290 КПК України.
Прокурор та представники потерпілого вважають скарги безпідставними та просять відмовити в їх задоволенні.
Заслухавши учасників підготовчого засідання, вивчивши обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та подані скарги і клопотання, враховуючи, що відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, дійшов до наступного.
Щодо скарг, то жодна з них не може підлягати задоволенню.На відміну від ч. 1 ч. 2 ст. 303 не конкретизує види інших рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені, а також суб`єкти оскарження. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314316 цього Кодексу. Оскільки у цій та інших нормах КПК не розкривається поняття «інші» стосовно об`єктів оскарження, то, таким чином, до них можна віднести будь-які рішення, дії чи бездіяльність прокурора чи слідчого, за винятком тих, що зазначені у ч. 1 ст. 303 КПК. З огляду на те, що у статтях 314316 цього Кодексу не передбачено особливого порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора у підготовчому провадженні, такий розгляд має відбуватися за загальними правилами, визначеними цими статтями.
Першу та другу скарги про визнання порушення слідчим вимог ст. 62 Конституції України, п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст. 7,17 КПК України в частині порушення презумпції невинуватості при складанні та погодженні повідомлення про підозру та повідомлення про зміну підозри - слід залишити без розгляду, оскільки обраний захисником спосіб захисту у кримінальному провадженні не передбачений параграфом 1 глави 26 КПК України. У першій та другій скарзі висунута вимога про встановлення фактів порушень, проте відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України суд першої інстанції не наділений повановаженнями та можливістю встановлювати факти за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування.
Третя скарга на рішення прокурора з вимогою про скасування чотирьох постанов про продовження строків досудового розслідування (до шести місяців, до семи місяців, до дев`яти місяців та до десяти місяців) не може підлягати задоволенню, виходячи з того, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2015 р. у справі № 757/4132/15-к, яка набрала законної сили 16.03.2015 року та яку захисник поклав в основу своїх вимог у даній скарзі, було відмовлено в задоволенні скарги захиснику ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000928 від 12.09.2014 року щодо недотримання прокурором строків, передбачених ст. 295 КПК України. Відсутні судові рішення, які б визнавали незаконними оскаржувані захисником ОСОБА_9 постанови прокурорів про продовження строків досудового розслідування, не визнавалися вони такими і в порядку ч. 6 ст. 36 КПК України. Крім того, Діючий КПК України не передбачає можливості та повноважень суду скасовувати рішення прокурорів, винесених під час досудового розслідування.
Четверта скарга - на дії слідчого про зобов`язання його відкрити матеріали, які були зібрані ним під час досудового розслідування, проте не були відкриті стороні захисту під час виконанання вимог ст. 290 КПК України, також не може бути задоволеною. Відповідно до ч.4 ст. 110 КПК України складанням обвинувального акту завершається досудове розслідування. Відновлення досудового розслідування з певних причин чи додаткове досудове розслідування не передбачені діючим КПК. Відкриття матеріалів сторонами кримінального провадження одна одній в порядку ст. 290 КПК України є стадією досудового розслідування. Захисник ОСОБА_9 фактично просить суд повернутися до досудового розслідування, що є процесуально не можливим. Відповідно до ч. 11 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одна одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду, тобто такі дії можливі і під час судового розгляду, проте, участь слідчого у даному випадку вже не передбачається. Відповідно до ч. 12 ст. 290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
Відмовляючи у задоволенні скарг, колегія суддів виходить і із того, що вона не позбавлена можливості надати оцінку порушенням, зазначеним у скаргах, під час ухвалення остаточного рішення у кримінальному провадженні.
Щодо клопотань про повернення обвинувального акту прокурору.
Кримінальне провадження, згідно ст. 32 КПК України, підсудне Оболонському районному суду м. Києва. Підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частини другої ст. 284 КПК України немає. Обвинувальний акт, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому має бути призначеним до судового розгляду, розуміючи, що при цьому за прокурором завжди залишається процесуальна можливість за необхідності застосувати положення ст.ст. 338, 341 КПК України.
Обставини, на які посилаються захисники обвинувачених у клопотаннях про повернення обвинувального акту прокурору, відповідно до вимог КПК України не є безумовною підставою для повернення обвинувального акту, оскільки можуть бути вирішені судом під час ухвалення як обвинувального, так і виправдувального вироку щодо обвинувачених. Проте, відповідно до ч. 5 ст. 28 КПК України кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
На разі підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом не встановлено. Клопотань в порядку ч. 3 ст. 315 КПК України до суду не надходило.
Відповідно до ст. 27 КПК України розгляд кримінального провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 314 316 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , що обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч.3 ст. 369, ч. 2 ст. 364 КК України, та ОСОБА_6 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч.3 ст. 369 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Оболонського районного суду м. Києва за участю обвинувачених, захисників, потерпілого, його представників та прокурора на 16 год. 00 хв. 09 березня 2016 року.
Клопотання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_11 про повернення обвинувального акту прокурору - відхилити.
Скарги захисника ОСОБА_9 про визнання порушення слідчим вимог ст. 62 Конституції України, п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст. 7,17 КПК України в частині порушення презумпції невинуватості при складанні та погодженні повідомлення про підозру та повідомлення про зміну підозри - залишити без розгляду.
Відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_9 на рішення прокурорів з вимогою про скасування чотирьох постанов про продовження строків досудового розслідування.
Відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_9 на дії слідчого про зобов`язання його відкрити матеріали,які були зібрані ним під час досудового розслідування, проте не були відкриті стороні захисту під час виконання вимог ст. 290 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3