Справа № 185/1542/16-к
Провадження № 1-кс/185/274/16
У Х В А Л А

10 березня 2016 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

заявника - ОСОБА_3

представника заявника - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

слідчого - ОСОБА_6

розглянувши в приміщенні суду в м. Павлограді скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, в рамках кримінального провадження № 0002047 від 06 серпня 2015 року. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до скарни ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність слідчого, яка полягає в невизнанні його потерпілим в кримінальному провадженні № 0002047 від 06 серпня 2015 року, та просить зобов`язати слідчого визнати його потерпілим, вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а також допитати у якості потерпілого.

Відповідно до поданої скарги, досліджених матеріалів кримінального провадження, наданих слідчим, пояснень прокурора, представника заявника, слідує наступне.

ОСОБА_3 звернувся до Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області із заявою, в якій повідомив про те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 будучи допитаними в якості свідків в межах кримінального провадження №0000003 від 15 січня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України надали слідчому завідомо неправдиві покази, та просив відкрити кримінальне провадження за ознаками ст.. 384 ч.2 КК України.
30 липня 2015 року винесена ухвала слідчого судді, якою зобов`язано посадову особу внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно поданої заяви ОСОБА_3 від 13 липня 2015 року, ЖЕО № 7773 від 13 липня 2015 року.
06 серпня 2015 року відомості внесено до ЄРДР та розпочато досудове розслідування.

10 серпня 2015 року, ОСОБА_3 звернувся до слідчого, якому доручено здійснювати досудове розслідування, із заявою про визнання його потерпілим.
Правовідносини заявника, який повідомив про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, а також особи яка подає заяву про визнання його потерпілим в кримінальному провадженні, врегульовані ч. 2 ст. 55 КПК України, яка зазначає, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Таким чином, особа яка подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, або надала заяву про залучення її як потерпілим, набуває статусу потерпілого автоматично. Діюче кримінальне процесуальне законодавство не містить обов`язку слідчого виносити постанову про визнання особи, яка повідомила про вчинення відносно неї кримінального правопорушення або, яка подала заву про залучення її як потерпілим, постанови.
Тільки у випадку, якщо є підстави вважати, що особі, яка повідомила про вчинення злочину, а також особі, яка подала заяву про залучення як потерпілого, не завдано ні моральної, ні фізичної, ні матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням, слідчий зобов`язаний винести постанову про відмову у визнанні особи потерпілим.
Такі висновки слідують з положень ст. 55 ч. 5 КПК України, згідно якої за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
В матеріалах кримінального провадження відсутня мотивована постанова слідчого або прокурора про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, а допитаний він в провадженні в якості свідка. З огляду на відсутність постанови про відмову у визнанні потерпілого після внесення відомостей до ЄРДР, слідчий зобов`язаний був розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання його потерпілим та його допит як потерпілим за правилами ст. 220 КПК України. Бо само по собі клопотання це будь-яке письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Таким чином, заява ОСОБА_3 повинна була бути розглянута в контексті клопотання, а відповідно до ст. 220 КПК України клопотання потерпілого про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Слідчим порушено строки розгляду клопотання, а відповідно ОСОБА_3 має право оскаржити бездіяльність слідчого, що полягає в невиконанні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Таким чином, питання процесуального статусу ОСОБА_3 слідчим не вирішено, тому скарга підлягає частковому задоволенню, бо питання зобов`язання слідчого щодо визнання особи потерпілою, допит в якості потерпілого є похідним від винесення постанови про відмову у визнанні особи потерпілою. А така постанова на час розгляду скарги відсутня.
Керуючись ст.ст. 306, 307, ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області вирішити відповідно до вимог ч.2, ч. 5 ст. 55 КК України питання щодо визначення статусу ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0002047 від 06 серпня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України,

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1