Справа № 362/8248/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/573/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 4 18.05.2016

УХВАЛА
Іменем України
18 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плішивець, Гадяцького району, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання,
- визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.185 КК України та призначено йому покарання: за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1(один) рік. Остаточне покарання ОСОБА_7 визначено на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.
За вироком суду, ОСОБА_7 визнано винуватим у спричиненні потерпілому ОСОБА_9 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а також у таємному викраденні майна потерпілої ОСОБА_10 на суму 950 гривень, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.185 КК України, за наступних обставин.

12 червня 2010 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля торгівельного кіоску на території ринку по вул. Залізничній в смт. Калинівка, Васильківського району, Київської області, та спілкувався зі своїм знайомим ОСОБА_9 . В ході спілкування, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виник конфлікт, який переріс в бійку, в ході якої ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, забіг до приміщення торгівельного кіоску, взяв зі столу кухонний ніж, яким наніс ОСОБА_9 три удари - два по тулубу, а один в область лівого стегна. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 424 від 21 вересня 2010 року, в результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого пошкодження правої половини грудної клітини з розвитком правостороннього гострого клапанного гемопневмоторакса, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент заподіяння; непроникаюче ушкодження правої лопаточної ділянки та непроникаюче ушкодження верхньої третини лівого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, 06 листопада 2010 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту, розташованої по вул. Леніна в смт. Калинівка, Васильківського району, Київської області, таємно викрав з дитячого візка мобільний телефон "Самсунг С 3653", вартістю 950 гривень, що належить ОСОБА_10 , чим заподіяв майнову шкоду потерпілій на вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , - адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини провадження та кваліфікацію дій свого підзахисного, просить вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2016 року, ухвалений відносно ОСОБА_7 змінити, у зв`язку з невідповідністю призначеного йому покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, та пом`якшити призначене покарання. При цьому, на обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 в повній мірі всіх обставин, які його пом`якшують, а саме те що: ОСОБА_7 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, у вчинених злочинах щиро розкаявся та критично оцінив свої дії, активно сприяв органу досудового розслідування у встановленні істини по справі, а також відшкодував заподіяну шкоду потерпілим. Крім того, на думку захисника, судом першої інстанції не врахована позиція потерпілих, які не наполягали на суворому покаранні обвинуваченого. Вказані вище обставини, на думку захисника, також свідчать про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без реального відбування покарання. З урахуванням зазначених обставин, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 просить у своїй апеляційній скарзі змінити вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2016 року та призначити його підзахисному покарання за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим в розмірах, визначених судом першої інстанції та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, звільнивши ОСОБА_7 підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у спричиненні потерпілому ОСОБА_9 умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а також у таємному викраденні чужого майна, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.185 КК України за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності, які належним чином були досліджені судом першої інстанції в ході судового розгляду та не заперечувалися учасниками кримінального провадження, в тому числі і обвинуваченим.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та злочином середньої тяжкості, обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України судом першої інстанції визнано та враховано щире каяття обвинуваченого, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом визнано вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Також, як вбачається з оскаржуваного вироку, судом першої інстанції були досліджені та враховані при призначенні покарання дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , зокрема, що останній позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував також думку потерпілого ОСОБА_9 , який не наполягав на суворому покаранні, а також неправомірні дії самого потерпілого під час конфлікту з обвинуваченим та повернення ОСОБА_7 викраденого майна потерпілій ОСОБА_10 . Таким чином, судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 були враховані всі обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі і ті, на які посилається захисник обвинуваченого у своїй апеляційній скарзі.
З урахуванням наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання в мінімальних межах санкцій ч.1 ст.121, ч.1 ст.185 КК України за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, а тому підстав для призначення обвинуваченому більш м?якого покарання на підставі ст. 69 КК України, не вбачається.
Також, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком суду першої інстанції про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_7 лише в умовах ізоляції від суспільства. Зокрема, судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений не має визначеного місця проживання та постійного місця роботи, в період з 15 травня 2012 року по 02 листопада 2015 року знаходився у розшуку у зв`язку з його переховуванням від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення. Зазначені обставини, на думку колегії суддів, виключають можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_7 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги захисника.
Також, у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, колегія суддів вважає необхідним зарахувати відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення, застосованого до ОСОБА_7 в межах даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2016 року, ухвалений відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосованого до нього в межах даного кримінального провадження попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 02 листопада 2015 року по 18 травня 2016 року включно.

Судді:

_______________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4