Єдиний унікальний номер 722/1642/16-к
Номер провадження 1-в/722/889/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2016 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника СВК-67 ОСОБА_4
захисника-адвоката ОСОБА_5
та засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі,
Захисник ОСОБА_5 29.07.2016 року звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області в інтересах засудженого ОСОБА_6 з вказаним вище клопотанням, в якому просив на підставі ст.81 КК України звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили його задовольнити, оскільки вважають, що сумлінною поведінкою і ставленням до праці засуджений ОСОБА_6 довів своє виправлення, а тому може бути звільнений умовно-достроково.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що засуджений ОСОБА_6 своєю сумлінною працею не довів свого виправлення. Вважає, що клопотання є передчасним, а тому просила у його задоволенні відмовити.
Представник СВК-67 ОСОБА_4 в судовому засіданні вирішення клопотання залишив на погляд суду.
Голова спостережної комісії ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Вирішення клопотання залишив на погляд суду.
Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, в тому числі повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є правом, а не обов`язком суду.
Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено наступні обставини.
Вироком Деснянського районного суду м.Києва від 05.12.2011 року ОСОБА_6 засуджено за ст.187 ч.3, 186 ч.2, 185 ч.2, 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна.
Початок строку відбування покарання засудженому відраховується з 02.06.2011 року.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26.01.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_6 у строк відбування покарання за вказаним вище вироком, строк його попереднього ув`язнення з 02.06.2011 року по 27.12.2011 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, внаслідок зарахування засудженому ОСОБА_6 у строк покарання вказаного вище строку попереднього ув`язнення, кінцевим строком відбування ним покарання у виді позбавлення волі є 07.05.2018 року.
Пунктом 3 ч.3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

У відповідності до ст.12 КК України, один із злочинів, передбачений ч.3 ст.187 КК України, за вчинення якого засуджено ОСОБА_6 , відноситься до категорії умисних особливо тяжких злочинів.

Як встановлено судом, станом на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_6 із врахуванням зарахованого строку попереднього ув`язнення відбув 5 років 08 місяців 27 днів позбавлення волі, що становить більше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.
Виходячи із нововизначеного кінцевого строку відбування покарання, невідбутий засудженим ОСОБА_6 строк покарання у виді позбавлення волі станом на час розгляду судом клопотання становить 1 рік 09 місяців 03 дні.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із матеріалів особової справи встановлено, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 02.06.2011 року. За час перебування в СІЗО міста Київ допустив два порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Заохочень не мав.
В Сокирянську ВК-67 засуджений прибув для відбування покарання 18.01.2012 року.
Як вбачається із довідки про заохочення і стягнення на засудженого та матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_6 у п`яти випадкахдопустив порушення режиму утримання, за що був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення у встановленому законом порядку погашені. Має одне заохочення у вигляді подяки (07.07.2016 року) за сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку.
Відповідно до довідки відділу організації та нормування праці №610 від 25.07.2016 року та матеріалів особової справи встановлено, що по прибуттю до установи по листопад 2012 року засуджений ОСОБА_6 був працевлаштований в якості вибірника-складальника каменю стінового у гірничій дільниці №1, встановлені норми виробітку не виконував. З грудня 2012 року по листопад 2015 року до будь-яких оплачуваних робіт на підприємстві установи не залучався. В подальшому під випливом заходів виховного характеру зрозумів необхідність залучення до праці і з грудня 2015 року по даний час працевлаштований в гірничій дільниці в якості вибірника-складальника каменю стінового. Поставлені йому змінні виробничі завдання виконує у повному обсязі, прагне до перевиконання даних виробничих завдань.

Крім цього, із матеріалів особової справи встановлено, що засуджений, у відповідності до ч.5 ст.118 КВК України, в добровільному порядку виконує роботи з благоустрою установи.
Із дослідженої в судовому засіданні характеристики, затвердженої начальником колонії 25.07.2016 року, встановлено, що заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні засуджений ОСОБА_6 відвідує, реагує позитивно. Намагається виконувати самостійно роботи із особистого самообслуговування, періодично відвідує православний храм, який функціонує в установі. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує їх законні вимоги, підтримує дружні стосунки з засудженими різної спрямованості. Засуджений ОСОБА_6 утримує в чистоті і порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень, отримання посилок та передач, взаємовідносини добрі.
Згідно довідки медичної частини установи №514 від 25.07.2016 року, засуджений ОСОБА_6 практично здоровий, працездатний. На даний час стан здоров`я задовільний.
Відповідно до довідки бухгалтерії виправної колонії №1692 станом на 25.07.2016 року невиконаних виконавчих листів відносно засудженого на виконанні в установі не перебуває. Виконавчий лист, який надійшов до установи 02.11.2012 року на суму 792,20 грн. відшкодовано повністю.

Частиною 2 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із виписки з протоколу №1 від 21.01.2016 року засідання комісії відділення №4 з оцінки ступеню виправлення засуджених, рішенням вказаної комісії засуджений ОСОБА_6 визнаний таким, що станом на 21.01.2016 року дотримується вимог режиму.
Крім цього, із виписки з протоколу №7 від 11.07.2016 року засідання комісії відділення №6 з оцінки ступеню виправлення засуджених, рішенням вказаної комісії засуджений ОСОБА_6 визнаний таким, що станом на 11.07.2016 року став на шлях виправлення.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов, а саме сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Враховуючи наведені вище вимоги кримінального закону та встановлені обставини в їх сукупності, із урахуванням особи засудженого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує бути звільненим від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Деснянського районного суду м.Києва від 05.12.2011 року, умовно-достроково на невідбутий строк 1 (один) рік 09 (дев`ять) місяців 03 (три) дні.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_6 , що відповідно до ч.4 ст.81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

Після набрання ухвалою суду законної сили, її копію для виконання надіслати Сокирянській виправній колонії №67 ВДПтСУ в Чернівецькій області та Деснянському районному суду м.Києва, для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1