Справа № 460/3709/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.10.2016

Яворівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові Львівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 27 жовтня 2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Самоволя Іваничівського району Волинської області, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, безпартійного, зареєстрованого в АДРЕСА_2 , мобілізованого військовослужбовця військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , такого, який згідно ст.89 КК України, не має судимості,

за ст.408 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
15 серпня 2014 року, рядовий ОСОБА_4 призваний для проходження військової служби ІНФОРМАЦІЯ_2 під час часткової мобілізації та цього ж дня, наказом №198 командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , був зарахований до списків особового складу, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника аеромобільно-десантного взводу 8 аеромобільно-десантної роти аеромобільно-десантного батальйону.

Вимоги ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 ч.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст.ст.11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, рядовий ОСОБА_4 , під час проходження військової служби, повинен свято і непорушно додержуватись Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

У порушення вимог нормативно-правових актів, рядовий ОСОБА_4 , з метою зовсім ухилитися від проходження військової служби, самовільно залишив місце проходження військової служби територію Міжнародного центу миротворчості та безпеки, розташованої за адресою: село Старичі Яворівського району Львівської області при наступних обставинах.

Так, 12 жовтня 2014 року, близько 21 години, військовослужбовець військової частини-польова пошта НОМЕР_1 рядовий ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з метою ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд, не одержавши дозволу відповідного командира, без поважних причин, самовільно залишив місце проходження військової служби територію Міжнародного центу миротворчості та безпеки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 та ухилявся від несення обов`язків військової служби до 27 липня 2016 року, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Протягом зазначеного періоду, рядовий ОСОБА_4 жодного разу до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 не повертався та пояснень у будь-якій формі, про причини самовільного залишення місця проходження військової служби до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , не надавав.

У вказаний період, рядовий ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами військової частини, приховував. Під час незаконного перебування за межами військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , рядовий ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

27 липня 2016 року, рядовий ОСОБА_4 добровільно прибув до військової прокуратури Львівського гарнізону та заявив про себе.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини та місця служби з метою ухилитися від військової служби, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.408 ч.1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, підтвердив факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що як мобілізований військовослужбовець, він змушений був повернутися додому, оскільки без допомоги залишилася дружина та його малолітня дитина. Як мобілізований військовослужбовець, розуміє, що поступив неправильно, щиро розкаюється у вчиненому, просить також суворо його не карати і не позбавляти волі.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду визнає недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно фактичних обставин самовільного залишення ОСОБА_4 військової частини та місця служби з метою ухилитися від військової служби, так як вони ніким не оспорюються і учасники судового розгляду не заперечують проти цього.

При цьому, суд з`ясував правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи докази, що були дослідженні по справі, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.1 КК України в судовому засіданні доведена повністю і кримінальне правопорушення кваліфіковано вірно, оскільки він, як військовослужбовець, вчинив дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини та місця служби з метою ухилитися від військової служби.

Обираючи вид і розмір покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, повністю визнав свою вину, обставини, які пом`якшують покарання, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.1 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обовязки:

-не покидати територію військової частини без дозволу командира частини,

-контроль за поведінкою засудженого військовослужбовця покласти на командира частини.

У випадку звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з військової служби, контроль за його поведінкою покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1