Справа № 159/1642/16-к
Провадження № 1-кс/159/952/16
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2016 року м. Ковель
Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі заяву ОСОБА_2 про відвід слідчого,
в с т а н о в и в :
Заява про відвід слідчого подана у кримінальному провадженні № 0000690 від 09.04.2016 року, заведеному за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.125 КК України (за заявою ОСОБА_3 про заподіяння йому тілесних ушкоджень ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ).
Підстави для відводу заявник вбачає в тому, що слідчий дав вказівку оперативному співробітнику поліції фактично затримати його для вручення йому повістки. А саме, коли він зупинив автомобіль, на якому рухався, до нього підійшов оперативний співробітник поліції і, пояснюючи свої дії вказівкою слідчого, не давав йому продовжувати рух, наполягаючи, що слід дочекатись появи слідчого. Коли той прибув, виявилось, що причиною затримання була необхідність вручення йому повісток про виклик до слідчого, причому не однієї, а кількох, на різні дати. Тим самим, слідчий порушив його права.
До того ж, заявнику стало відомо, що в ЄРДР внесені відомості про вчинення слідчим службового підроблення в іншому кримінальному провадження, що на його думку також є підставою для його відводу.
У задоволенні заяви про відвід слід відмовити.
Згідно ч.1 ст.77 КПК України:

1. Слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Наведені у заяві про відвід обставини не можуть викликати обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого.

Згідно ч.1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
У випадку, якщо сторона кримінального провадження не бажає в питанні вручення їй повісток діяти добросовісно, свідомо чинить перешкоди для такого вручення (не вказує слідчому поштову адресу, на яку слід направляти повістку, де вона буде гарантовано нею отримана, проживає чи знаходиться у місці, яке не має поштової адреси і не дає при цьому змоги вручити їй повістку), слідчий вправі робити спроби вручити повістку при будь-якій законній нагоді. Якщо названа сторона кримінального провадження не бажає, щоб її турбував слідчий під час цих нагод, вона має створити йому умови для вручення їй повістки у мінімально обтяжливий для себе спосіб: через листоношу, наприклад.
Заявник, не вказавши слідчому поштову адресу, на яку йому слід направляти повістку, знаходячись у місці без поштової адреси і без вільного туди доступу, фактично сам створив умови для власних турбот. Він може уникнути цих турбот, якщо вкаже слідчому поштову адресу, на яку слід направляти повістку, де вона буде гарантовано ним отримана.
Щодо того, чи відбулося фактично затримання заявника працівниками поліції, чи ні, чи порушили вони права заявника, чи ні, то це має бути вирішене у встановлений законом спосіб шляхом оскарження їхніх дій. Самі по собі дії слідчого, який, скориставшись нагодою, вручив заявнику повістки, підстави для його відводу не створюють.
Не створює такої підстави і вручення слідчим одразу кількох повісток на різні дати.
Згідно ч.1 ст.133 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування має право викликати підозрюваного, свідка, потерпілого або іншого учасника кримінального провадження у встановлених цим Кодексом випадках для допиту чи участі в іншій процесуальній дії.
Закон не обмежує слідчого у кількості викликів і способі цих викликів (одразу на різні дати, чи почергово, один за одним), тут працюють лише критерії розсуду, розумності і необхідності. До того ж, якщо сторона кримінального провадження не бажає створити добросовісні і передбачувані умови для її виклику, то вручення їй, при нагоді, одразу кількох повісток на різні дати є виправданим.
Та обставина, що в ЄРДР внесені відомості про вчинення слідчим службового підроблення в іншому кримінальному провадженні, також не створює підстави для його відводу. КПК передбачає фактично автоматичне внесення відомостей про вчинений злочин в ЄРДР без будь-якої перевірки. Ці відомості можуть бути вигаданими, неправдивими, наслідком невірного сприйняття обставин, незнання права і закону і згодом будуть відкинуті. Тому, саме по собі, внесення відомостей про дії та бездіяльність слідчого в ЄРДР, до повідомлення йому про підозру у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, жодним чином не впливають на його роботу і не можуть на ній позначатися. Інакша позиція неодмінно приводитиме до спроб умисного внесення відомостей щодо слідчого в ЄРДР, з тим щоб просто усунути незручного слідчого від слідства.
Керуючись ч.1 ст.40, ч.1 ст.77, ст.81, ч.1 ст.133 КПК України, суд,

у х в а л и в :
У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід слідчому відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає і набирає законної сили відразу.

Слідчий суддя ОСОБА_5