Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7188/16-к
Провадження № 1-в/644/1367/16

УХВАЛА
іменем України
22 листопада 2016 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: прокурора ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 , представника Харківської установи виконання покарань № 43 ОСОБА_4 , засудженого, розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_5 подав в суд заяву, в якій просив замінити невідбуту ним частину покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі.
Прокурор та представник Харківської установи виконання покарань № 43 в судовому засіданні заперечували проти задоволення прохання засудженого, посилались на те, що ОСОБА_5 має непогашені стягнення і на шлях виправлення не встав.
Перевіривши матеріали особової справи засудженого, вислухавши учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та фактично відбув необхідну частину покарання.
Згідно положень п.17 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Як вбачається із характеристики складеної 10 листопада 2016 року, за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 характеризується негативно, допускав порушення вимог режиму відбування покарання, 2 рази у 2015 році в ХУВП № 43, та два рази в червні 2016 року в умовах СІЗО, на підставі чого був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. За весь час відбування покарання заохочень не мав. Не працевлаштований оскільки працювати не виявляє бажання. До виконання вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія», проти не робить для себе належних висновків. Підтримує зв`язки зі співмешканкою. Як вбачається з копій вироків, вину у вчинених злочинах засуджений визнавав в повному обсязі.
Отже, з урахуванням викладеного та беручи до уваги те, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення ряду тяжких злочинів, в тому числі вчинених в період знаходження на іспитовому строку, за період відбування покарання за негативну поведінку мав чотири стягнення, два з яких не погашені, заохочень не мав, до праці ставиться негативно, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до роботи не довів, що став на шлях виправлення і заслуговує на пом`якшення покарання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. 539 КПК України суд,
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1