Справа № 136/688/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2016 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду у м. Липовець

кримінальне провадження №0000052 від 20 лютого 2016 року , за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 27.12.2007 року Замостянським районним судом м. Вінниця за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі; 27.09.2010 умовно- достроково звільненого на невідбутий строк 1 рік 9 місяців; 26.07.2012 Липовецьким районним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 296 КК України на 2 роки 7 місяців позбавлення волі; 02.04.2015 Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України на 2 роки обмеження волі з іспитовим строком 1 рік
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ст.. 395 КК України.

За участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення:
прокурора ОСОБА_4 ,
з боку захисту :
обвинуваченого ОСОБА_3 захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:

25.12.2015 року біля 15.00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку ОСОБА_6 , що розташований за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого умислу на таємне викрадення чужого майна(крадіжку), скориставшись тим, що ОСОБА_6 на декілька хвилин вийшов з будинку, шляхом вільного доступу зі схованки за картиною на стіні кімнати таємно викрав гроші в сумі 200 грн., після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.
Крім цього , 25.01.2016 року йому Липовецьким районним судом Вінницької області, встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, та встановлені наступні обмеження:
1) заборонено з 22:00 год. до 6:00 год. ранку наступного дня вихід з будинку, що розташований в АДРЕСА_1 ;
2) заборонено відвідувати кафе, бари та інші заклади торгівлі, де продають спиртні напої на розлив, за винятком купівлі продуктів харчування.
3) заборонено виїзд з території району без дозволу керівництва Липовецького відділення поліції.
4) з`являтись на реєстрацію в Липовецьке ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області кожну четверту суботу місяця до начальника сектору Липовецького відділення поліції, а в разі його відсутності до інспектора- чергового Липовецького відділення поліції в період з 09.00 до 11.00 години.
21.07.2015 ОСОБА_7 відповідним чином письмово ознайомлено з вказаними обмеженнями перебування під адміністративним наглядом. Однак діючи умисно, з метою злісного ухилення від встановлених законом обмежень, без поважних на те причин, та без повідомлення керівництва Липовецького ВП ГУНП у Вінницькій області, 10.03.2016 року останній самовільно залишив своє постійне місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду та виїхав за межі Липовецького району, де був затриманий працівниками поліції на автовокзалі в м. Погребище Вінницької області. Також, ОСОБА_8 , маючи можливість повідомити про зміну свого місця проживання керівництву Липовецького ВП ГУНП, цього не зробив, на реєстраційні відмітки до Липовецького ВП ГУНП не з`являвся і тим самим злісно ухилявся від встановленого йому адміністративного нагляду.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, факт та обставини злочинів підтвердив та пояснив, що дійсно вчинив дану крадіжку грошей у ОСОБА_6 , але повністю відшкодував йому викрадене. А щодо адміністративного нагляду пояснив, що йому набридло їздити на відмітки, бути під адміннаглядом, тому захотів втекти від цього всього, але не вдалось . Просив не карати суворо, врахувати, що він визнав свою вину, розкаюється в скоєному.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що зазначеними умисними діями обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючо ознакою- крадіжка, вчинена повторно, а такожзлочин, передбачений ст.395 КК України, як порушення правил адміністративного нагляду, а саме : самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд, у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, а злочин, передбачений ст..395 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості .
Обвинувачений раніше судимий , зазначені кримінальні правопорушення вчинив в період іспитового строку, призначеного йому вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 02.04.2015 року, яким він був засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України, на 2 роки обмеження волі з іспитовим строком 1 рік.
Обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною, згідно ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів . .
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину , повне відшкодування заподіяної шкоди..

За місцем проживання обвинувачений характеризується з посередньої сторони. На обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.Згідно з висновком судово-психіатричного експерта №49 від 18.04.2016 року, ОСОБА_3 на хронічне душевне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності. У нього виявлена легка розумова відсталість ступеня легкої дебільності, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Приймаючи до уваги все вищевикладене, , суд вважає можливим засудити ОСОБА_3 , до покарання у виді обмеження волі, в межах санкції ч2 ст.185 КК України, та арешту в межах санкції ст.395 КК України, із застосуванням ст.70 КК України призначення покарання за сукупністю злочинів , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. А при застосуванні положень ст. 71 КК України ( призначення покарання за сукупністю вироків), використати принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.. . При цьому, в силу ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яка становить 2 (два) роки обмеження волі.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Під час досудового розслідування обвинуваченому обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, термін дії якого закінчився 23.05.2016 року..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, СУД

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1(одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді 2( двох) місяців арешту .

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 1(одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

Відповідно до ст.. 71 КК України, ОСОБА_3 до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 02.04.2015 року, яка складає 2 (два ) роки обмеження волі та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3(трьох) років обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку у виконання .

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд. Після закінчення цього строку, вирок набирає законної сили, якщо не буде подано апеляційної скарги на вирок суду.

Копію вироку вручити обвинуваченому і прокурору, а учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, надіслати копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1