УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/257/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.72 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7
засудженого: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відео конференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області вії 03 лютого 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 , -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 лютого 2016 року зараховано засудженому ОСОБА_8 в строк позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 28.01.2015 року по 27.03.2015 року за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2015 року за правилами, передбаченими ст.72 КК України, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду змінити: зарахувати у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 10.02.2010 по 11.04.2012 року за вироками Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18.02.2011 та 02.12.2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, та звільнити його з-під варти. Посилається на те, що ухвала суду є незаконною та необгрунтованою, оскільки судом не були досліджені обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Зазначає, що на досудовому слідстві в установах попереднього ув`язнення він взагалом перебував в СІЗО 34 місяці, проте суд не звернув на це уваги і зарахував йому строк попереднього ув`язнення лише за останнім вироком. Вказує, що в ухвалі суду першої інстанції неправильно зазначено, що строк попереднього ув`язнення починається з 28.01.2015 року і неправильно вказана дата прибуття в колонію 27 березня 2015 року. Стверджує, що судом не в повній мірі був застосований закон , який підлягає застосуванню.
Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, просивши зарахувати строк попереднього ув`язнення засудженого за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02.12.2011 року, заперечивши проти інших вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимоги ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі проводиться у розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно вимог ст.2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» вказаний закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Суд першої інстанції зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався, ухвала суду підлягає зміні на підставі положень ст.. 409, 413 КПК України .
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2015 року за ст.391 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України остаточне покарання визначено за сукупністю вироків, частково приєднано до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 грудня 2011 року у виді 3 років 8 місяців 12 днів та остаточно ОСОБА_8 призначено до відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного йому на праві власності. Згідно вироку Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 грудня 2011 року ОСОБА_8 перебував під вартою з часу затримання тобто з 10 лютого 2010 року по день набрання вироком законної сили а саме по 06.03.2012 року. (а.с. 9, 10-11).
Таким чином, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 грудня 2011 року повинен рахуватися з 10 лютого 2010 року по 06 березня 2012 року.
Даний строк судом першої інстанції при перерахунку ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення у строк відбутого покарання помилково врахований не був.
З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає зміні шляхом зарахування ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення у строк відбутого покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України з 10 лютого 2010 року 06 березня 2012 року з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Разом з тим доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбутого покарання за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2011 року задоволенню не підлягають, оскільки даний вирок був скасований судом апеляційної інстанції, а справу направлено на новий судовий розгляд. При новому розгляді постановлено новий вирок від 02.12.2011 року, яким визначено строк, з якого необхідно вираховувати початок строку відбуття покарання тобто з 10.02.2010 року.
Не можуть бути задоволені також і вимоги апелянта про зарахування йому у строк відбутого покарання також перебування в умовах СІЗО з 06.03.2012 року, тобто з часу набрання вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 грудня 2011 року законної сили, по 11.04.2012 року, тобто по момент його етапування до виправної колонії, оскільки зазначений термін не є терміном попереднього ув`язнення відповідно до положень ЗУ «Про попереднє ув`язнення» та не може бути зарахований до строку відбутого покарання із перерахунком у відповідності до ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Не підлягають задоволенню та є безпідставними також доводи засудженого з приводу необхідності звільнення його з-під варти із залу суду апеляційної інстанції, оскільки згідно норм кримінального процесуального закону питання виконання судових рішень є поза межами компетенції апеляційного суду та поза межами питання щодо перерахунку строку попереднього ув`язнення. Засуджений під час розгляду його апеляційної скарги апеляційним судом не перебуває під вартою, а відбуває призначене судом покарання. Питання про необхідність звільнення засудженого у зв`язку з відбуттям покарання внаслідок здійсненого перерахунку строку попереднього ув`язненя повинно вирішуватися адміністрацією виправної колонії в порядку виконання даної ухвали апеляційного суду.
Таким чином в решті ухвала суду першої інстанції щодо зарахування засудженому в строк позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 28.01.2015 року по 27.03.2015 року за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2015 року за правилами, передбаченими ст.72 КК України, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 лютого 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання відповідно засудженому ОСОБА_8 змінити.
Зарахувати засудженому ОСОБА_8 у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 грудня 2011 року з 10 лютого 2010 року по 06 березня 2012 року з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
В решті ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03 лютого 2016 року залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: