Справа №639/7682/16-к
Провадження №1-м/639/3/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берислав Херсонської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнью дитину, не працюючого, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Чертанівського районного суду м. Москви від 21 квітня 2014 р. за п. «в» ч. 2 ст. 229-1, ч. 3 ст. 30, ч. 1 ст. 228-1, ч. 1 ст. 30, п. «б» ч. 3 ст. 228-1 КК РФ до 9 років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колоній суворого режиму,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова з Міністерства юстиції України надійшло клопотання про приведення вироку Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 Міністерство юстиції України ставить питання про визначення статті, частини статей Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Чертанівського районного суду м. Москви від 21 квітня 2014 р., а також визначення строку позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вказаного вироку.

Мотивоване клопотання тим, що 23 вересня 2016 р. наказом №2782/5 Міністерства юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , керуючись ст. 606 КПК України, т. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 р., та на підставі запиту Міністерства юстиції Росіїської Федерації від 28 червня 2016 р. за №06-72071/16. ОСОБА_4 засуджено вироком Чертанівського районного суду м. Москви від 21 квітня 2014 р. до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених п. «в» ч. 2 ст. 229-1 (контрабанда, тобто незаконне переміщення через митний кордон Митного союзу в рамках ЄврАзЕС наркотичних засобів у значному розмірі) ч. 1 ст. 30, п. «б» ч. 3 ст. 228-1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів у значному розмірі), ч. 3 ст. 30, ч. 1 ст. 228-1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів) КК РФ, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №5 УФСВП Росії у Тамбовській області», кінець відбуття строку покарання - 21 травня 2022 р.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

Заслухавши думку прокурора, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступних висновків.

В своєму клопотанні Міністерство юстиції України не заперечує проти розгляду питання про приведення вироку суду РФ відповідно до законодавства України без участі представника міністерства.

Матеріали провадження містять заяву засудженого ОСОБА_4 про його направлення для подальшого відбуття покарання до республіки Україна, так як він є громадянином України.

Визначаючи підсудність клопотання, суд виходить із вимог ст. 603 КПК України. В цій нормі зазначено, що клопотання Міністерства юстиції України про виконання вироку суду іноземної держави розглядається судом в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місце проживання чи останнє відоме місце проживання засудженої особи, або перебування майна такої особи.

Судом встановлено, що останнє місце проживання ОСОБА_4 на території України є: АДРЕСА_1 , а тому Міністерством юстиції України та судом дотримані всі вимоги, які регулюють підсудність клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» 1983 р., компетентні органи держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової та адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положенням ст. 11 Конвенції, яка передбачає у разі зміни вироку застосовувати процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку.

Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації, яким його засуджено, набрав законної сили, строк, який має відбувати засуджений, перевищує шість місяців, надано згоду на передачу засудженого в Україну для подальшого відбування покарання, злочини, внаслідок вчинення яких було ухвалено вирок, є злочинами, згідно із законодавством України, суд вбачає підстави для проведення вироку у відповідність із законодавством України.

Матеріалами справи встановлено наступне

23 вересня 2016 р. наказом №2782/5 Міністерства юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4

ОСОБА_4 засуджено вироком Чертанівського районного суду м. Москви від 21 квітня 2014 р. до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених п. «в» ч. 2 ст. 229-1 (контрабанда, тобто незаконне переміщення через митний кордон Митного союзу в рамках ЄврАзЕС наркотичних засобів у значному розмірі) ч. 1 ст. 30, п. «б» ч. 3 ст. 228-1 (готування до незаконного збуту наркотичних засобів у значному розмірі), ч. 3 ст. 30, ч. 1 ст. 228-1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів) КК РФ, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №5 УФСВП Росії у Тамбовській області», кінець відбуття строку покарання - 21 травня 2022 р.

Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .

Вирок набрав законної сили та направлено до виконання 9 червня 2014 р.

Кримінальним кодексом України визначені статті, якими передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним.

Стаття 14 КК України - готування до злочину. Готуванням до злочину є підшукування або пристосування засобів чи знарядь, відшкодування співучасників або змова на вчинення злочину, усунення перешкод, а також інше умисне створення умов для вчинення злочину.

Стаття 15 КК України - замах на злочин. Замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Стаття 305 КК України - контрабанда наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів або фальсифікованих лікарських засобів тобто їх переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю. Ч. 2 ст. 305 КК України - ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, а також якщо предметом цих дій були особливо небезпечні наркотичні засоби чи психотропні речовини або наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги чи прекурсори або фальсифіковані лікарські засоби у великих розмірах

Стаття 307 КК України - незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Частина 2 ст. 307 КК України - ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст. 308-310, 312, 314, 315, 317 КК України, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.

Відповідно до ст. 11 Конвенції, при застосуванні процедури заміни вироку, суд змінює кваліфікацію дій засудженого відповідно до Кримінального Кодексу України та визначає покарання. За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинні вважатися обов`язковим жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.

Виходячи з наведеного вище, клопотання про приведення вироку Чертанівського районного суду м. Москви від 21 квітня 2014 р. відносно ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню.

На підставі ст. 9-12 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» ст. 602, 610 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства Юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Вирок Чертанівського районного суду м. Москви від 21 квітня 2014 року, яким ОСОБА_4 визнано винним за п. «в» ч. 2 ст. 229-1, ч. 3 ст. 30, ч. 1 ст. 228-1, ч. 1 ст. 30, п. «б» ч. 3 ст. 228-1 КК РФ та призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років - привести у відповідність із законодавством України.

ОСОБА_4 вважати засудженим за ч. 3 ст. 305 КК України, за ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 307 КК України, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, ст. 70 КК України до позбавлення воли строком на 9 (дев`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 22.05.2013 р.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом семи днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1