Справа № 348/761/16-к
Провадження № 11-кп/779/357/2016
Категорія ст. 185ч.2КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/779/357/2016, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, мешканця АДРЕСА_1 ,за ст. 185 ч.2 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , за ст.185 ч.2 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Надвірнянського районного суду від 07 червня 2016 року із участю: секретаря с/з ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :
вказаним вироком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загально - середньою освітою, неодруженого, працює на тимчасових роботах, судимого Надвірнянським районним судом 01.07.2004 року за ст.ст. 185 ч.3, 15, 185 ч.3, 357 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки; Надвірнянським районним судом 16.02.2011 року за ст. ст. 185 ч.3 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт; Надвірнянським районним судом 01.09.2011 року за ст. 185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі; Надвірнянським районним судом 20.11.2013 року за ст. 185 ч.2 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі; Надвірнянським районним судом 24.12.2015 року за ст. 185 ч.2 КК України до трьох місяців арешту,визнано винним у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк шість місяців.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 змінено з особистого зобов`язання на взяття під варту, взявши його під варту із зали суду та помістивши в СІЗО м. Івано-Франківська.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувається з 07 червня 2016 року з 16 год. 50 хв.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загально середньою освітою , працює на тимчасових роботах, неодруженого, судимого Надвірнянським районним судом 19.01.2012 року за ст. ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 395 КК України до трьох років позбавлення волі, Надвірнянським районним судом 13.03.2015 року за ст. 185 ч. 2 КК України до трьох місяців арешту,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк три місяці.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 змінено з особистого зобов`язання на взяття під варту, взявши його під варту із зали суду та помістивши в СІЗО м. Івано-Франківська.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахується з 07 червня 2016 року з 16 год. 50 хв.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в період незнятої та непогашеної судимості вчинили умисні корисливі злочини.

9 квітня 2016 року ОСОБА_5 перебував у своєї співжительки ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де з іншими особами розпивали спиртні напої. Коли закінчилось спиртне, ОСОБА_5 вирішив піти до сусіднього будинку по АДРЕСА_3 , в якому проживає його знайомий, щоб купити в нього спиртне.

Перебуваючи у вказаному будинку, 09.04.2016 року близько 00:10 год., ОСОБА_5 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прийшов до під`їзду №3 за адресою АДРЕСА_3 , де діючи умисно та повторно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, із сходової площадки четвертого поверху таємно викрав дитячий велосипед, вартістю 1495 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на вказану суму.

Продовжуючи свої злочинні дії, цієї ж ночі, близько 01:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прийшов до вищевказаного будинку, під`їзд №4, де діючи умисно та повторно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою заволодіння чужим майном, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, із сходової площадки четвертого поверху викрав дитячий візок марки «Gеоbу», вартістю 2 000 гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальних збитків на вказану суму.

Після вчинення даних крадіжок, ОСОБА_5 скрився з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії, 20 квітня 2016 року ОСОБА_5 , з корисливих спонукань, маючи намір заволодіти чужим майном, вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 з метою викрадення передньої балки від автомобіля марки «ЗАЗ 968», що знаходилась на території господарства ОСОБА_12 по АДРЕСА_4 .

20 квітня 2016 року приблизно о 17.00 год., реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з корисливих спонукань, маючи намір заволодіти чужим майном, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , перелізли через металічну огорожу, та проникли на територію домоволодіння ОСОБА_12 , по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали передню балку від автомобіля марки «ЗАЗ 968» загальною вартістю 850 грн.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втекли та реалізували викрадену балку до автомобіля марки «ЗАЗ 968», на пункті прийому металобрухту в АДРЕСА_5 , за гроші в сумі 80 грн.

В апеляційній скарзі прокурор вважає даний вирок незаконним, що підлягає скасуванню з підстав істотних порушень вимог кримінального процессуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальніссть, та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить даний вирок скасувати, ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_5 винним за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання 2 роки позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання 1 рік позбавлення волі.

Виключити із вступної частини вироку посилання на судимість ОСОБА_5 від 01.07.2004 року за ч.3 ст.185 , ст.15, ч.3 ст.185,ч.3 ст.357 КК України.

В мотивувальній частині вироку вказати обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 рецидив злочинів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які просять суворо не карати, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Таким є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Даних вимог закону, суд першої інстанції не дотримався.

В п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінального справ і постановлення вироку» вказано, що у вступній частині вироку, крім інших даних, належить зазначити дані про непогашену і незняту судимість. Дані про зняту чи погашену судимість не повинні заноситись до вступної частини вироку.

Отже, Надвірнянський районний суд у вступній частині вироку вказав судимість ОСОБА_5 , яка на час постановлення вироку була погашена. Зокрема, у вироку зазначено, що останній 01.07.2004 р. судимий за ч.3 ст.185, ст.15,ч.3 ст.185,ч.3 ст.357 КК України до трьох років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки. Відповідно до ст.ст. 89, 90 КК України зазначена судимість погашена, а тому не повинна заноситись до вступної частини вироку.

За правилами ст.65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як зазначив ВСУ в своїй постанові від 04.06.2010 N 7 Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки «якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої ст.67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує. Таким чином, покликання прокурора як обтяжуючу обставину рецидив вчиненого злочину є безпідставною, а щодо ОСОБА_6 , який раніше вчинив злочин, передбачений ст..395 КК України: порушення правил адміністративного нагляду, і з цих підстав визнати обтяжуючою обставиною рецедив злочину, то колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення.

Також, на думку колегії суддів, є слушними доводи прокурора, що призначене покарання обвинуваченим є занадто м`яким, внаслідок невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченим, судом не виконано вимоги ст.65 КК України, згідно з якими покарання повинно бути необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При цьому суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з даних про особи винних, вони раніше неодноразово притягувалися до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів: ОСОБА_5 маючи не зняті та не погашені судимості, вчинив 3 крадіжки чужого майна, раніше 5 разів притягувався до кримінальної відповідальності, причому, останній раз 24.12.2015 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту, на шлях виправлення не став, а знову вчинив злочин. Не в повній мірі судом враховано обставину, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також, Надвірнянський районний суд не врахував те, що ОСОБА_6 вчинив злочин, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, раніше два рази притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів і останній раз йому було призначено аналогічне покарання, однак, на шлях виправлення не став, а знову вчинив злочин.

Суд безпідставно визнав обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченим добровільне відшкодування шкоди, оскільки викрадені речі були вилучені працівниками поліції та ними ж повернуті їх власникам.

Вказані обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку особи обвинувачених їх схильність до продовження злочинної діяльності та небажання ставати на шлях виправлення.

З огляду на наведене вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з постановленням апеляційним судом нового вироку у відповідності до вимог п. 3 ч. 1ст.407 п. 2 ч. 1 ст.420 КПК України через необхідність застосування більш суворого покарання, передбаченого ч. 2ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченим, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, дані про особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема: обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, думку потерпілих, які просять суворо не карати; обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а щодо ОСОБА_6 таких обставин не встановлено.

Дані про особи обвинувачених: мають постійне місце проживання, по місцю проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебувають.

Також колегія суддів враховує, що обвинувачені неодноразово вчиняли аналогічні злочини , після яких на шлях виправлення не стали, а знову вчинили корисливі злочини.

При таких обставинах, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

засудила :
Апеляційну скаргу прокурора частково задовольнити.

Вирок Надвірнянського районного суду від 07.06.2016 року в частині призначення покарання скасувати в зв`язку із м`якістю призначених покарань.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_13 винним за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання 1 рік позбавлення волі.

Виключити із вступної частини вироку посилання на судимість ОСОБА_5 від 01.07.2004 року за ч.3 ст.185 , ст.15, ч.3 ст.185,ч.3 ст.357 КК України.

В строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 зарахувати термін перебування під вартою з 07 червня по 05 серпня 2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржений в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під варто - у той самий строк, з дня вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
ОСОБА_2