Справа № 462/5293/15-к
У Х В А Л А
12 березня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, раніш судимого 4.02.2011 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Залізничного районного суду м.Львова від 10 грудня 2015 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді 2 (двох ) років позбавлення волі з іспитовим строком два роки.

4 березня 2015 року до суду звернувся Начальник Тернопільського міськрайонного відділу Кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Тернопільській області підполковник внутрішньої служби ОСОБА_4 з питанням чому невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 27.11.2015 року, за яким ОСОБА_3 засуджений до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, не було приєднане до покарання, яке призначене 10 грудня 2015 року. На підставу звернення надана копія вироку Тернопільського міськрайонного суду від 27.11.2015 року.
Суд, вивчиши звернення , приходить до наступного.

Згідно ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Як вбачається з анкетних відомостей обвинуваченого ОСОБА_3 про судимості , що визначені в обвинувальному акті , в останне ОСОБА_3 був засуджений 4.02.2011 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, такі ж відомості містяться і в вимогі спец перевірки МВС України. Будь які інші відомості про притягнення його до відповідальності або засудження пізніше 4.02.2011 року відстуні.

Згідно до ст.84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Таким чином, оскільки суд не мав відомостей про наявність невідбутого покарання у засудженого за іншим вироком питання про приєднання до основного покарання не розглядалось.

Згідно до ст. 532 КПК України Вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Згідно до ст.395 КПК України Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Таким чином, оскільки на час винесення вироку ОСОБА_3 Залізничним районним судом м.Львова 10.12.2015 року, вирок Тернопільського міськрайонного суду від 27.11. 2015 року не набув законної сили, то суд , якщо б і мав би такі відомості, - не мав би право враховувати його під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому та вважати обвинуваченого судимим за цим вироком. За ст.. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Оскільки у Начальника Тернопільського міськрайонного відділу Кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Тернопільській області виникають труднощі з питання виконання двох вироків, повідомляю, що питання виконання вироку регулюється Розділом УІІІ КПК України.

Відповідно до ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 п.11 ст.537 КПК питання, які вирішуються судом під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:11) про застосування покарання за наявності кількох вироків.

За п.2 ч.2 ст.539 статті клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 2) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Керуючись ст.379 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Розьяснити Начальнику Тернопільського міськрайонного відділу Кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в Тернопільській області підполковник внутрішньої служби ОСОБА_4 , що під час призначення покарання Залізничним районним судом м.Львова ОСОБА_3 за ст.185 ч.2 КК України, суд не мав відомостей про наявність невідбутого покарання у засудженого за іншим вироком, та, крім того, вирок Тернопільського міськрайонного суду від 27.11.2015 року, на який послався заявник, не набув законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення через Залізничний районний суд м.Львова.

Суддя ОСОБА_1