АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/904/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 585 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2016 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

особи, відносно якої застосовано запобіжний захід, ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародно-правового співробітництва прокуратури міста Києва ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання заступника прокурора міста Києва ОСОБА_11 про застосування екстрадиційного арешту до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації, та здійснення фактичної передачі компетентним органами Російської Федерації і застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони залишати з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , щодо
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Москва Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, який перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований на території України по свідоцтву на тимчасове проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК РФ.

Згідно ухвали слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту мотивовано тим, що останній розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 159 КК РФ. При цьому слідчий суддя, пославшись на врахування даних про особу ОСОБА_9 , прийшов до висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації можливо застосувати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу міжнародно-правового співробітництва прокуратури міста Києва ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання заступника прокурора міста Києва про застосування екстрадиційного арешту щодо ОСОБА_9 до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації і здійснення фактичної передачі компетентним органами Російської Федерації, а тому взяти ОСОБА_9 під варту в залі судового засідання. Зокрема, апелянт зазначає, що ОСОБА_9 розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК РФ, який відповідає злочину, передбаченому ч. 4 ст. 190 КК України, і є екстрадиційним. На думку прокурора, під час розгляду клопотання слідчим суддею не враховано тяжкість покарання за вчинення інкримінованого ОСОБА_9 злочину та відомості про ухилення його від правосуддя у запитуючій стороні, що передбачено ст. 585 КПК України. При цьому апелянт вказує, що санкція ст. 159 КК РФ передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, що, як вважає прокурор, може бути підставою для переховування особи від правоохоронних органів з метою запобігання екстрадиції до Російської Федерації. Також апелянт вважає, що посилання слідчого судді на відсутність постанови про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_9 , як однієї із підстав для відмови у застосуванні екстрадиційного арешту, є необґрунтованими та суперечать вимогам ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22 січня 1993 року.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення захисників та ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокуроране підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_9 розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації.
25 червня 2013 року ОСОБА_9 було оголошено у міжнародний розшук.

04 липня 2013 року Тверським районним судом міста Москви відносно ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

30 січня 2016 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_9 було застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до отримання запиту про його видачу.

12 лютого 2016 року було винесено постанову про притягнення ОСОБА_9 в якості обвинуваченого за ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації.
03 березня 2016 року прокуратурою міста Києва від Генеральної прокуратури України було отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу громадянина цієї держави ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з дорученням про проведення екстрадиційної перевірки, яка на даний час незакінчена.

Інкримінований ОСОБА_9 злочин, передбачений ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації, відповідає злочину, передбаченому ч. 4 ст. 190 КК України, і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше року.

04 березня 2016 року заступник прокурора міста Києва ОСОБА_11 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_9 до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації та здійснення фактичної передачі компетентним органами Російської Федерації.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2016 року дане клопотання було задоволено частково, зокрема, щодо ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони залишати з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 .

Задовольняючи частково клопотання заступника прокурора міста Києва, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_9 обвинувачується правоохоронними органами Російської Федерації у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації, та знаходиться у міжнародному розшуку. Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою забезпечення видачі ОСОБА_9 до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та здійснення фактичної передачі останнього компетентним органам Російської Федерації достатнім буде застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби.
З таким рішення слідчого судді колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно ч. 2 ст. 585 КПК України, при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під ватою, слідчий суддя обов`язково враховує:
- відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;
- тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;
- вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;
- міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.
Вищезазначені вимоги закону слідчим суддею були дотримані.
Зокрема, як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих заступником прокурора міста Києва ОСОБА_11 матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив особу, відносно якої вирішувалося питання про застосування екстрадиційного арешту, перевірив запит про видачу та наявні матеріали екстрадиційної перевірки і, вислухавши думку прокурора ОСОБА_12 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , особи, видача якої запитується, тобто ОСОБА_9 , встановив, що ОСОБА_9 обвинувачується правоохоронними органами Російської Федерації у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації, та знаходиться у міжнародному розшуку. При цьому слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що з метою забезпечення видачі ОСОБА_9 до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та здійснення фактичної передачі останнього компетентним органам Російської Федерації достатнім буде застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби.
Про правильність такого висновку свідчать, насамперед, дані про особу ОСОБА_9 , який раніше не судимий, має вищу освіту та на його утриманні знаходяться троє неповнолітніх дітей. Крім того, він має місце реєстрації в Київській області та місце проживання в місті Києві, де проживає разом із сім`єю, працює, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та проживання. Також про можливість застосувати щодо ОСОБА_9 саме такий запобіжний захід, як домашній арешт на певний період доби, свідчить і міцність його соціальних зв`язків за місцем нинішнього проживання, його репутація, зрілий вік та стан здоров`я.
В свою чергу, жодних переконливих доказів, що ОСОБА_9 буде переховуватися від правоохоронних органів з метою запобігання екстрадиції до Російської Федерації в матеріалах провадження не міститься, а ОСОБА_9 з часу застосування до нього вказаного запобіжного заходу, тобто протягом майже трьох неділь, жодним чином не порушував покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що підтвердив в засіданні суду апеляційної інстанції і сам прокурор.

Таким чином, доводи прокурора відділу міжнародно-правового співробітництва прокуратури міста Києва ОСОБА_10 щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 181, 194, 376, 404, 405, 407, 422, 585 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2016 року, якою частково задоволено клопотання заступника прокурора міста Києва ОСОБА_11 про застосування екстрадиційного арешту до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ч. 4 ст. 159 КК Російської Федерації, та здійснення фактичної передачі компетентним органами Російської Федерації і застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони залишати з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби місце проживання за адресою:АДРЕСА_1 , щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу міжнародно-правового співробітництва прокуратури міста Києва ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4