АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1273/16 Справа № б/н Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 21 серпня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 , захисників адвоката ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, прокурор зазначив, що слідчий суддя не надав належної оцінки доводам прокурора та слідчого про наявність ризиків. Також, не враховано слідчим суддею те, що ОСОБА_6 в момент приїзду працівників поліції з місця вчинення злочину зник.

Ухвалою слідчого судді Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за фактичним місцем проживання строком на 60 днів, тобто до 06 грудня 2016 року включно, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених п.п.1, 2, 3, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, має постійне місце проживання і реєстрації, батьків, перебуває у незареєстрованому шлюбі, що свідчить про міцність соціальних зв`язків за місцем проживання, має постійне місце роботи та раніше не судимий.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який не підтримав вимоги апеляційної скарги та не заперечував проти застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, доводи захисників та підозрюваного, які вважали, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, перевіривши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження, 21 серпня 2016 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596.

07 жовтня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

07 жовтня 2016 року слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у період часу з 22 години до 06 години строком до 06 грудня 2016 року, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у кримінальному провадженні, а також обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчий суддя посилався на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється підозрюваний та вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру.

При цьому слідчим суддею належним чином було прийнято до уваги ті обставини, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, родину, постійне місце проживання та роботи, відсутність судимостей, тому застосування домашнього арешту в певний період часу є достатнім.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що на повному утриманні підозрюваного перебуває бабуся. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 навчається, працює, позитивно характеризується за місцем роботи та мешкання, що підтверджується наданими характеристиками та довідками.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, при прийнятті рішення відносно ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування даного запобіжного заходу, і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність його застосування.

Доводи прокурора, зазначені в апеляційній скарзі щодо порушень слідчим суддею норм кримінального процесуального законодавства, та підстави, за яких він просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, яка зміні або скасуванню з викладених в апеляції мотивів не підлягає.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.181, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2016 року, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду :
____________ ___________ ______________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3