Ухвала
іменем україни
11 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
засудженогоОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні кримінальну справу за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 , який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 листопада 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 01 березня 2016 року.
Вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 листопада 2012 року

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого: 16 квітня 2002 року Новотроїцьким районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років; 01 лютого 2011 року Бериславським районним судом Херсонської області за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,
засуджено за пунктами 2, 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК до покарання у виді довічного позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК за сукупністю з вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 01 лютого 2011 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі.
Прийняте рішення щодо речових доказів та судових витрат.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винним і засуджено за те, що він, будучи судимим за вчинення умисного вбивства, 24 червня 2011 року близько 18.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , умисно, з метою вбивства з особливою жорстокістю завдав малолітньому ОСОБА_8 множинних ударів ніжкою від столу, руками й ногами по голові, тулубу і кінцівках, які спричинили потерпілому особливі страждання, після чого виніс непритомного ОСОБА_8 на подвір`я, де за допомогою шнурка від кросівка повісив на воротах, обв`язавши шнурок по його шиї. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні Каховської ЦРЛ Херсонської області.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 01 березня 2016 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 залишено без зміни.

У касаційній скарзі з доповненнями засуджений ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, просить вирок суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду щодо нього скасувати, а справу направити на нове розслідування. Вказує на неправильну оцінку судами доказів у справі, не усунення суперечностей між доказами. На думку засудженого, вирок ґрунтується на припущеннях, в його основу покладено недопустимі докази, отримані з порушенням вимог процесуального закону. В ході нового апеляційного розгляду справи не виконано вказівок, викладених в ухвалі суду касаційної інстанції, якою було скасовано попередню ухвалу апеляційного суду.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування кримінального закону та істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, просить вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції щодо ОСОБА_5 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Вказує на недоведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину. В основу вироку суд поклав суперечливі докази, в тому числі отримані з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, які у своїй сукупності не можуть бути визнані достатніми для підтвердження обвинувачення за пунктами 2, 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_5 та направити справу на новий апеляційний розгляд. Вказує на порушення апеляційним судом вимог ст. 377 КПК 1960 року за результатами розгляду апеляції засудженого. Апеляційний суд в ухвалі не навів вичерпних, переконливих відповідей та спростувань на всі доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 , чим порушив його право на об`єктивний та неупереджений розгляд справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_5 , який підтримав свою касаційну скаргу і касаційну скаргу захисника, частково підтримав касаційну скаргу прокурора та, незважаючи на роз`яснення права мати в судовому засіданні захисника, наполягав на проведенні касаційного розгляду без його участі, пояснення прокурора ОСОБА_4 , яка не підтримала касаційну скаргу прокурора, заперечила проти задоволення касаційних скарг засудженого і захисника та вважала за можливе здійснювати касаційний розгляд за відсутності захисника засудженого ОСОБА_5 , оскільки це не суперечить вимогам КПК 1960 року, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у касаційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що касаційні скарги засудженого, захисника та прокурора не підлягають задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК України підставами для скасування або зміни вироку місцевого суду судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.

Отже, касаційний суд не перевіряє вироки місцевих судів щодо неповноти та однобічності досудового і судового слідства, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Натомість, зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Залишаючи без задоволення апеляцію засудженого у частині недоведеності його винності у вчиненні умисного вбивства за кваліфікуючих обставин, апеляційний суд в ухвалі навів докладні мотиви прийнятого рішення і не встановив істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції повно і всебічно розглянути справу та дати правильну юридичну оцінку вчиненому.

За встановлених судом фактичних обставин справи дії ОСОБА_5 за пунктами 2, 4, 13 ч. 2 ст. 115 КК, як умисне вбивство малолітньої дитини, вчинене з особливою жорстокістю особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, кваліфіковані правильно.

В основу вироку суд обґрунтовано поклав послідовні показання потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про обставини вчинення ОСОБА_5 злочину, дані протоколів слідчих дій, висновки судових експертиз, а також показання самого засудженого, які він давав в суді.

Так, в суді першої інстанції ОСОБА_5 пояснював, що він 24 червня 2011 року приїхав в с. Дмитрівку Каховського району Херсонської області, щоб відвідати свою родину, де вживав алкогольні напої разом з матір`ю ОСОБА_14 , братом ОСОБА_15 та співмешканкою останнього ОСОБА_16 . Через деякий час прийшла їх родичка ОСОБА_9 зі своїми дітьми. Після вживання алкоголю він, ОСОБА_5 , був у стані сильного алкогольного сп`яніння, між ним та родичами виник конфлікт, і він почав лаятися та ломити меблі, потім вийшов з будинку, а там нічого не пам`ятає.

Разом з цим допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що злочин вчинив саме ОСОБА_5 , оскільки після того як інші через неадекватні дії ОСОБА_5 покинули приміщення будинку, лише він залишився у ньому разом з малолітнім ОСОБА_8 , який сховався під столом, де, діючи з особливою жорстокістю, завдав малолітньому множинних ударів, після чого виніс на подвір`я, де повісив на воротах, обмотавши шию шнурком від взуття.

Показання свідків узгоджуються між собою, а також з даними протоколів слідчих дій та висновками судових експертиз.

Так, в ході огляду місця події 24 та 25 червня 2011 року на воротах подвір`я будинку було виявлено чоловічий кросівок зі шнурком, на внутрішній частині воріт плями речовини бурого кольору, схожої на кров, а в приміщенні будинку виявлено зламані меблі, дерев`яну ніжку від столу з плямою рідини бурого кольору, розбиті телевізор та скло, розкидані продукти харчування та дитячі речі. На підлозі будинку, на розбитому склі виявлені численні плями бурого кольору, схожі на кров, а на стіні однієї з кімнат виявлено відбиток дитячої долоні темного кольору.

Згідно висновків судових експертиз сліди крові, виявлені на місці події, а також на вилучених у ОСОБА_5 шортах, могли належати потерпілому ОСОБА_8 . Характер локалізації та механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 не виключається від заподіяння їх у результаті ударів вилученою на місці події дерев`яною ніжкою. Смугасті садна на шиї потерпілого могли бути спричинені вільними кінцями шнурка кросівка.

Досліджені в судовому засіданні докази є логічними, послідовними, не викликають розумних сумнівів щодо їх достовірності та у своїй сукупності об`єктивно свідчать про доведеність винуватості засудженого у вчиненні умисного вбивства за кваліфікуючих обставин.

Доводи засудженого про те, що згідно протоколу слідчої дії в ході виїмки у нього вилучались штани, а не шорти, були предметом перевірки суду та обґрунтовано визнані неспроможними.

Не знайшли свого підтвердження також і доводи про застосування щодо ОСОБА_5 недозволених методів слідства. Як убачається з матеріалів справи, за вказаним фактом проведено відповідну перевірку, за результатами якої прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях працівників правоохоронних органів ознак кримінального правопорушення.

Таким чином, всебічно та повно перевіривши матеріали справи, суд дійшов обґрунтовано висновку про доведеність винності ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який його засуджено.

Провівши часткове судове слідство, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 377 КПК 1960 року дав належну оцінку викладеним в апеляційній скарзі засудженого доводам, в тому числі і тим, на які він послався у касаційній скарзі, та обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.

Так, апеляційним судом було досліджено протокол виїмки від 25 червня 2011 року, згідно якого у ОСОБА_5 в присутності понятих було вилучено шорти типу «бриджі» чорного кольору з емблемою та написом «Пума». З цього приводу був допитаний свідок ОСОБА_17 , який приймав участь у виїмці в якості понятого, який пояснив, що дійсно за його участю у ОСОБА_5 були вилучені чорні спортивні штани, які останній видав добровільно, при цьому від підпису під протоколом відмовився.

За таких обставин, встановивши відсутність істотних суперечностей у доказах, які покладено в основу обвинувачення, апеляційний суд обґрунтовано залишив вирок суду першої інтонації без зміни.

Доводи засудженого про порушення апеляційним судом вимог ст. 399 КПК України 1960 року при повторному розгляді справи в суді апеляційної інстанції не ґрунтуються на матеріалах справи і є безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б були безумовною підставою для зміни чи скасування судових рішень, не встановлено.

Враховуючи викладене, касаційні скарги засудженого, захисника та прокурора не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 394-396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 листопада 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 01 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційні скарги засудженого, захисника ОСОБА_6 та прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3