АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1057/2016 Категорія КК: ч. 4 ст. 407 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 0001216 за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_6 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001216 від 07 жовтня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, повернуто прокурору.

Рішення суду обґрунтоване тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 407 КК України не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону.

В обвинувальному акті зазначені та продубльовані лише фактичні обставини, які слідчий орган вважає встановленими, та можлива правова кваліфікація дій особи, якій було висунуто підозру під час досудового розслідування, що дає підстави вважати, що цим процесуальним рішенням ОСОБА_7 має статус підозрюваного.

За змістом 2 ст. 291 КПК України формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Проте, правова кваліфікація кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність, викладена після формулювання обвинувачення.

В порушення вимог ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту додано список осіб, які підлягають виклику у судове засідання, форми Ф. 5, 6 та витяг з ЄРДР за №0001216 від 07.10.2015. Питання щодо їх долучення в порядку визначення обсягу доказів та порядку їх дослідження судом не вирішувалося та має вирішуватися на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, до обвинувального акту щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 407 КК України долучено розписку захисника та обвинуваченого, з якої вбачається, що обвинувальний акт вручено останнім старшим слідчим військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_10 , що вказує на невиконання стороною обвинувачення вимог, визначених ст. 291 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає, що судом допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, ухвала суду про повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованою, невмотивованою та не ґрунтується на нормах Кримінального процесуального кодексу України, а також не відповідає фактичним обставинам, винесена з порушенням норм процесуального права. У обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 407 КК України не було допущено порушень вимог статей 291, 292 КПК України, чітко сформульовано обвинувачення ОСОБА_7 , а наведені в ухвалі суду зауваження є надуманими та такими, не перешкоджають розгляду даного кримінального

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, про що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 407 КК України й зазначено про такі відомості. Прокурором також було виконано вимоги ч. 4 ст. 291 КПК України при переданій до суду вказаного обвинувального акту.

Прокурор також вказує, що скарг на дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час підготовчого провадження у суді з питання вручення розписок не надходили.

Крім того, у судовому засіданні у відповідності до ст. 314 КПК України на підготовчому засіданні судом не були встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, а тому суд не міг у відповідності до ст. 315 КПК України вирішувати питання, пов`язанні з підготовкою до судового розгляду, а тому питання щодо розгляду клопотань учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів не повинне було вирішуватись у порядку ст. 314 КПК України.

Зокрема, як вбачається в супровідному листі, який направлено до Печерського районного суду міста Києва, додано обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, а також в додатках до обвинувального акту додано лише реєстр матеріалів досудового розслідування та розписка підозрюваного про отримання обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, як-то передбачено ст. 291 КПК України, а тому розгляд інших документів для виконання вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні не передбачалося. Зазначені судом в ухвалі документи: список осіб, які підлягають виклику у судове засідання, форми Ф.5, 6 та витяг з ЄРДР за №0001216 від 07.10.2015 року передбачалося використовувати на інших судових розглядах.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, захисника ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

У відповідності з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 407 КК України не дотримався вимог КПК України та ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, повернувши обвинувальний акт прокурору з мотивів і підстав, не передбачених кримінальним процесуальним законом.

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України та містить, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з положеннями закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення, яке відповідає вимогам п. 13 ч. 1 ст. 3, ст. 110 КПК України.

Суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні вдався до оцінки доказів та обґрунтованості кваліфікації діянь обвинуваченого, чим порушив вимоги ст. 314 КПК України, перевищивши межі повноважень суду на цій стадії кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, реєстр матеріалів досудового розслідування також відповідає вимогам закону, а саме п. 2 ч. 2 ст. 109 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що до супровідного листа, який направлено до Печерського районного суду міста Києва, додано обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, а також в додатках до обвинувального акту вказано лише реєстр матеріалів досудового розслідування та розписку підозрюваного про отримання обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, як-то передбачено ст. 291 КПК України, а тому розгляд інших документів для виконання вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні не передбачався, а список осіб, які підлягають виклику у судове засідання, форми Ф.5, 6 та витяг з ЄРДР за №0001216 від 07.10.2015 року передбачалося використовувати на інших судових розглядах, є обґрунтованими. Вказані обставини не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора та незаконність і безпідставність ухвали суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Центрального регіону України ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001216 від 07 жовтня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, повернуто прокурору скасувати.

Призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ ___________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4