ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/590/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2016 р.
Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000666 від 24.01.2016 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гоголів Зоря Броварського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11

В С Т А Н О В И В:
24 січня 2016 року приблизно о 04 годині 30 хвилин ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , знаходячись поблизу підземного переходу на вул. Харківське Шосе, 144-А в м. Києві побачили, що неподалік проходить раніше їм невідомий ОСОБА_10 , який тримає у руках обігрівач «UFO» і вирішили відкрито викрасти належне йому, майно, застосовуючи при цьому насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 непомітно для потерпілого підійшли зі сторони спини останнього. Після цього, перебуваючи на зручній для нанесення ударів дистанції, користуючись тим, що ОСОБА_10 їх не бачить, та не помітив їхнього з ним зближення, збили з ніг ОСОБА_10 та почали наносити удари ногами в область голови. В момент коли інтенсивність нанесення ударів потерпілому зменшилась ОСОБА_10 , вважаючи, що виникла реальна загроза його життю та здоров`ю від протиправних дій ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , дістав з кишені куртки та оголив короткоствольну, вогнепальну зброю - гладкоствольний, самозарядний пістолет моделі «AE-790GI» № НОМЕР_1 , калібр 9 мм. РА, промислового способу виробництва фірми «SCHMEISSER» Україна, призначену для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами (ПНД-9П, Терен-3Ф, Терен-3ФП та ін.), і привів її у готовність. Побачивши пістолет ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали збільшувати інтенсивність нанесення ударів потерпілому, в результаті чого останній змушений був покласти пістолет на землю, для того щоб захиститись від ударів. В результаті нанесення ударів ОСОБА_10 отримав легкі тілесні ушкодження у виді синців на верхніх повіках обох очей, спинці носу в середній третині, на верхній губі зліва; садно-на слизовій оболонці нижньої губи зліва, що не були небезпечні для життя чи здоров`я.

Після чого, подавивши волю ОСОБА_10 до опору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого відкрито викрали у нього короткоствольну, вогнепальну зброю - гладкоствольний, самозарядний пістолет моделі «AE-790GI» № НОМЕР_1 , калібром 9 мм. РА, промислового способу виробництва фірми «SCHMEISSER» Україна, призначений для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами ПНД-9П, Терен-ЗФ, Терен-ЗФП та ін.) вартістю 5301 гривню 00 копійок, який ОСОБА_12 тримав при собі та обігрівач «UFO» вартістю 1022 гривні 00 копійок, а всього на загальну суму 6323 гривні 00 копійок.

Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникли, але пізніше були затримані працівниками поліції разом з викраденим майном.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 під час роз`яснення суті пред`явленого обвинувачення свою вину визнав частково, проте в подальшому визнав себе винуватим повністю та суду показав, що всі обставини в обвинувальному акті викладені вірно. Так, 24.01.2016 року він з ОСОБА_4 ішли з магазину «Сільпо», він ішов попереду, а ОСОБА_4 позаду, коли він оглянувся, то побачив, що у ОСОБА_4 зав`язався конфлікт з потерпілим, вони побороли потерпілого, нанесли йому декілька ударів, забрали у нього пістолет, в якому були патрони і пристрій для обігріву «УФО». Проте невдовзі були затримані працівниками поліції, викрадене майно повернули потерпілому, у вчиненому щиро розкаявся, просив вибачення у потерпілого, а також просив суд суворо його некарати.

Обвинувачений ОСОБА_3 також спочатку свою вину визнав частково, проте в подальшому визнав себе винуватим повністю та суду показав, що всі обставини в обвинувальному акті викладені вірно. Так, 24.01 2016 року він разом з ОСОБА_4 ішли від магазину «Сільпо», назустріч їм ішов потерпілий, який пройшов крізь них і попросив цигарку, у них зав`язався з ним конфлікт, вони збили його з ніг, забрали у нього пістолет та обігрівач «УФО» і втекли. Пізніше їх затримали, викрадене майно вони повернули. У вчиненому щиро розкаявся, вибачився перед потерпілим та просив суд його суворо не карати.

Показання обвинувачених є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 суду показав, 24 січня 2016 року приблизно о 04-30 ранку, він ішов біля торгівельного комплексу «Дарниця» та ніс з ресторану, де вони святкували день народження дружини, обігрівач «УФО». Біля підземного переходу зустрів невідомих людей, які повалили його на землю, побили та викрали обігрівач «УФО». Коли він, захищаючись, хотів вистрелити, хтось пістолет вибив з його рук. Коли прийшов до тями, то не було ні тих хто його побив, ні пістолета з обігрівачем і він відразу зателефонував у поліцію. Хто наносив удари він не бачив, нанесли десь 20 ударів в голову. Матеріальних претензій до обвинувачених не має, на позбавленні волі останніх не наполягав.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що 24.01.2016 року о 04-00 год. ранку надійшла інформація про грабіж на Харківському шосе, вони приїхали на виклик, однак нікого не було затримано. Пізніше, десь о 07-00 год. ранку їх на допомогу покликав інший патруль на вул. Привокзальну, 10 і сказали, що затримано осіб, які раніше вчинили грабіж. Осіб було троє, один почав тікати, його наздогнав патрульний і той сказав, що коли втікав, то кинув обігрівач «УФО». Всі троє були доставлені до управління поліції. На питання де вони взяли обігрівач, то сказали, що несли в ломбард, бо не вистачало грошей на спиртне.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показав, що в той вечір він з обвинуваченими та ОСОБА_15 розпивали спиртні напої у с. Зоря, потім він запропонував поїхати до нього додому в ОСОБА_16 і там продовжити випивати спиртне. Приїхали в Київ, випивали, потім вони пішли ще за спиртним, а він залишився вдома, їх довго не було. Коли повернулися, то свідок ОСОБА_17 розказав, що у них виник конфлікт з чоловіком, який почав стріляти, у них сталася бійка, вони забрали у нього пістолет і обігрівач. ОСОБА_18 попросив, щоб залишити у ОСОБА_14 вдома пістолет, який на наступний день забрали поліцейські.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Даючи кримінально правову оцінку діям ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд вважає доведеним вчинення останніми відкритого викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб і кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання зі змінами і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Враховуючи усвідомлення обвинуваченими протиправності своєї злочинної поведінки та її критичний аналіз, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, які кримінальний закон відносить до тяжких злочинів, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вперше притягуються до кримінальної відповідальності, є особами молодого віку, не одружені, офіційно не працюють, не перебувають на обліку у лікаря нарколога та психіатра, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, а ОСОБА_3 - виключно позитивно.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим, суд, керується вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи наведене, суд обирає ОСОБА_3 і ОСОБА_4 покарання в мінімальних межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

Разом з цим, суд з урахуванням даних про обвинувачених та наявності у них постійного місця реєстрації і проживання, ступеню тяжкості вчиненого злочину проти власності, а також того, що завдана потерпілому шкода відшкодована шляхом повернення останньому викраденого майна та позиції потерпілого вважає можливим їх перевиховання і виправлення без ізоляції від суспільства, та звільняє їх від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням їм іспитового строку та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання суд вважає необхідним, достатнім і справедливим для їх виправлення та попередження нових злочинів й таким, що відповідатиме принципу індивідуалізації кримінального покарання.

Питання речових доказів та процесуальних витрат, суд вирішує у відповідності зі ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 визнати винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їм покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі кожному.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки. Відповідно до п.п. 2-4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази: ламповий обігрівач «УФО» та предмет схожий на пристрій для відстрілу гумових куль, які передані на зберігання ОСОБА_10 залишити у його власності.

Стягнути з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 солідарно процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 768 гривень 00 копійок.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженим. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: