Справа № 164/1479/15-к Провадження №11-кп/773/132/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 367 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000006 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 на вирок Маневицького районного суду від 04 січня 2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, не судимого

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України
прокурора ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_7 просять вирок Маневицького районного суду від 04 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях останнього складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Зазначають, що вирок суду є незаконним, необгрунтованим, побудований на суперечливих доказах, висновки якого не відповідають фактичним обставинам провадження. Посилаються на те, що даного злочину ОСОБА_6 не вчиняв і умислу на його вчинення не мав. Досудовим розслідуванням не зібрано доказів його винуватості, а суд першої інстанції, ухвалюючи обвинувальний вирок, поклав в його основу суперечливі та недопустимі докази, зокрема: показання свідків, які навпаки виправдовують обвинуваченого та послався на письмові докази (довідку № 64 від 18 березня 2013 року, розпорядження, свідоцтво), які отримані в порушення порядку, встановленого КПК України. Крім того, вважають, що ОСОБА_6 не є суб`єктом даного кримінального правопорушення, бо як керівник ЖКП не наділений повноваженнями підготовки та видачі документів для приватизації, а також діями обвинуваченого не було спричинено будь-яких тяжких наслідків охоронюваним законом інтересам неповнолітніх та шкоди на суму 278000 грн.

Вироком Маневицького районного суду Волинської області від 04 січня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 367 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці з позбавленням права займати посади чи займатися діяльністю пов`язаною з адміністративно-господарськими функціями на строк 2 (два) роки зі сплатою штрафу в розмірі 250 (двісті п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4 250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися в інспекцію для реєстрації у встановлені нею дні.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що будучи службовою особою начальником житлово-комунального підприємства Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, в с. Прилісне, вул. Центральна, буд. 12 ,,а Маневицького району Волинської області, 18 березня 2013 року через недбале ставлення до виконання своїх службових обов`язків, не впевнившись у реєстрації за адресою АДРЕСА_2 10 осіб, посвідчив довідку № 64 про реєстрацію за вказаною адресою лише ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не вказавши їх неповнолітніх дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також ОСОБА_7 та трьох її неповнолітніх дітей ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , завіривши довідку печаткою ЖКП і своїм підписом.

На підставі даної довідки керівником органу приватизації сільським головою Прилісненської сільської ради ОСОБА_19 було видано розпорядження № 1 від 18 березня 2013 року про передачу вказаної квартири в приватну часткову власність ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та проведено реєстрацію права власності на квартиру на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Своїми діями обвинувачений, видавши дану довідку посприяв у позбавлені і позбавив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 права вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю житлом вартістю 278 000 гривень, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом їхнім інтересам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого і його захисника, потерпілої ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги, просили скасувати судове рішення та закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення , передбаченого ч.2ст.367 КК України, думку прокурора про скасування вироку і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скаргах доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволення на таких підставах.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку суд зазначає: формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення: статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення , винним у вчиненні якого визнається обвинувачений. Також у цій частині вироку суд повинен описати результати оцінки доказів, навести докази для підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Суд першої інстанції, постановляючи вирок, яким засуджуючи ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 367 КК України, а саме за службову недбалість, що спричинило тяжкі наслідки, ці та інші вимоги кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні в повній мірі не виконав, обставини, які мають істотне значення для вирішення питання щодо доведеності чи недоведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні пред`явленого йому злочину належно не з`ясував.

Розглядаючи кримінальне провадження та засуджуючи ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 367 КК України, суд у вироку вказав, що останній, як службова особа начальник ЖКП Прилісненської сільської ради Маневицького району і суб`єкт причетний до приватизації, через недбале ставлення до своїх службових обов`язків, не впевнившись, що за адресою АДРЕСА_2 зареєстровано 10 осіб в тому числі і неповнолітні діти, посвідчив довідку про реєстрацію двох осіб на яких була приватизована вказана квартира.

Відповідно до ст. 367 КК України об`єктивна сторона цього злочину передбачає невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди або тяжких наслідків, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням службових обов`язків.

Як видно з показань ОСОБА_6 в суді першої і апеляційної інстанції, що в його обов`язки, як начальника ЖКП Прилісненської сільської ради Маневицького району Волинської області не входило ведення обліку громадян та видача довідки про склад сім`ї. Він лише у вказаній довідці заповнив технічні дані на квартиру. ОСОБА_6 також підтвердив, що він не був наділений і повноваженнями щодо підготовлення документів на приватизацію житла.

Про те, що довідки про склад сім`ї видає Прилісненська сільська рада, яка здійснює облік осіб, а документи на приватизацію житла підготовлює Маневицьке архітектурно-планове проектно-виробниче підприємство особи якого і складали довідку про склад сім`ї в яку ОСОБА_6 вніс технічні дані на квартиру ОСОБА_10 , підтвердили в суді свідки ОСОБА_20 , яка готувала дану довідку і вносила відомості про склад сім`ї ОСОБА_10 , ОСОБА_19 і ОСОБА_21 , відповідно голова та секретар Прилісненської сільської ради.

Між тим, як видно з вироку суду, обвинувачення ОСОБА_6 в службовій недбалості, що спричинило тяжкі наслідки, яке визнано судом доведеним сформульовано нечітко і неконкретно. Судом не встановлено і у вироку не вказано нормативний акт, яким визначається компетенція ОСОБА_6 , в тому числі щодо ведення обліку громадян та видачі довідки про склад сім`ї для приватизації житла, не з`ясовано коло службових обов`язків покладених на нього, які він повинен був виконати у даній конкретній ситуації. Не встановлено і у судовому рішенні не зазначено, які саме конкретно пункти чи статті нормативного акту були порушені обвинуваченим, в чому ці порушення виявилися та які наслідки ці порушення спричинили, а також чи знаходяться вони у причинному зв`язку із наслідками, що настали.

Вказавши у вироку про причетність ОСОБА_6 до приватизації житлового фонду суд у рішенні будь-яких доказів цього не навів.

Вміняючи обвинуваченому, що в результаті посвідчення останнім довідки № 64 від 18 березня 2013 року своїм підписом і печаткою ОСОБА_22 , цими діями ОСОБА_6 були спричинені тяжкі наслідки, оскільки останній посприяв у позбавленні і позбавив дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також ОСОБА_7 та трьох її неповнолітніх дітей ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , ОСОБА_18 права вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Як видно з матеріалів провадження, суд щодо тяжкості наслідків виходив із ринкової вартості квартири АДРЕСА_3 на 28.05.2015 рік (а.к.п.101-120) не звернувши уваги, що дії в яких обвинувачується ОСОБА_6 вчинені 18 березня 2013 року.

Крім того, не перевірив суд чи дійсно були заподіяні тяжкі наслідки ОСОБА_7 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , як вказано у вироку, оскільки в матеріалах кримінального провадження є заяви вказаних осіб, адресованих Прилісненському сільському голові ОСОБА_19 про те, що вони не заперечують щодо приватизації квартири АДРЕСА_3 на свого брата ОСОБА_10 і його дружину ОСОБА_11 ( а.к.п. 51-53) і будь-якої оцінки цим доказам не дав.

Відсутність ретельного дослідження судом вищевказаних обставин, неналежна оцінка досліджених судом доказів та неналежне обґрунтування неприйняття судом показань обвинуваченого щодо обставин виконання ним своїх службових обов`язків не дає можливості апеляційному суду перевірити правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 .

Зазначені порушення, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законний і обґрунтований вирок та такими, які згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно і всебічно, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону провести судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення та постановити рішення у відповідності до вимог закону.

Виходячи з вимог ст. 407, 409, 415 КПК України при скасуванні судових рішень з направленням справи на новий розгляд у суд першої інстанції, суд апеляційної інстанції немає права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, перевагу одних доказів над іншими, застосування того чи іншого закону, тому доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 з наведених питань підлягають перевірці при новому розгляді.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Маневицького районного суду Волинської області від 04 січня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді