Справа № 640/6970/16-к
н/п 1-кс/640/3745/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" квітня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, вказує на його обґрунтування, що ОСОБА_26 діючи умисно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету незаконного збагачення злочинним шляхом, навесні 2015 року, вступив у злочинну змову із ОСОБА_27 , з метою скоєння системного вимагання грошових коштів, під загрозою фізичного насильства або пошкодження та знищення майна, з приватних підприємців та осіб, працюючих за наймом без належно оформлених документів, які здійснюють господарську діяльність на території Харківської області, яка полягає у здійснені пасажирських автоперевезень осіб з парковки супермаркету «Клас» розташованої за адресою: м. Харків, пр. Московський, 295, де знаходиться «стихійна» зупинка автотранспорту. Після чого ОСОБА_26 діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_27 дійшли згоди, що досягнення їх злочинної мети можливо лише за допомогою залучення осіб, у тому числі з раніше засуджених, маючих досвід і навички здійснення корисливих злочинів, які шляхом психологічного впливу у вигляді погроз та, при отриманні категоричної відмови, шляхом подавлення фізичного опору, повинні були збирати грошові кошти із перевізників у розмірі 100 грн. з автотранспортного засобу, що має не більше десяти посадочних місць, та 200 грн. з транспортних засобів, які мають більше 10 посадочних місць. В подальшому у цей же проміжок часу звернулись до раніше судимих ОСОБА_28 , ОСОБА_28 , а також ОСОБА_29 та запропонували їм разом з ними шляхом систематичних вимагань поєднаних з погрозою застосування фізичної сили або погрозами пошкодження чи знищення майна, а саме автотранспортних засобів, заволодівати грошовими коштами перевізників. На вказану пропозицію ОСОБА_28 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 погодились та висловили свою згоду прийняти участь у скоєнні вимагання за попередньою змовою в групі з ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , а грошові кошти виручені від їх злочинних дій звернути на свою користь, розподіливши їх між собою в попередньо визначених частинах, розмір яких в ході слідства не встановлено.
Так, приблизно з початку квітня 2015 року по теперішній час вказані особи психологічно впливали на водіїв транспортних засобів, які сприймали погрозу, як реальну та дізнавшись від інших перевізників, що пошкодження транспортних засобів має місце, побоюючись за збереження свого майна передавали вказаним особам грошові кошти.
27.04.2016 проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 де зареєстрований ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , автомобілю «Ford Transit» державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; під час вказаних обшуків виявлені та вилучені предмети та документи, вказані в клопотанні.
Орган досудового розслідування має підстави вважати, що вилучене майно, відповідає вимогам ст.170 Кримінального процесуального кодексу України з наведених нижче підстав.
Вилучені документи є доказами вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, їх необхідно використати під час проведення документальних перевірок, проведення судово-почеркознавчих та судових документо-технічних експертиз, для яких відповідно до методики проведення судових експертиз необхідно надати оригінали вказаних документів, у зв`язку із чим вони мають доказове значення у кримінальному провадженні.
Вилучений мобільний телефон «Nokia» без IMEI, з сім картою оператора «Київстар»; мобільний телефон «Nokia» IMEI: НОМЕР_6 з сім картою оператора «МТС», містить в собі інформацію про контакти та телефонні з`єднання ОСОБА_6 в період вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим він є доказом кримінального правопорушення.
Вилучення вказаних предметів та документів було метою проведення обшуку згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_30 від 20.04.2016, у зв`язку з чим із відшуканням вказаних речей і документів досягнуто мету проведення обшуку та вони повинні бути використані під час досудового розслідування, так як є доказами вчинення злочину. Вилучені під час обшуку предмети та документи, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Від власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 слідчим надана заява, в якій він просить про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, вказуючи також, що гроші, вилучені в автомобілі, документи на його ім`я, та документи стосовно автомобілю належать йому особисто; документи на мешканців Донецької та Луганської областей із заявами та банківськими картками належать особам, вказаним в них, які він повинен був передати їх родичам, які до нього підійдуть на паркові; автомобіль «Славута» належить його сину (а.с. 18).
Неприбуття в судове засідання власників майна, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2016 надано дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу «Ford Transit» державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2016 надано дозвіл на проведення обшукудомоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Метою проведення обшуків у зазначених ухвалах слідчого судді зазначено відшукання і вилучення речей та документів, які мають значення для досудового розслідування, а саме: грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, мобільних телефонів, які використовувалися під час вчинення злочинів, для ведення телефонних переговорів та переписки, чернеток, що містять інформацію щодо грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, а також інших предметів й засобів комунікації, що мають значення для досудового розслідування та можуть бути доказами під час судового розгляду.
27.04.2016 на підставі вказаних ухвал Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2016 проведені обшуки, в ході яких, згідно протоколів обшуків від 27.04.2016 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні слідчого.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна подано протягом 48 годин після вилучення майна, як того вимагає абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України ( а.с. 2).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказі.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуків, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколів обшуків від 27.04.2016 документи, предмети, речі, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедура та завданням кримінального провадження.
Стороною обвинувачення на теперішній час доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора, доведено значення вилучених предметів, для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а тому клопотання підлягає задоволенню.
При цьому, прийшовши до висновку про необхідність арешту вказаних вище документів - трудових книжок, паспортів, пенсійних посвідчень,довідок про присвоєння ідентифікаційних номерів, які видані на ім`я різних осіб, та відповідно не належать ОСОБА_6 , у якого вони були вилучені в ході обшуку, та який не надав даних щодо правових підстав перебування в нього таких документів сторонніх осіб, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Однак, не підлягає задоволенню клопотання в частині накладення арешту на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , 1969 р.н.; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_6 , 1969 р.н., оскільки в цій частині слідчим, прокурором не доведено що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в цій частині клопотанні слідчого, прокурора, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.В цій частині сторона обвинувачення не позбавлена можливості залучити до матеріалів даного кримінального провадження посвідчені належним чином копії вказаних документів.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУ НП у Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
В іншій частині в задоволенні клопотання про арешт паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , 1969 р.н.; довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_6 , 1969 р.н. відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1