Справа № 597/1307/13-к
Провадження № 1-в/594/17/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
До суду 31 березня 2016 року звернувся засуджений ОСОБА_3 із заявою про повернення суми застави у розмірі 60 тис. грн., посилаючись на те, що вироком Борщівського районного суду від 13 березня 2015 року не вирішено питання повернення застави заставодавцю.
Як вбачається зі змісту заяви, засуджений ОСОБА_3 просить повернути заставу в розмірі 60 тис.грн. сплачену ОСОБА_4 . А також зазначає, що заставу в розмірі 60 тис.грн. було встановлено ухвалою Тернопільського міськрайонного суду і кошти були внесені на відповідний бюджетний рахунок, що підтверджується квитанцією, яка наявна в матеріалах кримінальної справи.
В судове засідання засуджений, захисник та прокурор не прибули.
Дослідивши надані заявником письмові документи та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого ОСОБА_3 .
Вироком Борщівського районного суду від 13 березня 2015 року, за яким ОСОБА_3 засуджений за ч.4 ст.368 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах юстиції на строк 2 роки без конфіскації майна з позбавленням 12 рангу державного службовця, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, питання як вчинити із запобіжним заходом, відповідно до ст.368 КПК України, не вирішувалось.
Згідно ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
З аналізу статті 182 КПК України вбачається, що із заявою про повернення застави повинна звернутися особа, яка її внесла.
Окрім цього, для вирішення зазначеного питання суду повинні бути надані такі документи, як: ухвала Тернопільського міськрайонного суду про обрання запобіжного заходу, платіжний або інший документ, що підтверджує факт внесення коштів як застави, паспорт та ідентифікаційний код заставодавця.
Так, ксерокопія ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 19 серпня 2013 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (том 3 а.с.108) була долучена засудженим 13 березня 2015 року із заявою про вирішення питання про повернення застави після проголошення вироку суду.
Така копія ухвали є неналежним документом, оскільки сам документ не містить відмітки чи набрала ухвала суду чинності, і чи відповідає копія оригіналу документа.
Також, документ, який би підтверджував, що кошти застави були внесені на відповідний бюджетний рахунок, в матеріалах кримінального провадження відсутній.
Після 7 квітня 2016 року на адресу Борщівського районного суду засудженим була направлена ксерокопія меморіального ордеру від 19 серпня 2013 року. Однак така копія документу належним чином не завірена, а тому суд вважає такий доказ неналежним.
Не надано суду і будь-яких даних щодо заставодавця. Адже саме останній має право звернутися до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області, на депозитний рахунок якого мало бути внесено заставу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182,537 КПК України, суд
у х в а л и в :
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про повернення застави у кримінальному провадженні № 0000030 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, відмовити.
Головуючий: підпис
З оригіналом згідно.
Суддя Борщівського районного суду ОСОБА_1