Справа № 156/172/16-к
Провадження № 1-кс/165/247/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2016 року м. Нововолинськ
встановив:
Слідчий, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, вважає, що оскільки перемет снігу який утворився в результаті опадів снігу та вітру і який простягався через проїзну частину дороги, водієм ОСОБА_6 не сприймався як такий, що являв небезпеку для руху та в значній мірі перешкоджав руху автобуса, тому при заданому комплексі вихідних даних для вирішення поставлених питань не виникає необхідності для застосування спеціальних знань експерта-автотехніка та не вбачається небезпеки для руху, тому вирішувати питання: «Чи міг водій автобуса ОСОБА_6 з технічної точки зору, уникнути наїзду на снігові замети через дорогу шляхом екстреного гальмування з моменту виявлення небезпеки для руху у даній дорожній обстановці?» експертним шляхом немає необхідності. У зв`язку із встановленими обставинами слідчий дійшов висновку про те, що водій автобуса ОСОБА_6 під час керування транспортним засобом діяв у відповідності до чинних Правил дорожнього руху України і їх не порушував, а тому в його діях та в діях будь-яких інших осіб відсутній склад злочину, передбачений ст. 286 КК України.
Такий висновок слідчого заявник вважає хибним, що не ґрунтується на зібраних слідством доказах, яким дано невірну юридичну оцінку. Фактично слідчий на свій розсуд, вибірково тлумачить закон.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав подану ним скаргу з підстав наведених у ній, просить її задоволити скасувати рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечили, зазначивши, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчий діяв відповідно до вимог Кримінального кодексу України, кримінального процесуального законодавства України та в межах наданих йому повноважень. Слідчий та прокурор вважають скаргу представника потерпілої необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч.3 ст. 284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.2 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.
Відповідно до цих вимог Закону прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Доводи заявника про поверховість та однобічність проведення досудового розслідування заслуговують на увагу, оскільки з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження та матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий неповно та не об`єктивно дослідив всі обставини даного кримінального провадження, дав невірну оцінку зібраним доказам.
Слідчим на час закриття кримінального провадження залишились не з`ясованими дійсні причини за яких отримала травми потерпіла ОСОБА_7 , а саме чи травми отримані нею внаслідок її грубої необережності, чи внаслідок порушення водієм автобуса ОСОБА_6 правил дорожнього руху, або ж через несправність автомобільного транспорту, чи можливо з інших причин, чи з вини інших осіб.
Фактично слідчим не оцінено кожний доказ, а саме показання ОСОБА_6 , показання потерпілої ОСОБА_7 , показання свідків які були пасажирами автобуса ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , висновки судових експертиз, з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних ним доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Слідчим не вказано у постанові, які із доказів він приймає до уваги, а які відхиляє, і з яких причин.
Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що у показах вказаних осіб, а саме свідка ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 містяться суперечності які слідством не усунуто.
Слідством не з`ясовано, зокрема і шляхом проведення слідчого експерименту, чи міг водій автобуса ОСОБА_6 об`єктивно виявити перемет, як перешкоду для руху, та не з`ясовано як повинен був діяти водій автобуса ОСОБА_6 в умовах даної дорожньої обстановки, виходячи з вимог правил дорожнього руху, зокрема відповідно до положень пункту 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, де вказано на те, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Слідством не вирішувалося питання та не проводився у даному кримінальному провадженні слідчий експеримент за участі водія автобуса ОСОБА_6 для перевірки та уточнення його показань та показань потерпілої ОСОБА_7 та свідків.
Слідством неодноразово призначалися у даному кримінальному провадженні судові автотехнічні експертизи, які не змогли зробити будь-яких висновків, оскільки слідчим не було надано для їх проведення необхідних вихідних даних. Зокрема це підтверджується відповіддю слідчого на клопотання експертів при проведенні судової автотехнічної експертизи за постановою слідчого від 27 січня 2015 року (т. 1 кримінального провадження а.с. 194, 195)
За таких обставин, у зв`язку з порушеннями в застосуванні процесуального законодавства, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження, з метою організації проведення ефективного досудового розслідування слід направити начальнику Іваничівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області.
При проведенні розслідування за даним кримінальним провадженням слідчому слід усунути розбіжності в показаннях свідка ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_6 та свідків які були пасажирами автобуса ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , допитати за необхідності інших свідків даної події, за необхідності провести слідчий експеримент за участі водія автобуса ОСОБА_6 для перевірки та уточнення його показань та показань потерпілої ОСОБА_7 та свідків, за необхідності призначити відповідні автотехнічні експертизи, для проведення яких надати необхідні вихідні дані, провести інші необхідні слідчі дії, дати належну юридичну оцінку усім доказам, які були зібрані в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та вирішити питання про наявність чи відсутність в діях водія автобуса ОСОБА_6 складу злочину передбаченого ч. 2 ст.286 КК України чи іншою статтею КК України на, що вказує представник потерпілої, а також вирішити питання про наявність чи відсутність в діях інших осіб, причетних до даної події, складу відповідного злочину, передбаченого нормами Кримінального Кодексу України та прийняти процесуальне рішення, яке б відповідало вимогам ст.110 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-

Матеріали даного кримінального провадження направити для організації досудового розслідування начальнику Іваничівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури Волинської області.
Копію ухвали надіслати до Іваничівського ВП Нововолинського відділу поліції ГУНП у Волинській області
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя підпис
Слідчий суддя ОСОБА_1