печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду Печерського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просив зобов,язати начальника другого наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих генеральної прокуратури України ОСОБА_5 внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_6 . Заявник посилався на таке: 04 серпня 2016 року він звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про скоєне кримінальне правопорушення за ст. 375 КК України слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_6 16 серпня 2016 року він отримав відповідь з Генеральної прокуратури України за підписом начальника другого наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , з якої вбачається, що ОСОБА_7 направив його заяву до прокурора Запорізької області. Він вважає протиправним вимагати, щоб у повідомленнях про злочини заявники надавали правову кваліфікацію діям чи бездіяльності посадових осіб. Як зазначено у скарзі, прокурором порушено вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої він мав внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення у відповідності до його заяви. До судового засідання заявник не з,явився. про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Слідчий суддя вважає з урахуванням вимог ст. 306 КПК України розглянути скаргу на підставі матеріалів, доданих до скарги. Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що ц відповідності до ч.4 ст.214 КПК України розмежовано такі дії, як внесення відомостей до ЄРДР та реєстрація відповідної заяви. Згідно із положеннями ч.2 ст.214 та п.22 Перехідних положень КПК України право встановлення порядку ведення ЄРДР надано Генеральній прокуратурі України. Наказом Генерального прокурора України від 03 грудня 2012 року номер 125 затверджено Інструкцію про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені правопорушення, п.п. 3.6, 3.8 якої передбачено, що заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що віднесені до підслідності органів прокуратури та надійшли на розгляд до Генеральної прокуратури України, керівниками підрозділів апаратів направляються для органів досудового розслідування з дотриманням територіального принципу до прокуратури відповідного рівня. Також п.2.6 Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2013 року передбачено, що облік кримінальних правопорушень проводиться за територіальним принципом його вчинення. Відповідно до вимог ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється тим органом досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце можливого вчинення кримінального правопорушення, у зв,язку з чим, Генеральною прокуратурою України вищевказану заяву ОСОБА_4 від 04 серпня 2016 року скеровано 10 серпня 2016 року для організації розгляду відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства до прокуратури Запорізької області. Таким чином, відповідно до п.2.2 Інструкції заява прийняла працівниками управління організації роботи з документами Генеральної прокуратури України та зареєстрована відповідно до вимог Інструкції з діловодства в органах прокуратури України, чим виконано функції, передбачені ч.4 ст.214 КПК України. Виконувачем обов,язків начальника слідчого відділу Запорізької області ОСОБА_8 за результатами розгляду вказаної заяви у порядку ст.214 КПК України ОСОБА_4 29 серпня 2016 року надано ґрунтовну відповідь про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР у зв,язку з відсутністю для цього відповідних підстав.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку: 04 серпня 2016 року заявник звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про скоєне кримінальне правопорушення за ст. 375 КК України слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_6 16 серпня 2016 року він отримав відповідь з Генеральної прокуратури України за підписом начальника другого наглядового відділу управління наглядової діяльності у кримінальних провадженнях слідчих органів Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , з якої вбачається, що ОСОБА_7 направив його заяву до прокурора Запорізької області. Виконувачем обов,язків начальника слідчого відділу Запорізької області ОСОБА_8 за результатами розгляду вказаної заяви у порядку ст.214 КПК України ОСОБА_4 29 серпня 2016 року надано ґрунтовну відповідь про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР у зв,язку з відсутністю для цього відповідних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється параграфом 1 Глави 26 КПК України. Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Початок обчислення строку на оскарження рішень, дій чи бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, дії або бездіяльності, на противагу тому, що строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії. Частиною 1 ст. 110 ПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Як вбачається з положень частини 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. У відповідності до ст. 303 КПК України передбачено право на оскарження під час досудового розслідування рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора. Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення могло мати місце протягом десяти днів від часу отримання заяви уповноваженим на внесення відомостей до ЄРДР органом.

Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_4 , 04 серпня 2016 року він звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про кримінальне правопорушення. Дату отримання вказаної заяви Генеральною прокуратурою України заявник не зазначає, будь-якого доказу не надає. Але листом від 10 серпня 2016 року номер 17/7-р Генеральна прокуратура направила вказану заяву для розгляду відповідно до вимог КПК України до Заступника прокурора Запорізької області. Скарга заявник, датована 18 серпня 2016 року направлена до суду у той же день, про що свідчить штемпель на поштовому конверті. До суду вказана скарга надійшла 23 серпня 2016 року, вхідний номер 83775.

Таким чином заявником пропущений десяти денний строк для звернення зі скаргою до суду. Доказів на підтвердження обставин наявності перешкод надання суду доказів існування підстав для направлення скарги з метою реалізації права на оскарження згідно ст. 303 КПК України у встановлений законодавством строк не наводить. Крім того, не просить поновити йому строк для звернення до суду зі скаргою. Таким чином, скарга подана з порушенням вимог ст.304 КПК України. Крім того, по суті заяви вбачається, що ОСОБА_4 просить внести відомості щодо постановлення, на його думку, суддею Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_6 неправосудного рішення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України номер 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційному порядку визначеному процесуальним законом.

Незгода з рішенням судів сама по собі не може вказувати на наявність в діях суддів ознак злочину.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суд з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає,що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь яким рішенням суду.

У зв`язку з чим, вважаю відсутніми підстави згідно ч.5 ст.214 КПК України для внесення відомостей по даній заяві до ЄРДР.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає необхідним у задоволенні скарги відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволені скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя