АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1822/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 травня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС другого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_7 , погодженого із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 11 січня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 212 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого і накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Прогрес А-2» (), які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Банк Восток» (місто Дніпро, вул. Курсантська, 24, МФО 307123), та арешт на видаткові операції по цьому рахунку, за виключенням операцій зі сплати заробітної плати, податків, зборів (обов`язкових платежів). Зокрема, апелянт вважає необґрунтованими висновки слідчого судді про суперечність доводів клопотання слідчого вимогам ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність», яка забороняє накладати арешт на кореспондентські рахунки, оскільки, відповідно до цього Закону, лише банки для здійснення банківської діяльності відкривають та ведуть кореспондентські рахунки у Національному банку України та інших банках України і за її межами. При цьому прокурор вказує, що у клопотанні взагалі не ставиться питання про накладення арешту на кореспондентські рахунки. Також апелянт вважає безпідставними ствердження слідчого судді про недоведеність слідчим ризиків, визначених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, з огляду на те, що зазначена норма закону визначає не обов`язок слідчого обґрунтовувати наявність ризиків, а, навпаки, дозволяє обмежити права власника саме з метою запобігання можливості приховування, знищення чи пошкодження майна.

Заслухавши доповідь судді, поясненняпрокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргапрокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, управлінням розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000044, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 січня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205; ч. 2 ст. 205; ч. 3 ст. 209; ч. 2 ст. 212; ч. 3 ст. 212 КК України, у тому числі за фактом ухилення впродовж 2014 року від сплати податків службовими особами ТОВ «Прогрес А-2» () на загальну суму 9229035 гривень.

18 травня 2016 року старший слідчий в ОВС другого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Прогрес А-2» () у сумі 9229035 гривень, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123), що знаходиться за адресою: місто Дніпро, вул. Курсантська, 24, а також про накладення арешту на видаткові операції по цьому рахунку, за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та виплати заробітної плати працівникам ТОВ «Прогрес А-2».

19 травня 2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва в задоволенні клопотання старшого слідчого було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні даного клопотання, внесеного в межах кримінального провадження №0000044,про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Прогрес А-2» () у сумі 9229035 гривень, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення старшого слідчого ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_6 та,дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Прогрес А-2» () у сумі 9229035 гривень, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123), з огляду на те, що старшим слідчим та прокурором не було доведено, що грошові кошти товариства у сумі 9229035 гривень, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123), є речовими доказами у кримінальному провадженні, неправомірною вигодою, яка отримана юридичною особою, розміру такої неправомірної вигоди, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а також не обґрунтували правових підстав для арешту майна та розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таке рішення слідчого судді не може бути визнано законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню, оскільки слідчий суддя не дотримався належним чином вимог КПК України щодо розгляду клопотання про арешт майна.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170 173 КПК України слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Крім того, у випадку, забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання старшого слідчого слідчий суддя не звернув уваги на той факт, що є достатні підстави вважати, що грошові кошти ТОВ «Прогрес А-2» () в сумі 9229035 гривень, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123), є доказом та предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КПК України, тобто зазначене майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, що, відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 170 КПК України, є правовою підставою для накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Прогрес А-2» () в сумі 9229035 гривень, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123). Причому, слідчий суддя з надуманих підстав визнав банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий ТОВ «Прогрес А-2» у ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123), кореспондентським, оскільки жодних даних про це в матеріалах справи не міститься.

Відповідно до висновків актів документальних перевірок та зібраних матеріалів досудового розслідування, встановлені достатні підстави вважати, що розміром шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, вчиненими службовими особами ТОВ «Прогрес А-2» () внаслідок умисного ухилення від сплати податків, є сума 9229035 гривень.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості приховування чи відчуження грошових коштів шляхом зняття їх з рахунків у вигляді готівки чи здійснення переказів коштів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду клопотання старшого слідчого в ОВС другого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_7 про арешт майна та при винесенні ухвали про відмову в задоволенні зазначеного клопотання слідчим суддею допущено неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з прийняттям нової ухвали про задоволення клопотання старшого слідчого про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 19 травня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС другого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_7 , погодженого із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 11 січня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 212 КК України, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС другого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України ОСОБА_7 , погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 11 січня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 212 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Прогрес А-2» () у сумі, що не перевищує 9229035 гривень, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Банк Восток» (місто Дніпро, вул. Курсантська, 24, МФО 307123), та арешт на видаткові операції по цьому рахунку, за виключенням операцій зі сплати заробітної плати, податків, зборів (обов`язкових платежів).
Ухвала про арешт майна виконується негайно старшим слідчим, прокурором у порядку, передбаченому Законом.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4