ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6048/16-к
провадження № 1-кп/753/425/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" червня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миронівка Київської обл., українця, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, працюючого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 30.11.1998 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України, умовно з іспитовим строком на 2 роки та сплатою штрафу у розмірі 700 грн.; 22.12.1999 року Київським обласним судом за ч. 1 ст. 79, ст. 17 ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 79 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 16.09.2004 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; 08.06.2006 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки; 25.01.2007 року Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі; 17.12.2008 Миронівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 03.10.2012 року по відбуттю строку покарання, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 , 27.08.2015 року, близько 18 год. 15 хв., знаходячись біля будинку № 6 по вул. Ялтинська в м. Києві, умисно, з метою використання завідомо підробленого документу, а саме пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 виданого на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на вимогу працівників міліції пред`явити будь-який документ що посвідчує його особу, надав зазначене пенсійне посвідчення, у якому була вклеєна фотокартка із зображенням ОСОБА_5 .
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що він зустрів товариша, з яким раніше відбував покарання в місцях позбавлення волі і запросив його до себе додому. Товариш показав йому посвідчення на ім`я ОСОБА_7 . В подальшому без його відома, товариш вклеїв до цього посвідчення його ( ОСОБА_8 ) фото і залишив в документах. 27.08.2015 року, коли він йшов у ломбард, то по вул. Ялтинській, 6 його зупинили працівники міліції, спитали документ, що посвідчує його особу і він пред`явив їм підроблене посвідчення.
Інші докази по справі відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися.
Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведеною повністю і кваліфікує його дії за ч.4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає: щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочину.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до злочину невеликої тяжкості, його особу, що вину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має неповнолітню дитину, працює, і вважає необхідним призначити йому покарання у виді штрафу, що, на думку суду, є необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 366-368, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850грн.
Речові докази залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 2398грн.88коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
СУДДЯ: