УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів за участю прокурора захисника в режимі відеоконференції при секретарі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні 24 листопада 2016 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2016 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від

14 квітня 2016 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2016 року захиснику ОСОБА_5 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою в інтересах засудженого

ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв`язку з її незаконністю, оскільки вважає, що апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження за його скаргою, посилаючись на норму ч. 2 ст. 394 КПК України.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника в режимі відеоконференції на підтримання поданої скарги, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду

від 23 травня 2016 року, захиснику ОСОБА_5 відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України та встановлено, що вирок щодо ОСОБА_7 було оскаржено виключно на підставах, на яких його не може бути оскаржено, оскільки в апеляційній скарзі заперечувалися обставини, які ніким, у тому числі й самим обвинуваченим і захисником, під час судового розгляду кримінального провадження не оспорювалися і не досліджувалися судом першої інстанції, унаслідок чого були застосовані положення ч. 3 ст. 349 зазначеного Кодексу.

Зі змісту апеляційної скарги захисника на вирок суду першої інстанції вбачається, що він дійсно просив скасувати вирок та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що у вироку не зазначено які саме види діяльності мав на меті прикривати обвинувачений, чи є вони не законними та якими правовими нормами заборонені, у зв`язку з чим, суд повинен був ухвалити виправдувальний вирок.

Із матеріалів провадження видно, що обвинувачений ОСОБА_7 при розгляді справи по суті в суді першої інстанції вину визнав повністю, обставин справи не оспорював, погодився та, відповідно до його заяви, наполягав на розгляді справи за нормами ч. 3 ст. 349 КПК України ( а.п.21).

При цьому, згідно технічного запису судового засідання, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, переконався у добровільності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку, він буду позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на зміст апеляційної скарги, рішення суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження

за скаргою захисника є правильним.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни або скасування судового рішення, не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 434-436 КПК України суд,
п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2016 року без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3