Справа № 728/556/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/569/2016
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 березня 2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000807 від 07.10.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Обмачів Бахмацького району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, утриманців не маючого, раніше судимого:

- 17.08.2011 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком в 1 рік;

- 22.06.2012 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 12.12.2012 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців 1 дня позбавлення волі; 12.06.2015 року звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на 4 місяці 2 дні згідно з постановою Бердичівського районного суду Житомирської області від 04.06.2015 року

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И ЛА:

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 березня 2016 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком суду з випробуванням з іспитовим строком в 2 (два) роки, зобов`язавши його відповідно до ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи та періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Стягнено з ОСОБА_7 на користь держави 1595 (одну тисячу п`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 88 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 залишено у виді особистого зобов`язання.

Питання про речові докази вирішено в порядку статті 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, в ніч на 22.10.2015 року ОСОБА_7 умисно, повторно, діючи з корисливих мотивів і усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проник на територію господарства ОСОБА_9 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де через незамкнені двері потрапив до приміщення сараю, звідки умисно скоїв крадіжку 2 качок чорно-білої масті, вагою 3.5 кг кожна, загальною вартістю 420 грн. Також, в ніч на 11.11.2015 року ОСОБА_7 умисно, повторно, діючи з корисливих мотивів і усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проник на територію господарства ОСОБА_9 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де за допомогою металевої фомки зірвав з дверей сараю навісний замок, після чого проник в сарай, звідки викрав 1 свиню в`єтнамської породи чорного кольору вагою 12 кг вартістю 780 грн. Вищевказаними діями ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 1200 грн.

Окрім того, в ніч на 23.01.2016 року ОСОБА_7 умисно, повторно, діючи з корисливих мотивів і усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, проник на територію господарства ОСОБА_10 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де через незамкнені двері проник до погреба, звідки викрав 1 трилітрову скляну банку із свинячим салом, вагою 3 кг, вартістю 177 грн., 2 однолітрові банки із смородиновим варенням, вагою 1 кг кожна, загальною вартістю 144 грн.; після чого, шляхом відкриття навісного замка за допомогою ключа, який знайшов у схованці на стіні гаража, проник в гараж, звідки викрав велосипедне колесо у зборі, до якого входить камера, шина, обід та 2 зірочки вартістю 500 грн., а також шляхом демонтажу з конструкції токарного станка, який знаходився в гаражі, викрав електромотор до токарного станка МТ63/Т71 потужністю 650 Вт, вартістю 300 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 1091 грн.

Не погодившись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим за ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. В решті даний вирок залишити без змін.

Мотивуючи свої вимоги прокурор зазначив, що не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого, вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.

Прокурор вказав, що суд першої інстанції, звільняючи обвинуваченого від відбування покарання, не в повному обсязі врахував обставини вчиненого злочину (форму вини, мотив і мету, спосіб вчинення), тяжкість вчиненого злочину, кількість епізодів злочинної діяльності, наявність двох обтяжуючих покарання обставин рецидиву злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку, невірно оцінив особу винного та його ставлення до вчиненого. Також суд першої інстанції не врахував належним чином і особу обвинуваченого, який з огляду на неодноразове притягнення до кримінальної відповідальності негативно характеризується, не працює, тобто веде паразитичний спосіб життя.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав заперечення, де зазначив, що призначене судом першої інстанції покарання справедливе і тому просить залишити його без змін.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив вимоги апеляційної скарги задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки під час судового провадження в суді першої інстанції суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і учасники судового провадження у такому випадку позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, перегляду в апеляційній інстанції підлягає лише рішення суду першої інстанції в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 .

Суд першої інстанції повністю дослідив зібрані докази у справі, правильно встановив фактичні обставини справи та дав вірну юридичну оцінку діям обвинуваченого.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України є правильним і сумнівів не викликає.

Статтею 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді обмеження волі, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням. Стаття 75 КК України застосовується лише у тому разі, коли для цього є умови і підстави.

Так, ОСОБА_7 щиро розкаявся, свою винність у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки, примирився з потерпілими.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції повно, всебічно й об`єктивно дослідив всі обставини кримінального провадження в їх сукупності і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких злочинів, обставин його вчинення, характеру діяння, форми й ступеню вини, мотивацією кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, дійшов законного та обґрунтованого висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень, а також обґрунтовано застосував ст. 75 КК України, належним чином мотивувавши таке рішення у вироку.

В суді апеляційної інстанції було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 після виходу з місць позбавлення волі, у зв`язку з тяжким матеріальний становищем, скоював крадіжки продуктів у своїх родичів та згодом всі збитки відшкодував. На даний час він вже знайшов роботу в м. Ніжині.

З урахуванням наведених обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а вирок як законний та обґрунтований необхідно залишити без зміни.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст.404, 405, 418 КПК України, суд,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 30 березня 2016 року відносно ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4