Дата документу Справа № 328/608/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 328/608/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1204/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.3 ст.186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 20 травня 2016 року, яким
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, працює стропальником в ТОВ «САРДІС ХХІ», проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 02.12.2003 р. Фрунзенським районним судом м. Харків за ч. 5 ст. 186 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області за ч. 5 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України замінено покарання до 5 років позбавлення волі. Звільнився 03.03.2008 р. по відбуванню строку покарання.

засуджено за ч.3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 22 грудня 2015 року по 29 грудня 2015 року включно, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Потсдам, Німеччина, громадянина України, маючого середню освіту, який працює стропальником в ТОВ «САРДІС XXI», проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1)30.12.2008 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 189 ч. 2, ст. 296 ч. 4, ст.70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком 3 роки;

2) 13.01.2011 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. З, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Звільнився 20.03.2015 р. по відбуттю строку покарання.

засуджено за ч.3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення з 22 грудня 2015 року по 28 грудня 2015 року включно, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта на загальну суму 613 грн. 80 коп. в рівних частинах.

В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано винними та засуджено за те що вони, 22.12.2015р., приблизно, о 12 годині, маючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, діючи за попередньою змовою в групі, шляхом відчинення замка вхідної двері, проникли до квартири АДРЕСА_3 , звідки повторно, таємно викрали майно ОСОБА_13 .

Однак, виходячи з квартири, біля вхідної двері ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були помічені потерпілою ОСОБА_13 , усвідомлюючи, що їх злочинні дії помічені, утримуючи викрадене майно, а саме: фрагмент золотої обручки 583 проби, вагою 2 грама 82 міліграма, вартістю 1128 гривень, пару сережок зі срібла вартістю 300 гривень, 11 сережок - біжутерії загальною вартістю 100 гривень, продовжуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, діючи відкрито, ОСОБА_9 з ОСОБА_10 залишили місце вчинення злочину та у подальшому приблизно о 12 годині 20 хвилин були затримані працівниками Токмацького відділення поліції.

Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою в групі вчинили дії, що переросли з таємного викрадення чужого майна у відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло, внаслідок яких ОСОБА_13 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 1558 гривень.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_9 , не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та юридичну кваліфікацію його дій, розкаюється у скоєному та просить вирок суду змінити у зв`язку з суворістю призначеного йому покарання, застосувавши до нього покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_10 , не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та юридичну кваліфікацію його дій, розкаюється у скоєному та просить вирок суду змінити у зв`язку з суворістю призначеного йому покарання, застосувавши до нього покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідь судді по справі, захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляції своїх підзахисних, та просили їх задовольнити, прокурора, яка вважала, що апеляції необгрунтовані тому задоволенню не підлягають, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляціях обвинувачених, колегія суддів вважає, що апеляції підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у скоєнні злочину, зазначеного у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч.3 ст.186 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинувачених ніким з учасників провадження не оспорюється.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєне ним правопорушення. При цьому суд врахував ступінь тяжкості скоєного правопорушення та особи винних.

Але, у супереч вимогам ст. 65 КК УКраїни, призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд не врахував пом`якшуючі покарання обставини, необгрунтовано пославшись у вироку на їх відсутність.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд не обгрунтовано не взяв до уваги ті обставини, що при розгляді справи у суді першої інстанціії вони повністю визнавали себе винними, щиро каялися у вчиненні злочину, сприяли у встановленні фактичних обставин по справі.

Обидва вибачились перед потерпілою ОСОБА_13 , яка прийняла їх вибачення, матеріальних претензій не заявляла та просила їх суворо не наказувати.

Обвинувачений ОСОБА_9 має тісні соціальні звязки має сім`ю, постійне місце проживання, працює та утримує дружину, яка знаходиться у декретній відпустці та малолітню дитину - дочку ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно.

Обвинувачений ОСОБА_10 також має тісні соціальні зв`язки, має сімью та троє малолітніх дітей на утриманні, праює, за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`ти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У цьому разі суд ухвалює звільнити засуджених від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів вважає можливим задовольнити апеляції обвинувачених та призначити покарання ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у межах санкції статті за скоєне ними правопорушення, із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України, що, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення останніх та попередження вчинення ними в подальшому нових кримінальних правопорушень.

На підставі ст. 76 КК України коллегія суддів вважає за необхідне покласти на засуджених такі обов`язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, або навчання;

3) періодично один раз на місяць, з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Контроль за поведінкою засуджених покласти на кримінально-виконавчуінспекцію за місцем проживання засуджених.

Суттєвих порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляції обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 20 травня 2016 року у відношенні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яких засуджено за ч.3 ст.186 КК України змінити в частині призначення покарання, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_15 та ОСОБА_10 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засуджених такі обов`язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, або навчання;

3) періодично один раз на місяць, з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Контроль за поведінкою засуджених покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання засуджених.

Запобіжний захід ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати повернути заставу особам, які її вносили.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .

Покарання обвинуваченому ОСОБА_16 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєне ним правопорушення. При цьому суд врахував ступінь тяжкості скоєного правопорушення та особу винного, а саме: ОСОБА_16 раніше не судимий, вину у скоєному правопорушенні визнав в повному обсязі, щиросердо розкаявся, що судом визнано обставиною, що пом`якшує покарання.