УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/446/16-к

04 березня 2016 року

Слідчий суддя Костопільського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 , яке погоджено із прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешт майна у кримінальному провадженні №0000104 від 09.02.2016 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачено ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2016 року слідчий СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним клопотанням мотивуючи його тим, що 09.02.2016 року до чергової частини Костопільського ВП надійшла заява громадянки ОСОБА_4 про те, що невстановлена особа під приводом продажу телевізора через мережу Інтернет, а саме на сайті «OLX» 08.02.2016 року близько 17 год. шахрайським способом заволоділа її грошовими коштами в сумі 9500 грн. З протоколу допиту потерпілої ОСОБА_4 встановлено, що 08.02.2016 року після огляду замовленого телевізора марки «SAMSUNG» моделі «UE 55Н6400 АВ» у відділенні пошти «Делівері» м. Костопіль, вона здійснила оплату шляхом перерахування коштів через «Приват24» на картковий рахунок «ПриватБанку» № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 09.02.2016 року близько 09 год. вона прийшла у відділення пошти аби забрати телевізор, однак їй повідомили, що заборона на видачу товару і не відмінена, а також сповістили, що у м. Дрогобич, Львівської області громадянин ОСОБА_6 написав заяву на повернення зазначеного телевізора у місто звідки здійснювалася його відправка, а саме у м. Дрогобич, Львівської області, а також надали її копію такої заяви. Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші в якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за школу, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, а тому для забезпечення відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 чи з метою забезпечення цивільного позову, який може бути заявлений потерпілою потрібно здійснити арешт тимчасово вилученого телевізора марки «SAMSUNG» моделі «UЕ 55116400 АВ», який перебуває у власності громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий та володілець майна в судове засідання не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя перевіривши надані матеріали, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п.1 ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) ; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В наданих слідчим матеріалах, якими він обґрунтовує свої доводи, відсутні достатні докази, а саме до клопотання не додано доказів тих обставин, на які посилається слідчий, зокрема того, що дане майно має істотне значення у даному кримінальному провадженні, тобто значення речового доказу, адже не надано постанови про визнання телевізора марки «SAMSUNG» моделі «UЕ 55116400 АВ» речовим доказом по кримінальному провадженні. Крім того посилання слідчого на те, що арешт даного майна необхідний для забезпечення відшкодування матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_4 є безпідставними, адже до теперішнього часу цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Також у клопотанні слідчого про арешт майна особи, для забезпечення цивільного позову не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди, що передбачено ч.3 ст.171 КПК України.

Крім того, як вимагає ч.4 ст.171 цього Кодексу, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Слідчим до клопотання не додано документу, який би підтверджував вартість телевізора марки «SAMSUNG» моделі «UЕ 55116400 АВ». Даний факти позбавляє слідчого суддю вирішити питання про розумність та співмірність обмеження права власності володільця ОСОБА_6 .

Також, слідчим суддею встановлено, що телевізор марки «SAMSUNG» моделі «UЕ 55116400 АВ», був вилучений 10.02.2016 року, що підтверджується протоколом тимчасового доступу до речей і документів, а клопотання про арешт вказаного майна слідчим подано до суду лише 04.03.2016 року, тобто з порушенням строку передбаченого п.5 ст. 171 КПК України.

З урахуванням наведених обставин слідчий суддя прийшов до висновку про безпідставність клопотання слідчого про застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешт майна, а саме телевізора марки «SAMSUNG» моделі «UЕ 55116400 АВ», який перебуває у власності громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., а тому відмовляє в його задоволенні в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_2 , яке погоджено із прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешт майна у кримінальному провадженні №0000104 від 09.02.2016 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачено ч.1 ст.190 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1