Справа № 472/1033/16-к
Веселинівський районний суд Миколаївської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" грудня 2016 р. смт. Веселинове
Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт. Веселинове Миколаївської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000810 від 26 жовтня 2016 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженки смт. Дзержинськ, Дзержинського районну, Житомирської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючої, з середньою освітою, не заміжньої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акта затвердженого прокурором 15 листопада 2016 року, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за таких обставин:

26 жовтня 2016 року о 13:00 годин, точний час у ході досудового розслідування слідством встановити не вдалося, ОСОБА_3 знаходячись біля магазину «Продукти», який розташований за адресою: вул. Світанкова 17, с. Варюшине, Веселинівського району Миколаївської області на прилеглій до магазину території помітила велосипед марки «Салют», чорного кольору, який належить місцевій мешканці ОСОБА_5 , вартістю 1568 гривень.

Скориставшись відсутністю господаря велосипеду та сторонніх осіб, ОСОБА_3 діючи умисно та цілеспрямовано з корисливих спонукань підійшла до вказаного велосипеда ОСОБА_5 , після чого таємно заволоділа ним та з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 1568 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

11 листопада 2016 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні була укладена угода між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваною (на даний час обвинуваченою) ОСОБА_3 про примирення, згідно якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч.1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, розміру шкоди завданої кримінальним правопорушенням в сумі 1568 гривень, сторонам зрозумілі наслідками укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, обвинувачена повністю відшкодував матеріальний збиток потерпілій, потерпіла не має до обвинуваченої жодних претензій. Крім того, сторони даної угоди узгодили міру покарання, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, на підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: 1) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, визнала повністю. Суду пояснив, що уклав угоду без будь-якого примусу, їй зрозумілі права, передбачені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про примирення, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення та покарання, яке буде призначене їй на підставі укладеної угоди, з мірою покарання узгодженою з потерпілою погодилася, на розгляді справи в загальному порядку не наполягала. Просила суд затвердити досягнуту угоду.

Потерпіла ОСОБА_5 запевнила суд, що угоду про примирення між нею та обвинуваченою досягнуто добровільно, їй зрозумілі наслідки укладення угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України, матеріальних претензій до обвинуваченої не має, з мірою покарання узгодженою з обвинуваченою погодилася. Просила суд затвердити досягнуту угоду.

Прокурор висловив думку про можливість затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Статтею 469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Вивчивши зміст угоди, допитавши обвинувачену та потерпілу, суд приходить до висновку, що вказана угода відповідає положенням ст. 471 КПК України, укладена стосовно кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії середньої тяжкості, сторонам зрозумілі положення ст.ст. 394, 424, 476 КПК України та обмеження у зв`язку з затвердженням вказаної угоди на досягнутих в ній умовах, міра покарання визначена сторонами угоди у відповідності до санкції ч.1 ст. 185 КК України є обґрунтованою.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У кримінальному проваджені судових витрат немає.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -
У Х В А Л И В:
Угоду про примирення, укладену 11 листопада 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000810 від 26 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України - затвердити.
ОСОБА_3 , визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, призначивши узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі на строк 1 /один/ рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбуття покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 /один/ рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 на період іспитового строку наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: велосипед марки «Салют», чорного кольору, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1