Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/614/16-к
Провадження №: 1-кп/332/94/16
Вирок
Іменем України
16 березня 2016 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого,офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.08.2009 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст..185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
- 03.12.2009 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст..ст.310 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.3,70 КК У приєднано частково покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2009року і визначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;
- 20.01.2010року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст..ст.185 ч.2,790 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнився 31.10.2013 року по відбуттю строку покарання;
- 29.10.2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст..185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
30.01.2016 року приблизно 0 13-00 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на території ПАТ «Запоріжсталь», яке розташоване по вул. Південне шосе,75 в м. Запоріжжі, шляхом проникнення в сховище, а саме залізничний цех, де, побачивши на площадці тепловозу гальмівні колодки із застосуванням власної фізичної сили намагався таємно викрасти 6 гальмівних колодок локомотивного типу М (номер 603965950), які належать ПАТ «Запоріжсталь», вартість однієї колодки складає 240 грн..
Після чого, продовжуючи свій злочинний намір, почав переносити вищезазначене викрадене майно до місця ,звідки він проник на територію підприємства, тим самим виконавши при цьому всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не зміг його завершити з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітниками охорони вказаного підприємства.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладених вище.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_5 та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке поєднане з проникненням в сховище.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином ;
- дані про особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває
- обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття, фактична відсутність спричиненого збитку;
З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання та про звільнення його від відбування покарання з випробуванням в силу ст.75 КК України.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ст.185 ч.3 КК України та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік , з покладенням на підставі ст. 76 п. 2, 3, 4 КК України обов`язків: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та місця роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази: гальмівні колодки в кількості 6 штук, які передані на відповідальне зберігання працівнику ПАТ ЗМК «Запоріжсталь» ОСОБА_6 - залишити у ПАТ ЗМК «Запоріжсталь» для використання за призначенням.
Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити без змін.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1