Справа № 574/56/16-к
1-кп/574/16/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 року Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Буринь кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

27.08.2009 року Буринським районним судом Сумської області за ст.185 ч.3,75 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з призначенням іспитового строку в 1 рік;

26.01.2010 року Буринським районним судом Сумської області за ст.297 ч.2, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

27.02.2014 року Буринським районним судом Сумської області за ст.185 ч.2 КК України до 1 року шести місяців позбавлення волі, звільненого 19.06.2014 року по Закону Украни «Про амністію в 2014 році»,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України відомості внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000013 від 16.01.2016 року,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вручена підозра про те, щовін завідомо знаючи, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) являється протиправним діянням, що тягне за собою кримінальну відповідальність скоїв злочин за наступних обставин:

29 грудня 2015 року у післяобідній час ОСОБА_6 перебував у господарстві належному ОСОБА_4 , що розташоване в АДРЕСА_1 , де разом з останнім спільно розпивали спиртні напої. У ході спільного розпиття спиртних напоїв ОСОБА_4 заснув за столом. Саме в цей час, оцінивши обставини, як сприятливі для вчинення крадіжки, у ОСОБА_6 виник намір на таємне викрадення майна ОСОБА_4 . Переконавшись, що його дії є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу вилучив з трюмо належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Nokia 105» із однією сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 20 грн.. на рахунку якого знаходилось 25 грн., а також готівкові кошти, що знаходилися під скатертиною на комоді на загальну суму 5000 грн. Згідно з висновком товарознавчої експертизи №303 від 26.01.2016 року вартість мобільного телефону марки «Nokia 105» становить 317 грн. 40 коп. Викраденим майном та грошовими коштами ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, заподіявши, таким чином, потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 5362 грн. 40 коп.

Дії ОСОБА_6 органами досудового слідства кваліфіковані за ст.185 ч.2 КК України, поскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

02 березня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 в порядку передбаченому ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ст.185 ч.2 КК України, щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди, який становить 5362 грн.40 коп., який частково в сумі 3362 грн.40 коп. відшкодований обвинуваченим, а решта - 2000 гривень буде відшкодована в термін до 01 жовтня 2016 року, щодо узгодженого покарання із застосуванням ст.69 КК Україниу вигляді 160 годин громадських робіт, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене потерпілим та обвинуваченим покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, в обсязі підозри, частково відшкодував потерпілому матеріальні збитки узгодив із потерпілим термін на відшкодування решти збитків у сумі 2000 гривень, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просив затвердити угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 надав заяву, в якій зазначив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ст.185 ч.2 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України у даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Обставини, що ОСОБА_6 визнав свою вину і розкаявся у скоєному, в цілому позитивно характеризується, помирився з потерпілим і частково відшкодував завдані збитки та узгодив з потерпілим термін до повного відшкодування шкоди, відсутність обставин, передбачених ст.67 КК України, що обтяжують покарання, суд визнає такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому вважає необхідним застосувати ст.69 КК України при визначенні виду та строку покарання для обвинуваченого.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Речовий доказ необхідно дозволити потерпілому використовувати на власний розсуд.

З обвинуваченого підлягають стягненню кошти на користь держави за проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 02 березня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000013 за обвинуваченням за ст.185 ч.2 КК України.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України, тобто більш м`якого виду, ніж передбачено Законом - у вигляді 160 (ста шестидесяти) годин громадських робіт.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави 184 (стовісімдесят чотири) гривні 14 копійок за проведення товарознавчої експертизи.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Nokia 105» із однією сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС», що зберігається у потерпілого ОСОБА_4 - дозволити останньому використовувати на власний розсуд.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: