Справа № 559/439/16-к
Номер провадження 1-кс/559/71/2016
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
"27" лютого 2016 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 23 лютого 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, - про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:
Клопотання обгрунтовується наступними доводами. Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 лютого 2016 року, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , вступив у суперечку із ОСОБА_8 , де спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді важкої закрито черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеню, субдоральної гематоми правої лобно-скроневої, тім`яної ділянки голови, множинних забоїв голови, тулуба, кінцівок, які в подальшому спричинили смерть ОСОБА_8 .

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000186 від 23 лютого 2016 року, ч.2 ст.121 КК України.

25 лютого 2016 року по підозрі у вчинені вищевказаного кримінального правопорушення, на підставі ст. 208 КПК України було затримано:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджанської Республіки, громадянина України, з середньо освітою, непрацюючого, не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 ,-

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 лютого 2016 року, близько 23 години, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , вступив у суперечку із ОСОБА_8 , в ході якої вирішив умисно спричинити їй тілесні ушкодження.

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , 22 лютого 2016 року, близько 23 години, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , підійшов до ОСОБА_8 та умисно задав останній не менше трьох ударів долонею правої руки в область передньої частини голови. В послідуючому продовжуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 витягнув ОСОБА_8 до приміщення коридору вказаної квартири, де схопивши її за волосся в ділянці голови вдарив не менше трьох разів головою об стіну, наніс не менше трьох ударів кулаком правої руки в область лівої та правої сторони грудної клітки та наніс не менше трьох ударів кулаками правої та лівої рук в область обличчя та передньої частини голови ОСОБА_8 .. В подальшому, внаслідок отриманих ударів по голові, обличчю та тулубу у ОСОБА_8 виникли тілесні ушкодження у вигляді закрито черепно-мозкової травми з просторовим крововиливом під оболочку та в речовину головного мозку, набряку набухання та компресії головного мозку, множинних забоїв голови та тулуба, які в сукупності відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що в подальшому 24 лютого 2015 року спричинили смерть ОСОБА_8 ..

Своїми діями, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України. Дії кваліфікуються як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілої ОСОБА_9 яка розповіла, про те, що ОСОБА_7 неодноразово здійснював побиття її матері ОСОБА_8 , а також про те, що 23 лютого 2016 року при розмові із ОСОБА_7 , останній повідомив їй, що 22 лютого 2016 року він дійсно спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 ; показаннями свідка ОСОБА_10 який повідомив про обставини спричинення 22 лютого 2016 року ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , а також про обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; проведеним слідчим експериментом із свідком ОСОБА_10 в ході проведення якого останній показав та відтворив обставини конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що мав місце 22.02.2016 року, а також відтворив механізм спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ; показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які повідомили про те, що 22 лютого 2016 року в них була розмова з ОСОБА_7 , в ході якої останній повідомив, що 22 лютого 2016 року у приміщенні квартири АДРЕСА_1 у нього виник конфлікт із ОСОБА_8 в ході якого він спричинив останній тілесні ушкодження; показами свідка ОСОБА_13 , який повідомив, про те, що у нього неодноразово були бесіди із ОСОБА_7 , в ході яких останній повідомляв, що він бив ОСОБА_8 із поважних на те причин, а також те, що 23 лютого 2016 року при розмові із ОСОБА_7 , останній повідомив ОСОБА_9 , що 22 лютого 2016 року він дійсно спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 ; показаннями свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які підтвердили факт ведення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 антиморального способу життя та фактів зловживання останніми спиртними напоями; показаннями підозрюваного ОСОБА_7 який розповів про конфлікт який виник між ним та ОСОБА_8 , що відбулося 22.02.2016 року в ході якого він спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження; фактом, змістом та результатом проведеного огляду місця вчинення кримінального правопорушення, в ході проведення якого було зафіксовано обстановку в житловому будинку ОСОБА_10 , зокрема, плями бурого кольору, що ззовні схожі на кров виявлені на сходинковій клітці під`їзду №4, житлового будинку АДРЕСА_2 , на вхідних дверях, стінах в приміщенні коридору та на підлозі в приміщенні ванної кімнати квартири АДРЕСА_1 , вилученим рушником із слідами плям бурого кольору, що ззовні схожі на кров, якою зі слів ОСОБА_10 , ОСОБА_8 витирала своє обличчя, а також якою він витирав стіни в приміщенні коридору вказаної квартири від крові.

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, було встановлено, що ОСОБА_7 вже притягувався до кримінальної відповідальності та був судимий 17.02.1999 року Очаківським районним судом Миколаївської області, за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.140 та ч.2 ст. 142 КК України (редакції 1960 року), до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Відбувши визначене покарання ОСОБА_7 на певний період часу став на шлях виправлення, однак протягом останнього часу ОСОБА_7 розпочав вести антиморальний спосіб життя та вчинив новий особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, що дає підстави вважати, що ОСОБА_7 є суспільно-небезпечною особою, яка потребує ізоляції від суспільства і може продовжити злочинну діяльність, шляхом вчинення нових злочинів.

ОСОБА_7 не одружений, на утриманні дітей не має, проживає за рахунок різного роду тимчасових підробітків, проживає в квартирі ОСОБА_10 та власного житла не має, веде антиморальний спосіб життя, що виражається у зловживанні спиртними напоями, в ході чого у ОСОБА_7 , згідно показів свідків, спостерігається підвищена агресивність в його діях, а тому у нього нерідко із його знайомими виникають конфлікти, сварки, що переростають у бійки, що навіть підтверджується обстановкою виявленою на місці вчинення кримінального правопорушення, зокрема жорстокістю дій вчинених стосовно потерпілої ОСОБА_8 .. Згідно рапорту інспектора Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_19 , за місцем проживання, що знаходиться по АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 характеризується з негативної сторони та зловживає спиртними напоями. Таким чином, аналізуючи спосіб життя ОСОБА_7 виникають підстави вважати, що він може ухилятись від провадження досудового слідства, суду, перешкоджати встановленню істини у справі, а також шляхом уникнення передбаченого покарання може вільно залишити своє місце постійного проживання.

Разом з тим, навіть з огляду на небезпеку особи самого підозрюваного ОСОБА_7 , недоцільно зараз повертати його до тимчасового місця проживання, що знаходиться по АДРЕСА_1 , де він вчинив злочин, що може спровокувати непередбачувані наслідки.

ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що дає підстави вважати, що він з метою уникнення передбаченого покарання може ухилятися від органів досудового слідства та суду, шляхом залишення місця проживання, а з мотивів попередження та позбавлення його можливості цього, слідчий вважає за необхідне обрати ОСОБА_7 запобіжний захід - тримання під вартою.

Обрання ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу наприклад у виді домашнього арешту, не забезпечить належної поведінки підозрюваного який перебуваючи на волі продовжить ведення антиморального способу життя, що знову може привести до завдання шкоди іншим громадянам, а також перебування на волі дасть змогу ОСОБА_7 перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом приховання або знищення ще не виявлених предметів та слідів кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та являється особою обізнаною про методи та форми роботи правоохоронних органів, а тому слідчий вважає, що останній потребує ізоляції від суспільства шляхом застосування до нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Крім вищенаведеного в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що в ході проведення допиту свідка ОСОБА_10 останній надав показання, що він настоює на притягнені ОСОБА_7 до передбаченої законом відповідальності, який вчинив вищевказане кримінальне правопорушення стосовно його співмешканки ОСОБА_8 з якою він прожив три роки в цивільному шлюбі, і просить по можливості ізолювати його від суспільства, так як ОСОБА_10 має всі підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, помститься йому за те, що він розповів працівникам поліції про обставини побиття ОСОБА_20 , що мало місце 22 лютого 2016 року.

Таким чином, перебування на волі дасть можливість ОСОБА_7 чинити тиск на можливих свідків та очевидців вчиненого кримінального правопорушення, з метою схилення їх до зміни показань у даному кримінальному провадженні, що дасть можливість останньому, ухилитися від органів досудового слідства та суду, а тому з мотивів попередження цьому слідчий вважає, що ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід тримання під вартою.

Досудовим слідством було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може перешкоджати встановленню істини у справі, переховуватись від органів досудового розслідування та продовжувати свою злочинну діяльність і це дає підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.

Враховуючи, що згідно ч.5 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки, а ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тому слідчий вважає, що відносно ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_7 визнав що він причетний до кримінального правопорушення у якому якому оголошено підозру, та не заперечував проти застосування щодо нього такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Захисник підозрюваного залишив вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу зважаючи на позицію підозрюваного на розгляд суду.

Вислухавши доводи прокурора та захисника, покази підозрюваного ОСОБА_7 , ознайомившись з додатками клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання про обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

За змістом п.4 ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Хоча ОСОБА_7 рахується особою раніше не судимою, але санкція ч.2 ст.121 КК України передбачає покарання від семи до десяти років позбавлення волі.

У якості наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий вказує те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від слідства, незаконно впливати на свідків по справі.

Крім того слідчий наводить обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, а саме, що підозрюваний не одружений, немає постійного місця проживання, ніде офіційно не працює та не має постійних засобів до існування та міцних соціальних зв`язків, вів антисоціальний спосіб життя, вже притягувався до кримінальної відповідальності.

За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В даному випадку, на думку суду, прокурором доведено всі обставини передбачені ч. 1, в пунктах 1,2 та 3 ст.194 КПК України,

Так підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення у якому йому оголошено підозру не заперечується ним самим, та підтверджується доказами, які наведені слідчим у його клопотання вище.

На думку суду за тієї оцінки особи підозрюваного що наведена, у сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення у якому він підозрюється, існують обгрунтовані ризики того, що він може ухилитись від слідства та суду, впливати на свідків кримінального правопорушення, так і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Правопорушення, що вчинене підозрюваним відноситься до категорії тяжких, потягло смерть людини, міцних соціальних зв`язків ОСОБА_7 не має, не має ні постійних засобів до існування ні постійого місця проживання.

Наведені обставини в сукупності свідчать про те, що є необхідність в застосуванні такого найбільш суворого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Відповідно до змісту п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

Зважаючи, що це саме той випадок, що злочином спричинено загибель людини, суд не визначає розміру застави для підозрюваного.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178 ,183, 194, 196, 197, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 23 лютого 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, - про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 - задоволити.

Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджанської Республіки, громадянина України, з середньо освітою, непрацюючого, не судимого, тимчасово проживаючого у АДРЕСА_1 ,- запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в СІ м.Рівне строком на шістдесят днів.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Дата закінчення дії ухвали 25 квітня 2016 року в 18 годині 30 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня проголошення.Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Суддя: