Номер провадження: 11-сс/785/1653/16
Номер справи місцевого суду: 496/4009/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 11 листопада 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Білгород-Дністровського району с. Удобне, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з клопотання слідчого та матеріалів судового провадження ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2016 року було задоволено клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з 11 листопада 2016 року 09 годин 00 хвилин.

В апеляційній скарзі заявник, виклавши всі обставини по справі, просить скасувати ухвалу слідчого судді, якою було застосовано строк тримання під вартою та винести нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, посилається на порушення вимог КПК України. Він звернув увагу суду на те що, підозрюваний раніше не судимий, матеріальна шкода відсутня, він не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, має постійне місце проживання, не буде перешкоджати проведенню кримінального провадження.

Звернув увагу суду на те, що слідчий в клопотанні, а також слідчий суддя в ухвалі обмежилися лише переліками ризиків, однак не обґрунтували їх наявність та докази, якими ці ризики підтверджуються.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, потерпілого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, розглянувши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що прокурор не надав суду ні єдиного факту, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження.

Так, слідчий суддя не обґрунтовано прийняв до відома доводи прокурора, що ОСОБА_10 перебуваючи на волі може впливати на свідків, перешкоджати досудовому розслідуванню, переховуватися від органів досудового розслідування або вчинити інше кримінальне правопорушення. Підозрюваний раніше не судимий, характеризується за місцем мешкання з позитивного боку, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце мешкання. Прокурором не конкретизовано, яким саме чином підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно ст. 8 ч. 2, ст. 9 ч. 5 КПК України, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄС №7064/5 від 01.06.2006 року, яким встановлено, що на початкових стадіях розслідування ризик втручання підозрюваного у здійснення правосуддя міг виправдовувати його тримання під вартою, однак після того, як докази були зібрані, ця підстава своє значення втратила.
При цьому, апеляційний суд приймає до уваги вимоги ст. 8 ч. 2, ст. 9 ч. 5 КПК України, практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄС №7064/5 від 01.06.2006 року, №4378/02 від 10.03.2009 року та №41088/05 від 11.07.2006 року, згідно яких небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням доведених факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання особи під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідують за законом, і його міжнародні контакти.
Судова колегія вважає, що при визначенні підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею, не були дотриманні вимоги ст. 177 КПК України та не були враховані всі необхідні обставини, що призвело до застосування занадто суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того захисником в судовому засіданні апеляційного суду були долучені до матеріалів справи довідки відносно підозрюваного ОСОБА_10 , а саме: характеристика на ОСОБА_10 с Д,НЗ «Білгород-Дністровського професійного будівельного ліцею», в якої він характеризується, як здібний учень, в колективі користувався авторитетом, доброзичливий, працелюбивий, за період навчання на внутріліцейному обліку не перебував; характеристикою з місця проживання, з якої вбачається, що ОСОБА_10 за час проживання на території Старокозацької сільської ради виявив себе з хорошої сторони, скарг відносно нього від сусідів та односельців до сільської ради не надходило.

Також потерпілим ОСОБА_7 в судовому засіданні було надано заяву в письмовому та усному порядку, що в нього до підозрюваного ОСОБА_10 ніяких претензій немає, та він вважає, що до підозрюваного може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт.

Враховуючи обставини злочину, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_10 та характер скоєного, колегія суддів вважає, що до засудженого можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт, обмеживши його в можливості залишати житло в період доби з 21:00 години до 07:00 години наступної доби та покласти на нього ряд обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин судова колегія вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 181, 404, 405, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 задовольнити, ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 11 листопада 2016 року про застосування підозрюваному ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про застосування ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_10 з-під варти.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонити підозрюваному залишати своє житло в період доби з 21:00 години до 07:00 години наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суровий.

Строк дії ухвали становить 60 днів з часу затримання ОСОБА_10 - з 11 листопада 2016 року з 09 годин 00 хвилин. Виконання ухвали покласти на слідчого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 21 листопада 2016 року в приміщені апеляційного суду Одеської області.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4