АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1596/16-к Номер провадження 11-кп/786/688/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
з участю
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000836 від 04.05.2016 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 ,
за апеляційною скаргою прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.06.2016 року
В С Т А Н О В И ЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 засуджена за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених цим та попереднім вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.04.2015 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 зараховано тримання під вартою з 31.05.16 року по день оголошення вироку 29.06.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

Вирішено питання щодо речових доказів.
Прокурор Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 просить змінити вирок суду в

частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить визнати ОСОБА_7 винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді 3 років позбавлення волі, а вирок Лубенського міськрайонного суду від 28.04.2016 року, яким ОСОБА_10 засуджена за ч.2 ст.185,75 КК України на три роки позбавлення волі з іспитовим строком з випробуванням на 2 роки - виконувати самостійно. Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 залишити тримання під вартою. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення утримання під вартою з 31.05.2016 року по день оголошення вироку 29.06.2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, прокурор просить виключити із мотивувальної частини вироку (абзац 11) Лубенського міськрайонного суду від 29.06.2016 фразу «злочин вчинила під час відбування покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 квітня 2015 року» та замінити на «злочин вчинила до винесення вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 квітня 2016 року». Виключити з мотивувальної частини вироку абзац 13. яким до ОСОБА_10 застосовано положення ч.4 ст.70 КК України та з резолютивної частини абзац 2 щодо призначення остаточного покарання ОСОБА_10 шляхом часткового складання покарань за ч.4 ст.70 КК України.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржили.
Згідно вироку суду,24.04.2016 року ОСОБА_10 прибула до ОСОБА_11 проживаючого за адресою АДРЕСА_2 у власних справах. Знаходячись за вищевказаною адресою ОСОБА_10 відчинивши двері проникла до приміщення гаражу звідки таємно викрала бензопилу "Штурм" вартістю 640 грн. яку в подальшому продала, тобто розпорядилась на власний розсуд.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; прокурора ОСОБА_12 , який частково підтримав доводи апеляційної скарги та просив вирок суду змінити в частині призначення покарання за сукупністю злочинів, виключивши з нього посилання на застосування ч.4 ст.70 КК України ; обвинуваченої ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти апеляційних вимог прокурора; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за яке вона засуджена, ґрунтуються на зібраних у справі доказах, стосовно яких відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції докази не досліджувались і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. У відповідності до зібраних в провадженні доказів, дії ОСОБА_7 кваліфіковані судом за ч.3 ст.185 КК України, що також не оспорюється апелянтом.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в апеляційній інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що правильно встановивши фактичні обставини справи, суд в мотивувальній частині вироку допустив суперечності вказавши, що ОСОБА_7 вчинила новий злочин під час відбування покарання, призначеного вироком Лубенським міськрайонним судом Полтавської області від 28.04.2015 року. Одночасно, в цій же частині вироку, суд зазначив, що новий злочин вчинено до постановлення вище зазначеного вироку. При цьому, з резолютивної частини оскаржуваного вироку вбачається, що призначивши реальне покарання за вчинення нового злочину, суд пославшись на правила ч.4 ст.70 КК України, частково склав покарання призначені обома вироками та визначив ОСОБА_7 остаточне покарання у виді реального позбавлення волі.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає слушними доводи апелянта, що вирок суду підлягає зміні в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Так, з долученої до матеріалів кримінального провадження копії вироку вбачається, що ОСОБА_7 була засуджена вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.04.2016 року за ч.2 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Натомість, з мотивувальної та резолютивної частини оскаржуваного вироку вбачається, що суд допустив описку помилково вказавши рік ухвалення вище зазначеного вироку «2015», а не «2016».

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 була засуджена за злочин який вчинено 24.04.2016 року, тобто до постановлення попереднього вироку від 28.04.2016 року, а не 28.04.215 року (як це помилково зазначено в мотивувальній та резолютивній частині вироку).

При цьому, за новий злочин , передбачений ч.3 ст.185 КК України суд призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, що належить відбувати реально.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року (в редакції від 06.11.2009 року) коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Оскільки ОСОБА_7 щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджена до покарання, що належить відбувати реально призначення судом покарання із застосуванням принципу часткового складання призначених покарань є помилковим. За таких умов кожен вирок виконується самостійно.

Отже апеляційні вимоги прокурора в цій частині є слушними та підлягають до задоволення.

Підстав для задоволення решти апеляційних вимог не вбачається, оскільки вони не відносяться до визначених законодавцем підстав для зміни вироку суду.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 трималася під вартою, а тому цей строк попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст.72 КК України слід зарахувати в строк відбування покарання.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ч.2 ст.367, ст.ст.404,407,408,409, ,418 КПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_13 частково задовольнити.

Вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.06.2016 року стосовно ОСОБА_7 змінити, скасувавши його в частині призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженою вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.06.2016 року за ч.3 ст.185 КК України до призначеного судом покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.04.2016 року відносно ОСОБА_7 виконувати самостійно.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 29.06.2016 року по 02.08.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.06.2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16