Справа № 487/3721/16-к
Провадження № 1-кп/487/315/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої - ОСОБА_4 розглнувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002099 від 04.05.2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця міста Миколаїв, українця, громадянина України, раніше судимого 08.05.2012 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 08.01.2014 з ВК № 53 у зв`язку з відбуттям строку покарання, 21.11.2014 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, 26.12.2014 року Заводським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 263, 395, 70 ч.1 КК України до 6 місяців арешту, 14.01.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання, з середньо-технічною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно першого або і другого квітня 2016 року, точної дати в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, в ранковий час доби, точного часу не встановлено, до адреси мешкання ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_2 , прийшли ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 . Через деякий час, ОСОБА_7 вийшов з квартири ОСОБА_6 .

Після того, ОСОБА_5 залишившись вдома у ОСОБА_6 побачив мобільний телефон марки «Nokia 6300» чорного кольору, що залежить ОСОБА_4 та у нього виник корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Після цього, ОСОБА_5 взяв мобільний телефон «Nokia 6300», та утримуючи викрадене майно при собі, зник з місця вчинення кримінального правопорушення та вийшов з дому, де біля під`їзду зустрів ОСОБА_7 та запропонував йому продати мобільний телефон з метою отримання грошей, на що останній погодився.

Згодом, ОСОБА_7 пішов по проханню ОСОБА_5 та по дорозі зустрів ОСОБА_8 і попросив його допомогти з продажем мобільного телефону, який йому дав ОСОБА_5 , та останній погодився і вони разом направилися до ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , де продали останньому мобільний телефон за 50 гривень.

Своїми навмисними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_10 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, на підставі договору найму житлового приміщення від 01.05.2016, ОСОБА_5 став мешкати у квартирі АДРЕСА_4 , що належить його тітці ОСОБА_11 .

Так, 17.05.2016, ОСОБА_5 , маючи корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у квартирі АДРЕСА_4 , вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Реалізовуючи свій корисний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку власниці квартири, таємно повторно викрав холодильник марки «Днепр-2», який належить ОСОБА_11 .

Після чого ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми навмисними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_10 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім того, 18.05.2016, у ОСОБА_5 , який знаходячись у квартирі АДРЕСА_4 , виник корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій корисний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку власниці квартири, таємно повторно викрав газову плиту «Predom» вартістю 600 гривень та чугунну ванну вартістю 500 гривень, які належать ОСОБА_11 .

Після чого ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми навмисними діями ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 1100 гривень.

Таким чином, ОСОБА_10 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вину визнав в повному обсязі та суду пояснив, що в квітні 2016 року, він разом з ОСОБА_7 прийшли до дому ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_2 , Через деякий час, коли з квартири вийшов ОСОБА_7 , ОСОБА_5 залишившись вдома та побачив мобільний телефон марки «Nokia 6300» чорного кольору, що залежить ОСОБА_4 . Він взяв мобільний телефон «Nokia 6300», та утримуючи викрадене майно при собі, зник з місця вчинення кримінального Через деякий час біля під`їзду ОСОБА_5 зустрів ОСОБА_7 та запропонував йому продати мобільний телефон з метою отримання грошей, на що останній погодився.

Згодом, ОСОБА_7 попросив ОСОБА_8 допомогти йому з продажем мобільного телефону, який йому дав ОСОБА_5 , та останній погодився і вони разом направилися до ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , де продали останньому мобільний телефон за 50 гривень.

17.05.2016 ОСОБА_5 , знаходився у квартирі АДРЕСА_4 , скористався тимчасовою відсутністю уваги з боку власниці квартири, таємно повторно викрав холодильник марки «Днепр-2», який належить ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_5 відніс холодильник до пункту прийому металобрухуту, де продав його. Вирученими коштами розпорядився на власний розсуд.

18.05.2016, у ОСОБА_5 , знаходився у квартирі АДРЕСА_4 . Скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку власниці квартири, таємно викрав газову плиту «Predom» вартістю 600 гривень та чугунну ванну вартістю 500 гривень, які належать ОСОБА_11 . Після чого ОСОБА_5 відніс плиту з ванною до пункту прийому металобрухуту, де продав вказані речі. Вирученими коштами розпорядився на власний розсуд

Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_4 суду пояснила, що передала мобільний телефон «Nokia 6300» для використання брату ОСОБА_6 . Через деякий час ОСОБА_6 повідомив їй, що мобільний телефон був викрадений у нього обвинуваченим ОСОБА_5 .. Матеріальний збиток нанесений їй ОСОБА_5 в розмірі 600 гривень, відшкодовано не було.

За згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченго ОСОБА_5 та наданими прокурором матеріали кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_12 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, і дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено законом до категорії тяжких злочинів.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання провини, відшкодування матеріальної шкоди потерпілим.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного спяніння.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд також враховує особу обвинуваченого то, що він раніше судимий, на обліку в МОНД перебуває з 03.02.1998 року з діагнозом: синдром залежності від опіатів, ефедрону, алкоголю на обліку в МОПЛ №1 не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

З урахуванням декількох обставин, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого, активна співучасть у розкритті злочину, визнання провини, суд вважає за можливе виправлення засудженого без застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі, та застосувати відносно нього положення ст. 75 КК України, призначивши йому покарання з випробовувальним терміном, та з застосуванням п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_4 в розмірі 600 грн., підлягає задоволенню в повному обсязі згідно ст. 1166 ЦК України, та ст. ст. 127, 128 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати виним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покараня з випробовувальним терміном строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально- виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 600 грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1