Справа № 339/316/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2016 року м. Болехів
Болехівський міський суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1 ,
з участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5 ,
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинивтаємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Злочин вчинено за наступних обставин.
12 вересня 2016року ОСОБА_4 близько 18.00 год., який перебував на території господарства ОСОБА_5 , що за адресою по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел на таємне викрадення перфоратора марки «Макіта», належного на праві власності останньому.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 , не було дома, а саме по АДРЕСА_2 , Болехівської міської ради, переконавшись, що за його діями ніхто не слідкує, з метою особистого збагачення, діючи умисно, таємно викрав перфоратор марки «Макіта» та переніс його за місцем свого проживання, а саме по АДРЕСА_1 .
Маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном, ОСОБА_4 довів свій злочинний умисел до кінця, тим самим завдав матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_5 на суму 1 600 гривень.
ОСОБА_4 13 вересня 2016року викрадений перфоратор здав у ломбард, що
знаходиться по вул. Грушевського, м.Долина, за ціною 750грн., тим самим розпорядився викраденим майном.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна.
Кримінальне провадження надійшло до суду з угодою про примирення, укладеною 30 вересня 2016року під час досудового розслідування між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 , згідно з умовами якої потерпілий та підозрюваний дійшли згоди, що злочин підозрюваним було вчинено саме при викладених вище обставинах, підозрюваний беззастережно та у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину, у потерпілого до підозрюваного претензій не має.
Згідно вказаної угоди сторони дійшли згоди, що дії підозрюваного слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та сторони узгодили покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
В угоді про примирення передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення згідно ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_4 та потерпілому ОСОБА_5 ..
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 185 КК України.
На підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України. Крім того, зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України, згідний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 на підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення визначені ст. 473 КПК України, та просить затвердити зазначену угоду. Вказавши також, що претензій до ОСОБА_4 не має.
Опитавши обвинуваченого та потерпілого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, відносно них не застосовувалося будь-якого насильства, примусу, погроз, угода не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угоду укладено на добровільних засадах, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 185 КК України.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку прокурора, яка не заперечувала щодо затвердження мирової угоди, пояснення обвинуваченого, потерпілого, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди про примирення.
При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст. 12 КК України, злочин вчинений ОСОБА_4 відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання не здобуто.
З урахуванням наведеного, обставин справи, особи обвинуваченого, визнання ним вини, приймаючи до уваги обставини, що пом"якшують покарання, суд вважає за необхідне затвердити мирову угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити останньому покарання, визначене в угоді у виді штрафу.
Цивільний позов не заявлено.
Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст.ст. 314, 371, 373, 374, 474- 476 КПК України суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 вересня 2016року покарання, у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Судових витрат по справі не має. Цивільний позов не заявлявся.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено, з врахуванням вимог статтей 474, 469 КПК України, до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Болехівський міський суд з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1