АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/270/16 Справа № 702/785/15-к Категорія: ст.116 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретаряхОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
за участю прокурораОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянула кримінальну справу за апеляційними скаргами:

- прокурора Уманської місцевої прокуратури у Монастирищенському відділі ОСОБА_11 , який брав участь у судовому розгляді в суді першої інстанції;

- обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01. 2016 року, яким

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, раніше не судимого, -

засуджено за ст. 116 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 зараховано в строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 1 рік 5 місяців 22 дні та строк відбування покарання ОСОБА_10 вирішено рахувати з дня ухвалення вироку, тобто з 16 січня 2016 року.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_10 залишено попередній тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 1350 грн.36 коп.

Вирішена доля речових доказів.

Вивчивши матеріали справи, -

в с т а н о в и л а :
Як вбачається з цього вироку, ОСОБА_10 визнано винним та засуджено за те, що він, 20 квітня 2015 року близько 23 години, за місцем свого проживання, в приміщенні будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під час суперечки зі своєю матір`ю, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла між ними на грунті сімейно-побутових відносин, діючи умисно та протиправно, перебуваючи в стані значної емоційної напруги, що розвинулася на фоні хронічної психотравмуючої ситуації, тобто в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства з боку потерпілої ОСОБА_12 , які полягали у фізичному насильстві: завданні ударів, заподіянні тілесних ушкоджень та психічному насильстві: погрозах заподіяти фізичну шкоду ОСОБА_10 , а також образах, цькуванні з боку ОСОБА_12 , - наніс їй не менше ніж 25-30 ударів руками та за допомогою розламаного навпіл дерев`яного табурету в область голови, тулубу та інших частинах тіла, а після - менше ніж 15-17 ударів кухонним ножем в область голови, грудної клітки та спини, що призвело до заподіяння ОСОБА_12 тілесних ушкоджень у вигляді сполучної травми тіла, що ускладнилась розвитком внутрішньо-грудної крововтрати, комбінованим геморагічним та травматичним шоком, а також гострою дихальною недостатністю, що має ознаки тяжкого тілесного ушкодження із-за небезпеки для життя, та стало причиною її смерті на місці пригоди.

В поданих апеляціях:

- прокурор ОСОБА_11 , який брав участь у судовому розгляді в суді першої інстанції, порушує питання про скасування вироку щодо ОСОБА_10 через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність з наступним відновленням судового слідства, під час якого повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження. Зокрема, допитати свідка ОСОБА_13 та дослідити акт комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 240 від 13 травня 2015 року, після чого, врахувавши те, що на досудовому слідстві у цьому ж провадженні та за цими ж обставинами ОСОБА_10 було висунуте обвинувачення за ч.1 ст.115 КК України, - ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання за цим кримінальним законом у виді 7 років позбавлення волі;

- обвинувачений ОСОБА_10 порушує питання про зміну вироку в частині призначеного покарання, в бік його пом`якшення із застосуванням положень ст. 69 до ст. 116 КК України та наступним звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України, або зменшити його розмір з 4-х до 2-х років позбавлення волі. При цьому він посилається на те, що щиро кається у скоєному, має хронічні захворювання, за місцем проживання характеризується позитивно.

Потерпілий ОСОБА_14 апеляцію на вирок не подавав. Звернувся до апеляційного суду з заявою, в якій просить розглядати справу щодо ОСОБА_10 в апеляційному порядку без його участі та зазначає, що будь-яких позовних вимог до нього немає. При розгляді цих апеляцій покладається на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів матеріали справи та суть поданих на вирок апеляцій,

- прокурора, яка підтримала апеляцію прокурора у кримінальному провадженні та заперечила апеляцію обвинуваченого,

- обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали свою апеляцію та заперечили апеляцію прокурора у кримінальному провадженні,

- вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи вищезгаданих апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що цих вимог процесуального закону місцевий суд в достатній мірі не виконав, що призвело до передчасного засудження обвинуваченого ОСОБА_10 за умисне вбивство, що було вчинене ним в стані сильного душевного хвилювання.

Так, приймаючи таке рішення, цей суд, взявши за основу дані акту комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричного експертизи за № 240 від 13.05. 2015 року, відповідно до якого, ОСОБА_10 в момент умисного вбивства матері, ОСОБА_12 , перебував у стані значної емоційної напруги, що розвинулася на фоні хронічної психотравмуючої ситуації, котрий (емоційний стан) суттєво вплинув на поведінку та усвідомлення ним його дій, прийшов до переконання про перебування його при цьому в стані сильного душевного хвилювання, яке не тільки не узгоджується з висновком цієї експертизи, але і з рештою доказів у справі, про що йдеться в апеляції прокурора.

Це свідчить про невідповідність висновків суду першої інстанції, викладених у цьому вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, що в свою чергу призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та є безумовною підставою для його скасування ( п.2 та п.4 ч.1 ст.409 КПК), з наступним ухваленням нового вироку ( п.3 ч.1 ст.407 КПК).

Тому, усуваючи ці порушення процесуального закону, з метою повноти, всебічності та об`єктивності з`ясування фактичних обставин справи, задовольнивши клопотання прокурора, колегія суддів в порядку, передбаченому ч.3 ст.404 КПК України, повторно дослідила обставини, що були встановленні під час кримінального провадження, а саме:

- допитала обвинуваченого ОСОБА_10 , який пояснив, що саме він має безпосереднє відношення до вбивства своєї матері, ОСОБА_12 . Ствердив, що цьому передували тривалі напружені стосунки між ними із-за того, що він не міг працевлаштуватись. 20 квітня 2015 року з вечора і до ночі відбулась чергова сварка, потім бійка. Запам`ятав тільки початок бійки з матір`ю, нанесення їй ударів уламками табуретки. Моменту заволодіння ножем та нанесення ним їй тілесних ушкоджень не пам`ятає із-за психологічного стану, в якому опинився в ході цієї події;

- допитала свідка ОСОБА_13 , свідчення якого є аналогічними тим, що були дані ним в суді першої інстанції;

- дослідила акт вищезгаданої експертизи за № 240 від 13.05. 2015 року, згідно з яким, ОСОБА_10 є осудним і в момент інкримінованого йому діяння не знаходився в стані фізіологічного афекту. Проте, його емоційний стан слід розцінювати як стан значної емоційної напруги, що розвинулася на фоні хронічної психотравмуючої ситуації, котрий (емоційний стан) суттєво вплинув на поведінку та усвідомлення ним його дій.

том 2 а.п. 69-74

- призначила та провела у Черкаському відділенні Київського НДІСЕ повторну судово-психологічну експертизу, згідно з висновками якої:

на момент протиправних дій ОСОБА_10 перебував у стані сильного емоційного збудження по кумулятивному типу, що істотно вплинуло на його свідомість і поведінку, а дії відзначалися порушенням регуляції діяльності зі зниженням самоконтролю та імпульсивної активності аж до рухової стереотипії і автоматизму.

ОСОБА_10 на момент скоєння протиправних дій щодо ОСОБА_12 не перебував у стані фізіологічного афекту.

o том а.п.

- дослідила протокол огляду місця події, з якого вбачається, що труп ОСОБА_12 з ознаками насильницької смерті був виявлений у її домоволодінні, розташованому по АДРЕСА_1 . Там же було виявлено та вилучено ряд предметів, які в наступному були визнані речовими доказами. Зокрема: уламки табуретки, фрагмент простирадла, скалка, ніж, сліди дактилоскопічного походження;

o том 1 а.п. 178-198

- дослідила протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 від 23.04. 2015 року, згідно з яким, останній на місці добровільно показав і розказав про обставини вчинення ним злочину щодо своєї матері, ОСОБА_12 .

o том 1 а.п. 216-220

- дослідила висновок СМЕ № 144 від 21.04. 2015 року, згідно з яким, причиною смерті ОСОБА_12 стала сполучна травма тіла, що ускладнилась розвитком внутрішньо грудної крововтрати, комбінованим шоком та гострою дихальною недостатністю. При цьому, рани голови, грудної клітки та спини утворились не менш, ніж 15-17-ти кратної травматичної дії гострого предмету, можливо ножа. Всі інші тілесні ушкодження утворилися від не менш, ніж 25-30 кратної травматичної дії тупого твердого предмету

o том 1 а.п. 235-241

- дослідила висновок СМЕ № 330 від 21.04. 2015 року, згідно з яким, у обвинуваченого ОСОБА_10 виявлено синець та забійну рану нижньої губи, садна тила лівої кисті, поверхневу різану рану лівої долоні, що виникли від дії твердих та гострих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

том 1 а.п. 244-245

Слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_10 не заперечив цих висновків та зазначив, що виявлені у потерпілої численні тілесні ушкодження спричинив саме він уламками табуретки та ножем. При цьому потерпіла спричинила і йому тілесні ушкодження. Про все це він на місці добровільно показав та розказав під час слідчого експерименту. Колегія суддів враховує це як сприяння з боку ОСОБА_10 слідству та суду у правильному з`ясуванні фактичних обставин цієї події.

Оцінюючи зібрані та досліджені докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що в цьому судовому засіданні знайшло своє підтвердження обвинувачення, що було висунуте ОСОБА_10 органами досудового слідства в обвинувальному акті від 18.06. 2015 року, а доводи апеляції прокурора про безпідставність перекваліфікації судом дій ОСОБА_10 з ч.1 ст.115 на ст. 116 КК України такими, що заслуговують на увагу.

У зв`язку з цим, колегія суддів формулює своє обвинувачення та визнає ОСОБА_10 винним у тому, що він, 20 квітня 2015 року близько 23 години, за місцем свого проживання в приміщенні будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під час суперечки зі своєю матір`ю, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла між ними на грунті сімейно-побутових відносин, діючи умисно, перебуваючи в стані значної емоційної напруги, що розвинулася на фоні психотравмуючої ситуації, шляхом нанесення потерпілій не менше 25-30 ударів руками і розламаною навпіл дерев`яною табуреткою та не менше 15-17 ударів кухонним ножем в область голови, грудної клітки та спини, спричинивши у такий спосіб тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя, у виді сполучної травми тіла, що ускладнилась розвитком внутрішньо-грудної крововтрати, комбінованим геморагічним та травматичним шоком, а також гострою дихальною недостатністю, - вчинив її умисне вбивство.

Дії ОСОБА_10 кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання ОСОБА_10 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, особу винного, який за місцем проживання та попереднього навчання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують йому покарання, суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, якого вчинено ним у стані значної емоційної напруги, що розвинулася на фоні хронічної психотравмуючої ситуації.

Обставини, які обтяжують його покарання, у справі відсутні.

За наявності вищенаведених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням позитивних даних про особу винного, наявності у нього ряду хронічних захворювань зору, шлунка та кишківника, відсутності до нього з боку потерпілого будь-яких позовних вимог, - колегія суддів вважає за можливе застосувати положення ч.1 ст.69 КК України та призначити ОСОБА_10 покарання у виді реального позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.115 КК України. Таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Заодно, це свідчить про часткове задоволення його апеляційних вимог.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407ч.1п.3, 409 ч.1 п.п.2,4, 420 ч.1 п.1 КПК України, колегія суддів, -

з а с у д и л а :
Апеляцію прокурора ОСОБА_11 , який брав участь у судовому розгляді кримінальної справи-прокурора Уманської місцевої прокуратури у Монастирищенському відділі задовольнити частково.

Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2016 року щодо ОСОБА_10 в частині засудження за ст. 116 КК України скасувати.

Ухвалити новий вирок.

Визнати ОСОБА_10 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, і призначити йому за цим законом покарання, із застосуванням положень ч.1ст.69 КК України, у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі. Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити до часу виконання цього вироку.

Початок строку відбування покарання засудженим ОСОБА_10 рахувати з 21 квітня 2015 року, коли його було затримано, а після обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який до цього часу не скасовувався і не змінювався.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати йому в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі час попереднього ув`язнення за період з 21 квітня 2015 року по 04 липня 2016 року із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

В решті вирок місцевого суду щодо долі речових доказів та судових витрат залишити без змін.

На цей вирок учасниками процесу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_10 в той же строк, але з дня отримання його копії в умовах Черкаського СІЗО під розпис.

Головуючий :

Судді :