Справа № 333/5971/15-к
Провадження № 1-кп/333/53/16

УХВАЛА
Іменем України
14 вересня 2016 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уренгой, Пуровського району Тюменської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованогго, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17.05.2005 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 09.12.2008 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 28.04.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 69 КК України до 3 років;
- 16.04.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 30.10.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 358 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. 12.11.2014 року умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі з невідбутим строком 4 місяці 17 днів;
- за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України.
Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком ще на два місяці у зв`язку з тим, що 17.09.2016 року закінчується двохмісячний строк тримання під вартою обвинуваченого і існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник не заперечували щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальні акти та додані до них матеріали, суд приходить до наступних висновків.
На підставі ч. 3 ст. 331 КПК України незважаючи від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Як вбачається з матеріалів вищезазначеного кримінального провадження, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 17.09.2016 року.
При вирішенні питання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів; вік та стан здоров`я ОСОБА_5 ; відсутність постійного місця роботи та джерела доходів, приймається до уваги, що не продовження обвинуваченому вказаного у клопотанні прокурором запобіжного заходу унеможливить забезпечення явки ОСОБА_5 до суду, стане перешкодою розгляду кримінального провадження, а також на даний час відсутні данні про те, що з моменту обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу змінились обставини, що враховувалися при обранні.
Таким чином, на думку суду, продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого злочину, тому відсутні підстави для скасування чи зміни запобіжного заходу.
Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Необхідність арешту обвинуваченого, що обмежує його особисту недоторканість, відносно ОСОБА_5 не буде суперечити нормі ст. 5 ч. 1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладені обставини, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти встановленим під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , на думку суду, необхідно задовольнити та продовжити тримання обвинуваченого під вартою.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_3 - задовольнити.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою вважати продовженим строком на 60 днів, а саме до 12.11.2016 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Запорізького слідчого ізолятору Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1