АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1056/16 Справа № 205/6401/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003711 від 25 серпня 2016 року,

на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_10 ,

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить ухвалу слідчого судді скасувати як недостатньо обґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді взятті під варту відмовити, та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, захисник зазначає, що як вбачається з клопотання слідчого, то він безпідставно послався на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки взагалі відсутній хоча б жодний доказ цьому, наявність будь-якого з заявлених ризиків, а також прокурор не виконав покладений на нього обов`язок щодо доведення неможливості застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.

Також, в оскаржуваній ухвалі слідчого судді не виконані та проігноровані обов`язкові вимоги, які пред`являються відповідно до вимог ст. 196 КПК України до ухвали про застосування запобіжного заходу, а саме: на виконання п.4 ч.1 цієї ж статті, суд не посилався на докази, які обґрунтовують обставини, передбачені п.п. 2,3 цієї ж статті, тобто на докази, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та про обставини, які свідчать про недостатність застосування інших, більш м`яких заходів для запобіганням ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Висновки слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, у зв`язку з тим, що особисто знайомий з ними, не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний з потерпілим не знайомий, так як останній мешкає в іншому районі м. Дніпра. Цей ймовірний ризик є необґрунтований і не підтверджується ніякими доказами, а навпроти є недоцільним з огляду на те, що під час досудового розслідування слідчим вже були допитані всі свідки, які були присутні під час скоєння злочину, а тому будь-який вплив з боку підозрюваного на свідків є недоречний.

Також захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_7 24.08.2016р. відразу ж після скоєння кримінального правопорушення був затриманий і доставлений до Новокадацького ВП, а після опитування через декілька годин був відпущений до дому і 25.08.2016року зранку був знову доставлений з місця свого проживання до відділу поліції. Зазначені обставини вказують на неспроможність ризиків у вигляді ймовірного впливу на свідків або потерпілого, а також ймовірної можливості переховування від органів розслідування та суду.

Крім того, адвокат вважає, що оскаржуване рішення суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2016 року відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також на ризики, передбачені п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу було враховано тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, вік, стан здоров`я, у якій підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Крім того, слідчим суддею не визначався розмір застави підозрюваному, оскільки він підозрюється у вчинені злочину з застосуванням насильства.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю доповідача, думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляцію, доводи прокурора та слідчого, які заперечували проти задоволення апеляції захисника, перевіривши матеріали провадження та дослідивши їх, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Колегією суддів встановлено, що в провадженні Ленінського відділення поліції ГУ НП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003711 від 25 серпня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

25 серпня 2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

25 серпня 2015 року слідчий СВ Новокадацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду з клопотанням погодженого з прокурором про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, дослідивши матеріали апеляційної скарги та кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а визначений судом першої інстанції ризик, передбачений п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальними.

Колегія суддів зазначає, що обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення встановленого судом ризику, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

З огляду на викладене, та з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує особі у разі доведеності його винуватим у кримінальному правопорушенні, вік, стан здоров`я, у якій підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини. даних про особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про необхідність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм та правовими позиціями ЄСПЛ, то колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, яка зміні або скасуванню з викладених в апеляції мотивів не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись 405, 407, 409, 412, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 застосування до підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду :
____________ ____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4