г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3862/15-к
Номер провадження 1-кп/213/37/16
В И Р О К
Іменем України
05 жовтня 2016 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого -судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження № 0001426 від 13.09.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився: с.Осподарівка Вожегодського району Вологодської області, громадянина України, освіта: професійно-технічна, розлученого, не працює, пенсіонер-інвалід 2-ї групи, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , 13 вересня 2015року приблизно в 00годин 30 хвилин, знаходячись біля кафе «Грінвіч», розташованого по вул.27-го Партз`їзду,9-Б (на теперішній час вул.Олександра Станкова) в Інгулецькому районі м.Кривого Рогу, в процесі раніше виниклої словесної сварки з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на грунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останній, умисно наніс ОСОБА_5 один удар долонею лівої руки в область обличчя, чим спричинив потерпілій тілесне ушкодження у вигляді синця навколо правого ока, яке згідно висновку судово-медичної експертизи за №125 від 16.09-17.09.2015 року за своїм характером відноситься до легкого тілесного ушкодження, як таке що не спричинило короткочасний розлад здоров`я чи незначну втрату працездатності, що має незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більш як 6 днів.

Своїми умисними діями, що виразилися в спричиненні потерпілій умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України не визнав. В скоєному не розкаявся. При цьому пояснив, що вечором 12 вересня 2015 року він прийшов в кафе «Грінвіч», яке розташоване по АДРЕСА_3 , щоб відпочити. Спиртних напоїв не вживав. В кафе також була потерпіла ОСОБА_5 разом зі своєю подругою ОСОБА_7 . Потерпіла була в нетверезому стані, неодноразово до нього підходила та чіплялася, але він з нею не хотів спілкуватися. По закінченню роботи кафе- всі відпочиваючі вийшли із кафе. Приблизно в 00 годин 30 хвилин, 13 вересня 2015 року він знаходився біля кафе «Грінвіч», де стояло також багато інших людей. Побачив, як потерпіла почала швидко направлятися в його сторону та замахнулася на нього рукою. Він подумав, що потерпіла хоче його вдарити, а тому з метою самозахисту -він наніс потерпілій один удар лівою рукою, після чого потерпіла сіла на землю, а він пішов до себе додому.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та встановленні судом фактичні обставини підтверджуються зібраними в судовому засіданні доказами: поясненнями потерпілої ОСОБА_5 , свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також письмовими матеріалами кримінального провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 12 вересня 2015 року вечором, вона зі своєю подругою ОСОБА_8 відпочивала в кафе «Грінвіч». Через деякий час кафе закривали та всіх попросили вийти на вулицю. Коли вона з подругою вийшла на вулицю та почали розходитись в різні сторони, почула як до подруги почали чіплятись якісь чоловіки, вона зробила їм зауваження та почала по мобільному телефону «Nokia» викликати таксі. В цей момент побачила як з боку до неї наближається якийсь чоловік і в цю мить чоловік її вдарив в область правого ока. Чоловік який вдарив- це був ОСОБА_6 . Вона впала на землю, на мить втратила свідомість, розбила голову. В результаті її падіння- телефон також упав на землю та отримав механічні пошкодження. Подруга почала піднімати її. Коли вона підвелась, обвинувачений стояв в стороні, а потім відразу пішов. Вона пішла додому, обробила рану, а на наступний день звернулась до лікарні. До лікарні викликали поліцію. Також пояснила, що обвинувачений дає неправдиві пояснення, вона до обвинуваченого не чіплялася, не підходила до останього та не замахувалася рукою на обвинуваченого. Обвинуваченому просила призначити максимальну міру покарання. В подальшому вона буде звертатися до суду з цивільним позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням мобільного телефону.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що 12.09.2015 року вона з подругою ОСОБА_11 відпочивала в кафе «Грінвіч». Приблизно о 00 годин 30 хвилин з ОСОБА_12 зібрались йди по домівках. Вони вийшли з кафе, біля стоянки для автомобілів до неї почали чіплятись якісь невідомі чоловіки. Вона зробила їм зауваження та її подруга повернулась, щоб вже йти. В цей момент вона побачила як ОСОБА_12 якийсь чоловік вдарив рукою в обличчя в область ока. Від удару ОСОБА_12 впала на землю та на мить втратила свідомість. Потім вона взнала, що прізвище чоловіка, який вдарив потерпілу- ОСОБА_13 , раніше вона його також бачила в кафе.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим знайомі приблизно три роки. Подія відбулася в вересні 2015 року, він з своїм товаришем відпочивав у кафе «Грінвіч». Вони випили приблизно 200 гр. горілки. Бачив як у потерпілої з обвинуваченим в кафе виникла суперечка. Коли кафе закрили, всі пішли на вулицю. ОСОБА_6 також вийшов. Коли він піднімався по сходах, то почув удар, який був похожий на хлопок. Піднявшись по сходах, він побачив, як потерпілу вже піднімали з землі. ОСОБА_6 пояснив, що вона до нього чіплялась і йому більше нічого не залишалось, крім того, що вдарити потерпілу.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що працює лікарем. На той час всі події пам`ятав краще. Підтверджує те, що 13.09.2015 року о 12 годині 50 хвилини до нього звернулась потерпіла за медичною допомогою. Пояснила, що травму голови вона отримала 13.09.2015 року приблизно о 00 годині 30 хвилин. Зазначила, що травму наніс знайомий чоловік, прізвище чоловіка- вона не знала. Потерпілій було встановлено діагноз.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, також підтверджується слідуючими письмовими матеріалами кримінального провадження:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.09.2015 року, з якою звернулася ОСОБА_5 (а.с.3);

-довідкою КЗ «Криворізька лікарня №17» від 29.09.2015 року, з якої слідує, що до приймального відділення лікарні 13.09.2015 року о 12 год.50 хв. звернулася ОСОБА_5 та було встановлено діагноз: забійна рана затилкової області голови (кр.пр.а.с.24);

- згідно висновку судово-медичної експертизи №125 від 16.09.-17.09.2015 року, встановлено, що у ОСОБА_5 виявлені ушкодження у вигляді поверхневої забійної рани волосяної частини голови, синця навколо правого ока. Зазначені ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета, або при ударі об такий. Давність їх спричинення може відповідати 13.09.2015 року. Зазначені тілесні ушкодження належать до легких тілесних ушкоджень та не виключена можливість спричинення тілесних ушкоджень, внаслідок удару тупим твердим предметом, в тому числі стиснута в кулак рука) в область правого ока з наступним падінням потерпілої та ударом тім`яно-потилочної області голови об тверде покриття (кр.пр. 16-17);

- згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 20.10.2015 року з фото таблицями до нього, встановлено, що слідчий експеримент проводився за участю підозрюваного ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_5 та у присутності понятих. Пояснення потерпілої щодо способу нанесення їй в область правого ока- одного удару лівою рукою ОСОБА_6 співпадають із поясненнями наданими потерпілою в судовому засіданні та поясненнями наданими в судовому засіданні під присягою свідком ОСОБА_8 .. Пояснення ОСОБА_6 надані під час слідчого експерименту про те, що перед нанесенням удару потерпілій- він знаходився від останьої на відстані 4-5 метрів та потерпіла швидким кроком почала наближатися до нього - в цій частині пояснення не співпадають з поясненнями свідка ОСОБА_8 отриманими в судовому засіданні (кр.пр. 33-35).

Не визнання обвинуваченим своєї вини за ст.125 ч.1 КК України спростовується повністю поясненнями потерпілої ОСОБА_5 наданими в судовому засіданні, свідка ОСОБА_8 про те, що потерпіла біля кафе до обвинуваченого сама не підходила та не замахувалася рукою на останього. Свідок ОСОБА_10 пояснив, що обвинувачений повідомив, що вдарив потерпілу за те, що чіплялася. Про те, що потерпіла замахувалася на обвинуваченого- свідок ОСОБА_10 таких пояснень в судовому засіданні не надавав. А тому, суд критично відноситься до пояснень обвинуваченого наданих в судовому засіданні про те, з метою самозахисту він наніс потерпілій один удар рукою, оскільки зазначені пояснення в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження. Суд вважає, що такі пояснення обвинуваченого є надуманими та не відповідають дійсним обставинам справи, надані останнім в судовому засіданні з метою, щоб уникнути відповідальності за скоєне.

Оцінюючи в сукупності всі докази по справі, суд приходить до висновку, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 винуватий у вчиненні вищезазначеного кримінально караного діяння, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України за ознаками заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу винного, який вину визнав не визнав, в скоєному не розкаявся, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, розлучений, не працює, раніше не судимий, пенсіонер-має другу групу інвалідності, потерпіла наполягала на суворій мірі покарання.

Суд ураховує також наявність у обвинуваченого відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшуючих покарання обставин, зокрема: наявність другої групи інвалідності безстроково. Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Суд розглядає кримінальне провадження стосовно обвинуваченого в межах пред`явленого зміненого обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно із ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. За таких обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати у вигляді штрафу в доход держави у межах санкції ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, обумовлені п. п. 3 -9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в доход держави в розмірі сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістьсот вісімдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Матеріали кримінального провадження № 0001426 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при обвинувальному акті у справі №213/3862/15-к, пр.1-кп/213/360/15.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1