печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.03.2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6
та обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ, Житомирської області, українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, має на утриманні двох малолітніх дітей; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого за ст. 303 ч. 1 КК України (в редакції 2001 року) та на підставі ст. 75, 76 КПК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_7 , 27.11.2013, приблизно о 22 год. 50 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Деу Ланос», д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , рухався по проїзній частині мосту імені Патона з проспекту Возз`єднання у бік бульвару Дружби Народів в м. Києві.

В цей час в зустрічному напрямку в реверсивній смузі руху, на дозволяючий реверсивний сигнал світлофора рухався автомобіль «Шевроле Лаччеті», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ДП Укренерго, під керуванням водія ОСОБА_9 на задньому пасажирському сидінні якого перебувала пасажирка гр. ОСОБА_10 .

Під час руху ОСОБА_7 допустив порушення вимог п.п. 8.7.3.е); 8.7.4.; 12.4, Правил дорожнього руху:

- п. 8.7.3. е) «червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливі сигнали забороняють рух»»

- п. 8.7.4: «для регулювання руху транспортних засобів про смугах проїзної частини, напрямок руху на яких може змінюватись на протилежний, застосовуються реверсивні світлофори з червоним Х-подібним сигналом і зеленим сигналом у вигляді стрілки, спрямованої вниз. Ці сигнали забороняють або дозволяють рух по смузі, над якою вони розташовані»

- п. 12.4: «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.».

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху збоку ОСОБА_11 виявились в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «Деу Ланос», д.н.з НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині мосту імені Патона з проспекту Возз`єднання у бік бульвару Дружби Народів в м. Києві, зі швидкістю 70 км/год., напроти електроопори №25 (від початку мосту з боку Дружби Народів), неврахував безпечної швидкості руху та дорожню обстановку, виїхавши на реверсивну смугу руху, рух по якій був заборонений реверсний сигнал світлофору, допустив зіткнення з автомобілем «Шевроле Лаччеті», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався по реверсивній смузі руху зі сторони бульвару Дружби Народів у напрямку проспекту Возз`єднання м. Києві.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Шевроле Лаччеті», д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_9 та пасажирка вказаного автомобіля ОСОБА_10 отримали тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1146/Е від 23.07.2014, отримані тілесні ушкодження ОСОБА_9 , а саме: закрита травма грудей та живота; множинні садна тулуба; переломи -1, 10 ребра зліва; перелом діалізу правої ключиці (зі зміщенням уламків), яка супроводжувалась розвитком правобічного пневмогідротораксу та підшкірної емфіземи; 4 розриви діафрагмальної поверхні печінки (лінійної форми, розмірами від 4х05 см до6х05 см); неповний розрив передньої стінки шлунку, з явищами внутрішнє-черевної кровотечі, яка ускладнилась розвитком шоку, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Характер та морфологія виявленого тілесного ушкодження, відомі часові дані та обставини події, дозволяють стверджувати про те, що вказані тілесні ушкодження утворились від дії (удару - співударяння) тупих предметів, могли утворитись в термін та за обставин вказаних у постанові, тобто 27.11.2013, внаслідок автомобільної травми травма водія (у салоні автомобіля) який рухався, при зіткненні його з іншим транспортним засобом.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2307/Е від 24.12.2014, отримані тілесні ушкодження ОСОБА_10 , а саме: закрита травма лівого стегна у вигляді перелому зі зміщенням уламків нижньої третини діалізу лівої степеневої кістки, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Локалізація та морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони тупим предметом, могли утворитись в термін та за обставин вказаних у постанові, тобто 27.11.2013, при транспортній травмі (травма у салоні автомобіля, що рухався при зіткненні його з перешкодою).

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_7 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив викладені обставини справи та свої показання надані під час досудового слідства, зазначивши, що давав їх добровільно, без примусу з боку працівників міліції.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачений показав, що 27.11.2013, приблизно о 22 год. 50 хв. він керував автомобілем «Деу Ланос», д.н.з НОМЕР_1 та рухався на мосту імені Патона з проспекту Возз`єднання у бік бульвару Дружби Народів в м. Києві та допустив виїзд на реверсну смугу руху, де в цей час в зустрічному напрямку на дозволяючий реверсивний сигнал світлофора рухався автомобіль «Шевроле Лаччеті», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого сталося зіткнення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
Оцінивши зібрані у справі докази, як з точки зору допустимості так і з точки зору достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, а його умисні дії суд кваліфікує правильно за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому.
Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини справи:
- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, при цьому, суд звертає увагу на наслідки, у вигляді тілесних ушкоджень, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких та середньої тяжкості, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення та ставлення обвинуваченого до вчиненого;
- особу обвинуваченого ОСОБА_7 який має постійне місце проживання, за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно, одружений, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання ", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_12 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді у виді позбавлення волі на певний строк з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк, та звільнення його від відбування призначеного основного покарання на підставі ст.75 КК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати за проведення автотехнічної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 .
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи; повідомляти ці органи про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.
Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати за проведення автотехнічної експертизи від 20.01.2015 р. у розмірі 1228,80 грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.
Суддя ОСОБА_13