Справа № 631/2134/15-к
Провадження № 1-кп/626/17/2016
Красноградський районний суд Харківської області

18 червня 2016 року м. Красноград
ОСОБА_10 органами досудового слідства обвинувачується в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині з корисливих мотивів, а також у незаконному заволодінні транспортним засобом при таких обставинах.
20 липня 2013 року, у невстановленому під час досудового розслідування місці, ОСОБА_10 , взяв в борг у свого знайомого ОСОБА_12 на власні потреби, грошові кошти у сумі одна тисяча доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 20 липня 2013 року, становило сім тисяч сімсот дев`яносто дев`ять гривень тридцять копійок, під відсотки, у вигляді п`ятсот гривень виплати щомісячно, із умовами виплати боргу до 20 липня 2014 року. Однак, до вище вказаної дати виплатити борг ОСОБА_12 не зміг, у зв`язку із чим, в кінці жовтня 2014 року, у ОСОБА_10 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_12 з метою не повернення боргу останньому.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 , 29 жовтня 2014 року, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, зустрівся з ОСОБА_12 та у проміжок часу з 18.12 до 19.40, точний час під час досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на умисне вбивство останнього, знаходячись на території Нововодолазького району Харківської області, точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, наніс ОСОБА_12 , щонайменше три удари в область голови, ребром тупого твердого предмету з обмеженою поверхнею, від котрих потерпілий помер на місці. Внаслідок вище вказаних протиправних дій ОСОБА_10 , на голові потерпілого, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 59-НВт/15 від 01.07.2015, утворилися три поруч розташовані забійні рани в тьмяно-потиличній області волосяної частини голови із осколковим переломом потиличної кістки.
В подальшому, ОСОБА_10 , переконавшись в тому, що ОСОБА_12 не подає ознак життя, перевіз на невстановленому під час досудового розслідування транспортному засобі, труп ОСОБА_12 на територію кар`єру ПАТ «Новоселівський Гірничо-збагачувальний комбінат», розташованого за адресою: Харківська область, Новововодолазький район, с. Новоселівка, вул. Піщана, 2, де з метою приховування слідів вчиненого ним злочину, закопав труп ОСОБА_12 у грунт.
10 квітня 2015 року, працівниками ПрАТ «Донбас-Екскавація» при проведенні розривних робіт на території кар`єру ПАТ «Новоселівський Гірничо- збагачувальний комбінат» було виявлено труп ОСОБА_12 .
Крім того, ОСОБА_10 , обвинувачується також в тому, що вчинивши вбивство ОСОБА_12 з корисливих мотивів, з метою приховати вчинений ним злочин, незаконно заволодів транспортним засобом ОСОБА_12 , автомобілем «Geely-Emgrand x7», д/н НОМЕР_1 , вартість якого, згідно висновку судової авто- товарознавчої експертизи № 014/10 від 20 жовтня 2015, становить 165 тисяч 650 гривень при таких обставинах.
29 жовтня 2014 року, у проміжок часу з 18.12 до 19.40, точний час під час досудового розслідування не встановлено, знаходячись на території Нововодолазького району Харківської області, точне місце в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_10 , позбавивши життя ОСОБА_12 , з метою приховати вказаний злочин, незаконно заволодів транспортним засобом останнього - автомобілем «Geely-Emgrand x7», д/н НОМЕР_1 та, з метою його приховання домовився з ОСОБА_13 , що вказаний транспортний засіб залишиться у останнього, при цьому не повідомляючи останньому про достовірні обставини, при яких ОСОБА_10 заволодів транспортним засобом.
Цього ж дня, приблизно о 20.04 год., ОСОБА_10 перевіз вказаний транспортний засіб з не встановленого місця території Нововодолазького району Харківської області до місця проживання ОСОБА_13 , за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_13 відмовив в проханні ОСОБА_10 про залишення зазначеного автомобілю та домовився з ОСОБА_14 , що зазначений транспортний засіб деякий час буде перебувати в нього.
Після цього, ОСОБА_10 на автомобілі ОСОБА_12 проїхав до ОСОБА_14 за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_3 , де з дозволу ОСОБА_14 залишив автомобіль з домовленістю забрати його через деякий час.
Через декілька днів, на початку листопада 2015 року, точна дата під час досудового слідства не встановлена, ОСОБА_10 приїхав до ОСОБА_14 за вище вказаною адресою, де забрав раніше залишений ним автомобіль «Geely- Emgrand х7», д/н НОМЕР_1 , після чого з метою приховання вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, перевіз та залишив його у лісосмузі біля с. Піски, Валківського району, Харківської області, де в подальшому автомобіль був виявлений працівниками міліції.
Пред`явлене ОСОБА_10 обвинувачення в умисному вбивстві із корисливих мотивів ґрунтується на сукупності доказів отриманих на досудовому розслідуванні, висновках експертів, свідченнях свідків, інформацією про телефонні дзвінки від операторів мобільного зв`язку.
ОСОБА_10 у висунутому обвинуваченні винним себе не визнав, вказав, що ОСОБА_12 не вбивав, автомобілем «Geely- Emgrand х7» не заволодівав та пояснив, що 28.10.2014 року близько 12.00-14.00 годин поїхав до міста Харків де знаходився до 12.00 год. 29.10.2014 року та о 12.05 електричкою поїхав додому. Знаходився він в місті Харкові у своєї дівчини, котра в той час працювала в «Приват Банку» та знімала в м. Харкові квартиру. Близько 14.00 год. був вдова в АДРЕСА_4 годин займався домашніми справами , потім на автомобілі «Нива» поїхав в свій магазин «Тамада», котрий розташований в смт. Нова Водолага. В магазині знаходився близько 2-3 годин, після чого направився із магазину в напрямку с. Пісочин та не доїжджаючи до швидкісної Київської траси, в лісосмузі, де невідомі йому особи займаються прийомом дизельного пального зупинився. Розмовляв із чоловіками близько 10-15 хвилин, після чого, розвернувшись на Київській трасі, поїхав додому в с. Новоселівка, по тому ж шляху як і їхав із магазину. Приїхавши додому, там був близько 10-15 хвилин та поїхав в м. Мерефу до свого знайомого ОСОБА_15 , котрий на той час працював в охоронному агенстві міста Мерефи. Поїхав до нього у зв`язку з тим, що останній обіцяв йому влаштувати його батька на роботу в охоронне агенство. В м. Мерефа він був близько 30-40 хвилин, після чого поїхав додому. Коли приїхав додому було вже біля 22.00-22.30 годин і з того часу він знаходився в с. Новоселівка. Також зазначив, що він дійсно брав у борг у ОСОБА_12 на власні потреби, грошові кошти у сумі одна тисяча доларів США, під відсотки, у вигляді п`ятсот гривень виплати щомісячно, із умовами виплати боргу до 20 липня 2014 року. Однак повернув зайняті гроші в повному обсязі із виплатою належних відсотків у встановлений договором строк.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши надані докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, щодо умисного вбивства оскільки частина із них здобута з грубим порушенням норм чинного законодавства, а інші не підтверджують існування обставин про які вказано в обвинувальному акті.
Статтею 91 КПК України на слідчого та прокурора покладено обов`язок доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
У судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_16 пояснила, що ОСОБА_12 планував 29.10.2014 близько 17.00 години прибути на важливу для нього зустріч і приблизно з 16.00 години залишив своє помешкання в АДРЕСА_5 до якого не повернувся. Про те, що це повинна була бути зустріч з саме із ОСОБА_10 свідок не вказала.
Показання в суді потерпілого ОСОБА_11 та його дружини - свідка ОСОБА_17 базуються виключно на тому, що розповіла їм свідок ОСОБА_16 і вони також не містять ніяких даних про зустріч ОСОБА_10 та ОСОБА_12 29.10.2014 року. Навпаки, звернення ОСОБА_11 до ОСОБА_10 01.11.2014 про наявність у останнього хоча б якої інформації, щодо зникнення ОСОБА_12 доводять про дружні та тісні стосунки останнього з ОСОБА_12 .
Свідок ОСОБА_18 , який працює охоронцем на території кар`єру ПАТ «Новоселівський Гірничо-збагачувальний комбінат», розташованого за адресою: Харківська область, Новововодолазький район, с. Новоселівка, вул. Піщана, 2 пояснив, що за його зміни було знайдено труп ОСОБА_12 , так як навесні 2015 року розпочалися роботи по зніманню верхнього шару ґрунту в новому місці кар`єру. Він добре знає місцевість і вказав, що до найближчих житлових будинків с. Новоселівка приблизно 0,5 км. Ближнє місце куди можна під`їхати автомобілем знаходиться в 100-200 м від місця знаходження трупу.
Свідок ОСОБА_19 показав, що він є власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У листопаді 2013 року ОСОБА_12 звернувся до нього з пропозицією орендування магазину, на що той погодився та 15 листопада 2013 року уклав договір оренди з ОСОБА_12 , який 31 січня 2014 року було розірвано. 01 січня 2014 року ОСОБА_12 уклав договір суборенди з ОСОБА_10 , а з 01 лютого 2014 року ОСОБА_10 уклав прямий договір оренди з ОСОБА_19 , який було розірвано в кінці жовтня 2014 року. У господарську діяльність та взаємовідносини між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 він не втручався, які були між ними грошові відносини пояснити не може. Знає, що ОСОБА_10 хотів купити у ОСОБА_12 контейнери, або один контейнер, вважає що останні в ціні не домовились, тому угода не склалася. Тільки один раз чув як обвинувачений та потерпілий розмовляли на підвищених тонах, але суть розмови не знає.
Свідок ОСОБА_20 пояснив, що з ОСОБА_12 познайомився чотири або п`ять років тому. Спочатку відносини між ними були суто ділові, останній продавав зерно та олію, яку брав на реалізацію. Згодом переросли у дружні стосунки, спілкувались сім`ями, бували один у одного вдома. Позичав гроші у ОСОБА_12 під розписку, але гроші віддавав, розписки забирав не завжди, довіряючи дружнім стосункам, тому у потерпілого накопичилися боргові розписки. ОСОБА_12 часто отримував від нього товар без накладних або розписок під чесне слово. Після того, як у 2012 році ОСОБА_12 до нього звернувся з позовом, який обґрунтував погашеними, але не повернутими розписками перестав з ним спілкуватися. Останній раз бачив ОСОБА_12 22 липня 2014 року у державній виконавчій службі. ОСОБА_10 не знає, кілька разів бачив у державній виконавчій службі.
Свідок ОСОБА_13 показав, що після його дня народження, яке припадає на 26 жовтня через кілька днів, точніше дату не пам`ятає, ввечері, було темно, час не пам`ятає, до нього зателефонував ОСОБА_10 , та просив поставити на дворі у ОСОБА_13 якесь авто. ОСОБА_10 приїхав до нього, на автомобілі GEELY EMGRAND, номерних знаків не пам`ятає. ОСОБА_10 пояснив йому, це його знайомі з Луганська надали машину йому в користування. Приблизно 21.00-22.00 разом вони поїхали до м. Мерефа, де на деякий час розсталися, ОСОБА_13 купував продукти, що робив в цей час обвинувачений він не знає. У зв`язку з тим, що на дворі домоволодіння ОСОБА_13 не було місця останній запропонував поставити вказане авто на дворі свого дядьки ОСОБА_14 , якому він зателефонував та спросив дозволу на це. Після цього вони поїхали до ОСОБА_14 , який мешкає у с. Бахметівка та залишили GEELY EMGRAND на території домоволодіння останнього. Після того ОСОБА_13 на авто марки «Жигулі», які належать ОСОБА_14 відвіз ОСОБА_10 у Н.Водолагу до магазину «Тамада», де обвинувачений сів у білу «НИВУ» та поїхав. Свідок повернувся у с. Бахметівку до ОСОБА_14 , там і заночував. Наступного дня ранком, ОСОБА_14 запропонував роботу розкидати пісок на будівництві де він працював. ОСОБА_13 погодився, зателефонував ОСОБА_10 та запросив того приєднатися. Коли приїхав обвинувачений, вони втрьох пішли розкидати пісок. Працювали до середини дня, обідали вдома у ОСОБА_14 . Після цього ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_13 поїхати з ним на машині обвинуваченого білій «НИВІ» в бік м. Харків, на що той погодився. Доїхали до с. Пісочин, де на зупинці транспорту «РИЖОВ» біля магазину «Едем» повернули на вулицю, проїхали ще біля 200 м, та зупинилися біля продуктового магазину. ОСОБА_10 вийшов з авто, пройшов в провулок крізь ринок та був відсутнім приблизно 30 хвилин. Після того, як обвинувачений прийшов, вони повернулися в с.Бахметівка. Через кілька днів ОСОБА_10 ввечері, було темно, приїхав на «НИВІ» до ОСОБА_13 та запропонував забрати GEELY EMGRAND, сказав, що йому потрібно у м. Харків. Вони разом поїхали до ОСОБА_14 де ОСОБА_10 заправив GEELY EMGRAND паливом, сів за кермо та поїхав. Деякий час за ним їхав ОСОБА_13 на «НИВІ» ОСОБА_10 , до перехрестя де ОСОБА_13 повернув до себе в с.Вільховатка, а ОСОБА_10 поїхав в сторону м. Валки. Авто «НИВА» ОСОБА_13 поставив перед своїм домоволодінням, ключі віддав своїй бабусі, та попросив передати їх ОСОБА_10 . Обвинувачений наступного дня заїхав до бабусі, забрав ключі і машину.
З ОСОБА_10 він знаходиться у дружніх відносинах, разом зустрічались на святах, бували один у одного на днях народженнях. Винен ОСОБА_10 1000 грн. яку зайняв у жовтні 2014 року, до цього часу не повернув.
Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які мешкають АДРЕСА_3 показали, що в кінці жовтня 2014 року ОСОБА_13 попросив поставити на пару днів машину друга. Приїхали вони вдвох того ж вечора, було темно. ОСОБА_10 , тоді не знали хто це, але зараз знають його. Автомобіль GEELY EMGRAND поставили у дворі, пояснили, що це авто товариша з Луганська на продажу. Потім ОСОБА_13 попросив машину ОСОБА_14 - «Жигулі» відвезти ОСОБА_10 до ОСОБА_23 , що і зробив. Через 3-4 дні зателефонував ОСОБА_13 і сказав, що GEELY EMGRAND заберуть ввечері. В той же вечір приїхали ОСОБА_13 та ОСОБА_10 до них на «НИВІ». ОСОБА_10 забрав з GEELY EMGRAND спортивну сумку. Потім ОСОБА_13 сів за кермо «НИВИ», ОСОБА_10 за кермо GEELY EMGRAND і поїхали, куди вони поїдуть, їм не сказали.
Свідок ОСОБА_24 показав, що наприкінці жовтня 2014 року, точну дату він не пам`ятає, йшов ввечері після роботи в с. Пісочин до зупинки транспорту «Рижов». Стежка якою він йшов пролягала через посадку. Він почув сигнал телефону, що розряджається, пішов за звуком та знайшов телефон марки SAMSUNG, який лежав в бур`янах, загорнутий у поліетиленовий одноразовий кульок. Телефон був чорного кольору в чорному чохлі, на ньому був брелок у вигляді антени. Він підібрав телефон, одноразовий кульок викинув на місці, дістав з вказаного телефону SIM-карту, яку одразу викинув та вставив свою. Зателефонував своєму другу ОСОБА_25 та домовився про зустріч, після чого телефон вимкнувся. Після зустрічі з ОСОБА_26 вони вирішили здати знайдений телефон до ломбарду, що і зробили.
Свідок ОСОБА_27 показання ОСОБА_24 підтвердив, доповнив, що в ломбарді потрібен був паспорт, якого у ОСОБА_28 з собою не було, тому він здав телефон під своїм паспортом, отримані гроші 150 грн. віддав ОСОБА_24 .
Суд не може прийняти як докази обвинувачення свідчення свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_27 , ОСОБА_24 , ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , оскільки вони не були очевидцями умисного вбивства ОСОБА_12 , а обвинувачення не може ґрунтуватися на здогадках та припущеннях, що мало місце по даній справі.
Крім того, в протоколі огляду домоволодіння ОСОБА_12 від 31.10.2014 року та додаткового огляду місця події домоволодіння ОСОБА_12 від 02.03.2015 року немає ніяких відомостей про перебування ОСОБА_10 за місцем мешкання ОСОБА_12 напередодні його зникнення.
Також із показань потерпілого витікає, що ОСОБА_11 подав заяву про зникнення ОСОБА_12 в день надання показань слідчому і огляд його помешкання проводився в той же день, а з показань свідка ОСОБА_16 виходить, що 31.10.2014 року працівників міліції в домоволодінні ОСОБА_12 не було.
Всі ці дані ставлять під сумнів протокол огляду домоволодіння ОСОБА_12 від 31.10.2014 року, а відповідно достовірність відомостей викладених в ньому про обстановку та вилучені речі і тому не може бути визнаний як беззаперечний доказ.
Крім того, даний протокол огляду беззаперечно не доводить настання смерті ОСОБА_12 саме 29.10.2014 в період з 18.12 до 19.40 годин та причетність до цього ОСОБА_10 .
Також суду стороною обвинувачення був наданий протокол огляду предметів від 15.10.2015 року, складений слідчим ОСОБА_29 в якому зазначено, що на жорстокому диску портативного комп`ютеру марки SAMSUNG моделі NP R528-DA08UA серійний номер ZSYJ93AZ700402V, який належав ОСОБА_12 є запис: 20.07.2013 ОСОБА_30 1000 ( одна тысяча) долларов США возврат до 20.07.2014 расписка имеется % ежемесячно 500 гривен ( пятьсот)»
Однак в своїх показаннях в суді потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що станом на 01.11.2014 він бачив у ноутбуці ОСОБА_12 дані про те, що ОСОБА_10 брав у борг у ОСОБА_12 грошові кошти, але всі їх повернув, яким чином в ноутбуці появився запис про борг ОСОБА_10 перед ОСОБА_12 він пояснити не зміг. Він мав телефонну розмову з ОСОБА_10 після 29.10.2014 і якщо б такий борг існував він би обов`язково про це б сказав ОСОБА_10 .
Разом з тим, письмові матеріали, надані суду прокурором містять дані про те, що 31.10.2014 року слідчим СВ Нововодолазького РВ УМВС України в Харківській області ОСОБА_4 був складений протокол огляду місця події, а саме домоволодіння АДРЕСА_2 за місцем мешкання загиблого ОСОБА_12 , після повідомлення про його зникнення. Відповідно до цього протоколу слідчим ОСОБА_4 було вилучено ноутбук марки SAMSUNG моделі NP R528-DA08UA. Відомостей про його упакування та опечатування в протоколі не зазначено.
25 грудня 2014 року проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадження було передано старшому слідчому СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_31 .
22 січня 2015 року старшим слідчим СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_32 було винесено постанову про призначення комп`ютерної - технічної експертизи, для проведення якої було залучено експертів ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. Н.С. Бокаріуса.
Як зазначено в постанові, для дослідження старшим слідчим ОСОБА_32 було направлено ноутбук вилучений під час огляду місця події в домоволодінні АДРЕСА_2 в опечатаному вигляді.
Згідно висновку експерта №1605 від 03.03.2015 на дослідження вказаної експертизи надійшов портативний комп`ютер марки SAMSUNG моделі NP R528-DA08UA серійний номер ZSYJ93AZ700402V упакований в полімерний пакет біло-синього кольору горловина якого скріплена паперовою наклейкою з текстом Вилучено при огляді місця події за адресою: Харківська область , смт.Нова Водолага, по вул.Раднаркомівська № 44-а., підпис старший слідчий Шаповалова, та відтиск печатки ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ МВС УКРАЇНИ В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ * СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ №47
Прокурором під час судового слідства не було надано жодного документа про огляд портативного комп`ютера марки SAMSUNG моделі NP R528-DA08UA серійний номер ZSYJ93AZ700402V ні слідчим ОСОБА_4 , ні старшим слідчим ОСОБА_32 з дня його вилучення 31.10.2014 року до дня його направлення на компютерно-технічну експертизу 22.01.2015 року.
Таким чином, портативний комп`ютер марки SAMSUNG моделі NP R528-DA08UA після його вилучення не був упакований слідчим ОСОБА_4 , що є порушенням ч.5 ст. 237 КПК України, яка передбачає, що всі вилучені під час огляду речі підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснення неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточний огляд і опечатування, та п.3 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104.
Вказаний пункт Постанови передбачає, що речові докази, за винятком документів, що зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження, повинні бути належним чином упаковані та опечатані.
Спосіб упаковки повинен забезпечувати неможливість підміни або зміни вмісту без порушення її цілісності та схоронність вилучених (отриманих) речових доказів від пошкодження, псування, погіршення або втрати властивостей, завдяки яким вони мають доказове значення.
На упаковці (бірці) проставляються підписи осіб, які брали участь у процесуальній дії, та зазначається інформація про вміст упаковки, найменування проведеної процесуальної дії, дата її проведення та номер кримінального провадження.
Крім того, п.5 « Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 передбачено, що умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей.
25 червня 2015 року слідчим СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_29 , в провадженні якого на той час знаходилось дане кримінальне провадження, портативний комп`ютер марки SAMSUNG моделі NP R528-DA08UA під розписку був переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_11 .
В судовому засіданні ОСОБА_11 дав показання, що на теперішній час, він розпакував портативний комп`ютер марки SAMSUNG моделі NP R528-DA08UA після його упаковки експертом ОСОБА_33 із зазначенням, що комп`ютер є речовим доказом, і користується ним. Дозвіл на користування йому надав саме слідчий ОСОБА_34 .
Отже, в даному випадку має місце не забезпечення збереження істотних ознак і властивостей портативного комп`ютера марки SAMSUNG моделі NP R528-DA08UA, а саме первинної інформації та не забезпечення неможливість підміни або зміни вмісту інформації, що є грубим порушенням п.3 та п. 5 « Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», що унеможливлює проведення додаткових експертиз з цим об`єктом дослідження.
Таким чином, приймаючи до уваги, що об`єктом дослідження комп`ютерно-технічної експертизи №1605 від 03.03.2015 року ХНДІСЕ ім. засл. Проф. Н.С. Бокаріуса був предмет вилучений з численними порушеннями і міг містити не достовірну, або спотворену інформацію, на підставі ст. 86, 89 КПК України, висновок експерта №1605 від 03.03.2015 року та протокол огляду від 15.10.2015 року суд визнає недопустимим доказом.
Згідно обвинувального акту мотив вчинення умисного вбивства, що інкрімінується ОСОБА_10 є користь.
Сутність мотиву полягає у тому, що він завжди пов`язаний з певними спонуканнями, які викликали у особи рішучість вчинити злочин. Мотив - це не просто спонукання до дій, а спонукання усвідомлене, обумовлене бажанням досягнути певної мети.
Отже, мотив злочину можна визначити як усвідомлене спонукання особи, яке викликало у неї рішучість вчинення злочину.
Для встановлення корисного мотиву необхідно з`ясувати які саме матеріальні блага отримав ОСОБА_10 від вчинення злочину.
Так, на думку органів досудового слідства 20.07.2013 року у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_10 , взяв в борг у свого знайомого ОСОБА_12 на власні потреби, грошові кошти у сумі, одна тисяча доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 20.07.2014 року становить 7799,30 грн., під відсотки, у вигляді п`ятсот гривень виплати щомісячно, із умовами виплати боргу до 24.07.014 року. Однак до вище вказаної дати виплатити борг не зміг.
Однак сторона обвинувачення не спростувала показання ОСОБА_10 , що він борг повернув і пояснення потерпілого ОСОБА_11 про відсутність даних про наявність неповернутого боргу у вилученому ноутбуці ОСОБА_12 , прокурором не надано суду письмову розписку про яку вказано у записі ноутбука.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність корисного мотиву у обвинуваченого ОСОБА_10 .
Суду також був наданий висновок експерта № 59-НВт/15 від 01.07.2015 року про дослідженні трупу ОСОБА_12 відповідно до якого «…встановити прижиттєвість та давність створення тілесних ушкоджень не уявляється можливим у зв`язку із вираженою гнилісною деструкцією тканей, як і відповісти на питання про ступінь тяжкості знайдених при дослідженні трупа пошкоджень, положення потерпілого в момент отримання ушкоджень та місця його смерті. Враховуючи вищевикладене, достовірно вказати про причину смерті ОСОБА_12 не уявляється можливим із-за далеко зашедших гнилісних та посмертних змін, однак неможна виключити відкриту черепно-мозкову травму з переломами кісток черепа.»
В ході допиту в суді експерт ОСОБА_35 підтвердив про посмертну можливість отримання травми у вигляді забійної рани та оскольчатого перелому потиличної кістки і що саме ці тілесні ушкодження були причиною смерті ОСОБА_12 це лише припущення.
Крім того, судом, на підставі показань потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_17 встановлено, що ОСОБА_12 хворів цукровим діабетом та був інсулінозалежним.
Приймаючи до уваги відсутність судово-медичних даних про причини смерті ОСОБА_12 , висновок судового-медичного експерта та його показання в суді, а також, що ОСОБА_12 хворів цукровим діабетом та був інсулінозалежним, і не застосування ліків могло привести до смерті останнього, в суду виникають сумніви, що смерть ОСОБА_12 сталася саме в результаті забійних ран на голові, як вважає орган обвинувачення.
Крім того, дослідження трупу ОСОБА_12 , його речей та місця де він був знайдений, не вказують на безпосередній контакт ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , особливості місцевості і показання ОСОБА_18 щодо можливого захоронення трупу ОСОБА_12 унеможливлюють ті обставини які зазначені в обвинуваченні, а тому і причетність ОСОБА_10 до причин його смерті та захоронення .
Із наданих прокурором письмових доказів, суд вбачає, що 13 серпня 2015 року у домоволодінні, де мешкає ОСОБА_10 був проведений обшук. Під час обшуку виявлено та вилучено пістолет ПМР з номером НОМЕР_2 , який був зареєстрований за ОСОБА_12 .
Відповідно до ч.1 ст.236 КПК України, ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.
Судом встановлено, що під час обшуку були присутні слідчий ОСОБА_36 , заступник начальника відділу СУ ОСОБА_37 , заступник начальника відділу УКР ОСОБА_38 , слідчий СУ ОСОБА_39 , оперуповноважений УКР ОСОБА_40 , прокурор відділу прокуратури ОСОБА_41 , оперуповноважений УКР ОСОБА_42 , оперуповноважений УКР ОСОБА_43 та ще два оперуповноважених УКР які не були внесені до протоколу як присутні при обшуку. Під час проведення вказаної слідчої дії план-схеми не складались, фото-,відео фіксація не проводилась. В протоколі обшуку не було зазначено яким саме чином проводився обшук, а тільки були зазначені речі які вилучались.
Свідок ОСОБА_44 , батько обвинуваченого, показав, що група, яка проводила обшук відмовилась від послуг понятих, яких він запропонував сусідів, а привела своїх понятих ОСОБА_45 , та ОСОБА_46 . Від понятих чутно було сильних запах перегару алкоголю, вони були не зовсім адекватні.. Під час проведення обшуку деякі з оперуповноважених вільно пересувалися двором.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_44 , ОСОБА_47 , ОСОБА_38 , ОСОБА_40 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 вказали, що пістолет був вилучений разом з ганчіркою в якій він був знайдений, а слідчий ОСОБА_36 пояснив, що опечатував саме коробку в яку був поміщений пістолет.
Однак, відповідно до висновку експерта №310 від 01.09.15 року, пістолет ПМР з номером НОМЕР_2 надійшов до експертної установи в непрозорому полімерному пакеті, який і був опечатаний біркою слідчого. При відкритті пакету в ньому знаходилась коробка з пістолетом, яка не була опечатана. Ганчірка, вилучена при обшуку, на дослідження не направлялась і матеріали провадження взагалі не містять даних де вона поділась.
Спростувати чи підтвердити зазначені факти могли поняті, але до суду вони доставлені не були. Понятий ОСОБА_45 зі слів прокурора помер, ОСОБА_50 не знайдено за місцем проживання.
Приймаючи до уваги вищевикладене, на підставі ст.ст.86,89 КПК України відомості, які містяться в протоколі обшуку проведеного 13.08.2015 року за адресою АДРЕСА_1 , а відповідно і вилучені речі, суд визнає недопустимими доказами.
Також судом встановлено, що 16 липня 2015 року на підставі постанови процесуального керівника прокурора відділу 04/2/8 ОСОБА_5 слідчим СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_51 було відібрано зразки слини ОСОБА_10 і відповідно складено протокол отримання біологічних зразків для проведення експертизи у ОСОБА_10 .
Суд відмічає, що на цей час всі експертизи по кримінальному провадженню були проведені і об`єктів порівняння з зразками слини ОСОБА_10 не було. Пістолет виробництва України моделі ПМР ХК 019813, який став об`єктом дослідження молекулярно-генетичної експертизи, було вилучено в ході обшуку через три тижня тільки 13 серпня 2015 року.
У висновку експерта №310 від 01.09.15 року з додатками на 10 аркушах НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області зазначено, що при молекулярно-генетичному дослідженні змивів з пістолету виробництва України моделі ПМР НОМЕР_2 виявлені генетичні ознаки клітин з ядрами ( ДНК-профіль) які збігаються з генетичними ознаками зразка ОСОБА_10 .
Об`єктом молекулярно-генетичної експертизи був вищезазначений пістолет виробництва України моделі ПМР ХК 019813.
Об`єктом балістичної експертизи був саме вилучений пістолет моделі ПМР ХК 019813.
01 вересня 2015 року за вих. № 57/3 - начальником сектору НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_53 було направлено слідчому ОСОБА_29 висновок експерта №310 від 01.09.15 року з додатками на 10 аркушах, пакети експертної служби МВС України №№ 2642136, 1591804, в одному з яких знаходиться вилучений пістолет, який був об`єктом експертизи.
28 серпня 2015 року за вих. №2-2286 начальником сектору балістичних експертиз та обліків ВКЕО НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_54 направлено слідчому ОСОБА_29 висновок експерта №350 від 28.08.15 року та об`єкти досліджень.
Таким чином, пістолет виробництва України моделі ПМР НОМЕР_2 був об`єктом балістичної експертизи з 25.08.15 року по 28.08.2015 року, хоча у цей час у цей проміжок часу він знаходився на генетично-молекулярній експертизі (з 17.08.15 р. по 01.09.15 р).
Отже, в період проведення молекулярно-генечичної експертизи з 17.08.15 року по 01.09.15 року, слідчим ОСОБА_29 було отримано вилучений пістолет, який було направлено на балістичну експертизу і тоді ж отримано експертом -балістом.
Відповідно до Наказу № 53/5 від 08.10.98 року Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень одночасне дослідження об`єкта експертиз може проводитись лише при проведенні комплексної експертизи», а відповідно до висновків експерта № №310 від 01.09.15 року та №350 від 28.08.15 року вони не являлись комплексними.
Як зазначено в п. 4.22. вказаного Наказу предмети та документи, що були об`єктами експертного дослідження, підлягають поверненню органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), разом з висновком експертизи або повідомленням про неможливість надання висновку.
Приймаючи до уваги вищевикладене, на підставі ст.ст.86,89 КПК України висновок експерта №310 від 01.09.15 НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області суд визнає недопустимим доказом.
Також на стадії судового слідства стороною обвинувачення були надані носії інформації щодо телефонних з`єднань абонентів ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Крім того, представлені дані радіозв`язку щодо місця знаходження трупу ОСОБА_12 , його автомобіля та телефону ( терміналу). Надана інформація міститься на електронних носіях операторів мобільного зв`язку ПРаТ « МТС Україна», ПРаТ «Київстар», ПРаТ «Астеліт» та довідка з УТЗ ГУМВС України в Харківській області.
Суд, аналізуючи вказану інформацію прийшов до таких висновків:
За встановленими даними станом на жовтень 2014 року ОСОБА_12 користувався номерами мобільних телефонів операторів «МТС Україна» - НОМЕР_3 та «Київстар» - НОМЕР_4 .
Обвинувачений ОСОБА_10 користувався мобільним номером оператора «МТС Україна» - НОМЕР_5 .
Свідок ОСОБА_13 користувався мобільним номером оператора «МТС Україна» - НОМЕР_6 .
Свідок ОСОБА_14 користувався мобільним номером оператора «МТС Україна» - НОМЕР_7 .
В ході судового розгляду ОСОБА_10 надав показання щодо свого пересування та місця знаходження 29.10.2014 року та 30.10.2014року.
Свідки ОСОБА_55 та ОСОБА_14 надали показання щодо свого пересування та частково місця знаходження ОСОБА_10 29.10.2014 року та 30.10. 2014 року.
Порівнюючи надані показання обвинуваченого та свідків з наданою операторами мобільного зв`язку їх телефонних з`єднань суд встановив, що пересування ОСОБА_10 по телефонним з`єднанням відповідає його показанням щодо пересування 29.10.2014 року.
Крім того, за версією сторони обвинувачення ОСОБА_10 29.10.2014 року у невстановленому місці зустрівся з ОСОБА_12 , але суд звертає увагу на те, що коли ОСОБА_12 телефонував в 18.05 годині абоненту з номером НОМЕР_8 в районі заправки «ОККО», що розташована в смт. Коротич на трасі Харків Київ Довжанський, ОСОБА_10 в 18.08 годині, ще знаходився в районі розвилки швидкісної траси Харків Сімферополь та Харків Київ Довжанський.
Відповідно довідки УОТЗ МВС України головного управління МВС України в Харківській області абонентські номери, що належать ОСОБА_12 та ОСОБА_10 з 18.04 годині по 18.12 годині 29 жовтня 2014 року знаходились в зоні дії базової станції яка розташована за адресою пгт. Солоніцевка, Дергачівський район, вул. Світла, 4 (бетонна опора), азимут 200, але це не дає достатніх підстав вважати про їх зустріч.
Обвинувачений пояснює своє місцезнаходження в тому районі тим, що після розмови з продавцями пального, які стоять в посадці на трасі Харків-Сімферополь, він поїхав розвернутися на трасу Харків Київ Довжанський, де зміг це зробити не порушуючи правил ПДР тільки в районі автозаправки «ОККО».
Це дає підстави вважати, що ОСОБА_10 був на своєму автомобілі, а ОСОБА_12 на своєму, тому обвинувачений в період з 18.12 годині до 19.40 годині не міг одночасно керувати двома автомобілями.
Крім того, 30.10.2014 року в 13.07 години та 16.12 години ОСОБА_10 телефонував ОСОБА_12 на телефонний номер НОМЕР_3 ., за версією обвинувачення ОСОБА_10 знав, що ОСОБА_12 вже був мертвий. Однак на думку суду висновки прокурора про ціленаправленість таких дій з боку ОСОБА_10 є припущенням.
Суд констатує, що відповідно до ч 3 ст. 62 Конституції України та п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, обвинувачення не може будуватися на припущеннях, а також на доказах, отриманих незаконним шляхом. Докази повинні визнаватися отриманими незаконним шляхом тоді, коли їх зібрання і закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянства, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, що не передбачені процесуальними нормами.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувачення у вироку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.. 9 Конституції України, ст..17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України та ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Проаналізувавши зазначені нормативні акти, суд вважає, що сторона обвинувачення не надала достатніх належних та допустимих доказів про причетність ОСОБА_10 до умисного вбивства з корисливих мотивів ОСОБА_12 .
Разом з тим, суд встановив, що ОСОБА_10 , 29 жовтня 2014 року до 20.00 години, точніше під час досудового і судового слідства не встановлено, знаходячись на території Нововодолазького району, Харківської області, точне місце в ході досудового і судового слідства не встановлено, незаконно заволодів транспортним засобом ОСОБА_12 , автомобілем «Geely-Emgrand x7», д/н НОМЕР_1 , вартість якого, згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 014/10 від 20 жовтня 2015 року, становить 165 тисяч 650 гривень та з метою його приховання за домовленістю із своїм знайомим ОСОБА_13 , пригнав автомобіль до його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Потім разом із ОСОБА_13 з`їздив до м. Мерефа, Харківського району, Харківської області, а далі в зв`язку із відсутністю вільного місця у дворі ОСОБА_13 , біля 22.00 годин пригнав автомобіль до дядька ОСОБА_13 ОСОБА_14 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , де з дозволу останнього залишив автомобіль, пообіцявши забрати його через деякий час.
Через декілька днів, на початку листопада 2014 року, точна дата під час досудового та судового слідства не встановлена, ОСОБА_10 забрав раніше залишений ним автомобіль «Geely- Emgrand х7», д/н НОМЕР_1 , перегнав та залишив його у лісосмузі біля с. Піски, Валківського району, Харківської області, де в подальшому автомобіль був виявлений працівниками міліції.
Обвинувачений ОСОБА_10 у незаконному заволодінні транспортного засобу винним себе не визнав. Пояснив, що автомобілем «Geely- Emgrand х7», д/н НОМЕР_1 не заволодівав. Свідки його оговорюють.
Незважаючи на заперечення вини, винуватість ОСОБА_10 у незаконному заволодінні автомобіля підтверджується такими доказами.
Даними протоколу огляду місця події від 12 листопада 2014 року, де на узбіччі праворуч від дороги в напрямку з м. Валки, Харківської області до с. Піски, Валківського району Харківськой області на відстані близько 100 м від дороги в глиб лісу по колії з піщаним покриттям виявлено автомобіль «Geely- Emgrand х7», д/н НОМЕР_1 .
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що після його дня народження, яке припадає на 26 жовтня, через кілька днів, точніше дату не пам`ятає, ввечері, було темно, час не пам`ятає, до нього зателефонував ОСОБА_10 , та просив поставити на дворі у ОСОБА_13 якесь авто. ОСОБА_10 приїхав до нього, на автомобілі GEELY EMGRAND, номерних знаків не пам`ятає. ОСОБА_10 пояснив йому, що це його знайомі з Луганська надали машину йому в користування. Приблизно 21.00-22.00 разом вони поїхали до м. Мерефа, де на деякий час розсталися, ОСОБА_13 купував продукти, що робив в цей час обвинувачений він не знає. У зв`язку з тим, що на дворі домоволодіння ОСОБА_13 не було місця, останній запропонував поставити вказане авто на дворі свого дядьки ОСОБА_14 , якому він зателефонував та спросив дозволу на це. Після цього вони поїхали до ОСОБА_14 , який мешкає у с. Бахметівка та залишили GEELY EMGRAND на території домоволодіння останнього. Після того ОСОБА_13 на авто марки «Жигулі», які належать ОСОБА_14 відвіз ОСОБА_10 у Н.Водолагу до магазину «Тамада», де обвинувачений сів у білу «НИВУ» та поїхав, а ОСОБА_13 повернувся у с. Бахметівка до ОСОБА_14 , там і заночував.
Через кілька днів ОСОБА_10 ввечері, було темно, приїхав на «НИВІ» до ОСОБА_13 та запропонував забрати GEELY EMGRAND, сказав, що йому потрібно у м. Харків. Вони разом поїхали до ОСОБА_14 , де ОСОБА_10 заправив GEELY EMGRAND паливом, сів за кермо та поїхав. Деякий час за ним їхав ОСОБА_13 на «НИВІ» ОСОБА_10 , до перехрестя де ОСОБА_13 повернув до себе в с.Вільховатка, а ОСОБА_10 поїхав в сторону м. Валки. Автомобіль «НИВА» ОСОБА_13 поставив перед своїм домоволодінням, ключі віддав своїй бабусі та попросив передати їх ОСОБА_10 , який наступного дня заїхав до бабусі, забрав ключі і машину.
Показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які мешкають АДРЕСА_3 та показали, що в кінці жовтня 2014 року ОСОБА_13 попросив поставити на пару днів машину друга. Приїхали того ж вечора, було темно. Приїхали на машині вдвох, ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , тоді не знали хто це, але зараз знають його. Автомобіль був GEELY EMGRAND, поставили машину у дворі, пояснили, що це авто товариша з Луганська на продажу. Потім ОСОБА_13 на автомобілі ОСОБА_14 «Жигулі» відвіз ОСОБА_10 до Н.Водолаги. Через 3-4 дні, зателефонував ОСОБА_13 та повідомив, що GEELY EMGRAND заберуть ввечері. В той вечір ОСОБА_13 та ОСОБА_10 приїхали на «НИВІ». ОСОБА_56 сів за руль «НИВИ», ОСОБА_10 за кермо GEELY EMGRAND та поїхали, куди, вони не повідомили.
Посилання адвоката ОСОБА_57 на недостовірність показань ОСОБА_13 , що відповідно до наданих трафіків пересувань свідка той не був в м. Мерефа в районі магазина «Посад» (з`єднання від 29 жовтня 2014 року о 20.49), та не надав пояснень, відносно того як він о 22.14 години був зафіксований в районі с. Федорівка Нововодолазького району, а в 22.19 години - в зоні базової станцій за місцем мешкання ОСОБА_14 , спростовуються аналізом інформації про телефонні дзвінки ОСОБА_13 .
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_10 необхідно кваліфікувати відповідно до ч.1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Невизнання ним своєї вини у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення суд оцінює як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Судом проведено аналіз об`єктивної сторони зазначеного злочину, яка полягає у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто це діяння можливе лише в активній поведінці - дії; дія проявляється в отриманні можливості керувати таким транспортним засобом; поведінка винного є незаконною, він не має ані дійсного, ані уявного права на транспортний засіб, заволодіння яким здійснює; заволодіння транспортним засобом здійснюється без чітко вираженого і дійсного волевиявлення власника або законного користувача транспортного засобу. Відповідно до диспозиції вказаної норми спосіб заволодіння не має значення для встановлення об`єктивної сторони.
Закінченим злочин вважається з моменту, коли винний отримав можливість керувати транспортним засобом і здійснювати рух на ньому.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується умислом. Проте мета в законі не конкретизована, чим підкреслюється, що змістом кримінально-правової заборони заволодіння транспортним засобом може будь-яким.
Як особа ОСОБА_10 є осудним, одружений, має двох малолітніх дітей, не судимий, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, за місцем мешкання характеризується посередньо, офіційного працевлаштування не має.
При призначенні покарання судова колегія враховує характер та ступінь суспільної небезпечності злочину, яким є незаконне заволодіння транспортним засобом, вказані дані про особу, обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає наявність двох малолітніх дітей, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, а також відсутність обставин обтяжуючих покарання.
Суд, приймаючи до уваги вищевикладене, вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Однак із урахуванням обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_62 , суд вважає за можливе, застосувати до нього ст.75 КК України та звільнити його від призначеного покарання із випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, а на підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов не заявлявся.
Речовий доказ - автомобіль GEELY EMGRAND державний номерний знак НОМЕР_1 передати потерпілому ОСОБА_11 .
У зв`язку тим, що висновки судових експертиз, вартість яких прокурор просить стягнути з обвинуваченого, судом не покладені в підставу обвинувального вироку, віднести їх вартість на рахунок Державного бюджету України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_10 визнати невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого п.6, ч.2 ст. 115 КК України та виправдати.
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Застосувати до ОСОБА_10 ст.75 КК України, звільнити його від призначеного покарання із випробуванням, встановити іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, на підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 у вигляді цілодобового домашнього арешту з електронним засобом контролю скасувати.
Речові докази по справі:
Автомобіль GEELY EMGRAND державний номерний знак НОМЕР_1 передати потерпілому ОСОБА_11 .
Портативний комп`ютер марки SAMSUNG моделі NP R528-DA08UA залишити у користуванні потерпілого ОСОБА_11 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя

1.Суддя

2.Суддя