УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2305/15-к

19 квітня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль клопотання прокурора Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Костопіль, Рівненської області, місце реєстрації - АДРЕСА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

19.04.2016 року прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні подав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_4 визнаний судом винним у вчиненні в тому числі майнових злочинів, востаннє у відповідності до вироку Костопільского районного суду від 29.05.2015 року за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців 10 днів, на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком 1 рік, вирок набрав законної сили 20.08.2015.

Окрім того, ОСОБА_4 об`єктивно обвинувачується у вчиненні 14.08.2015 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, 24.08.2015 та 05.09.2015 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, 26.09.2015 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України у ході досудового розслідування кримінальних проваджень №0000486 від 14.08.2015, №0000538 від 06.09.2015, №0000579 від 27.09.2015.

Разом з тим, ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, на шлях виправлення не став та знову умисно повторно вчинив майновий злочин.

Так, повторно, в ніч з 17.09.2015 року на 18.09.2015 року, ОСОБА_4 , з метою вчинення крадіжки прибув до господарства ОСОБА_5 , що по АДРЕСА_3 , де через вікно проник до літньої кухні ОСОБА_5 , звідки таємно, з корисливих спонукань, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна здійснив крадіжку електроінструменту, а саме: пилки торцевої марки «Craft-Tec», вартістю 400 гривень, пилки торцевої «Інтерскол», вартістю 350 гривень, шуруповерту «Makita», вартістю 800 гривень, електродрилі «Штурм», вартістю 400 гривень, перфоратора «Eurotex RH-208», вартістю 400 гривень, електроміксера вартістю 350 гривень, машини шліфувальної кутової «Makita», вартістю 800 гривень, які належали ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріального збитку на загальну суму 3450 грн. 00 коп.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.

У зв`язку із викладеним, 25.11.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення майнових злочинів, на шлях виправлення не став та знову 07.11.2015 умисно повторно вчинив майновий злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

А саме, ОСОБА_4 07.11.2015 року в період часу з 05:00 год. по 07:00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до господарства фізичної особи - приватного підприємця ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою АДРЕСА_4 .

Перебуваючи на місці ОСОБА_4 , використовуючи допомогу ОСОБА_7 та невстановленої розслідуванням особи, яким ОСОБА_4 не повідомляв про свої злочинні наміри, та скориставшись обставиною, коли ніхто на його переконання не помічав його дій, шляхом вільного доступу, з корисливих спонукань зайшов на територію подвір`я будинку за вищевказаною адресою звідки умисно, таємно, повторно, викрав чуже майно, належне ОСОБА_6 , а саме 9,20 кг. апельсинів вартістю 37 грн. за кілограм на суму 340,40 грн., 10,50 кг. мандаринів вартістю 35 грн. за кілограм на суму 367,50 грн., 47 упаковок майонезу «Євросмак» торгової марки «Родина», вагою 180 грам кожна, вартістю 7 грн. за одну на суму 329 грн., 23 упаковки майонезу «Домашній» торгової марки «Родина», вагою 380 грам кожна, вартістю 9,50 грн. за одну на суму 218,50 грн., 3 пресерви оселедця вагою 0,5 кг. кожна, вартістю 32 грн. за одну на суму 96 грн., 3 пресерви морської капусти вагою 0,5 кг. кожна, вартістю 13 грн. за одну на суму 39 грн., 3кг. оселедця прямого посолу вартістю 52 грн. за кілограм, на суму 156 грн., пресерви лосося 0,300 кг., вартістю 32 грн., пресерви оселедця 0,300 кг., вартістю 21 грн.

При цьому ОСОБА_4 умисно, таємно, повторно вчинив крадіжку вказаного майна, а саме виносячи майно з подвір`я, переносячи викрадені речі на вулицю при цьому ОСОБА_7 та невстановлена розслідуванням особа допомагали ОСОБА_4 в цьому не усвідомлюючи та не знаючи того, що ОСОБА_4 дане майно викрадає.

Від так, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, а саме виніс майно з подвір`я на вулицю, частину переніс на відстань не менше 500 метрів від господарства потерпілого, щоб в подальшому сховати майно та використати його у власних потребах, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі оскільки факт крадіжки, викрадене майно виявив власник ОСОБА_6 , що перешкодило ОСОБА_4 закінчити злочин.

Отже, своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Окрім того, ОСОБА_4 на даний час об`єктивно підозрюється у вчиненні 22.02.2016 та 07.03.2016 злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000139 від 23.02.2016 року.

Разом з тим, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 об`єктивно обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Санкція ч.3 ст.185 КК України передбачає покарання за вчинення даного кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.

Будучи належним чином повідомленим про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене правопорушення може спробувати переховуватися від суду за для уникнення відповідальності за вчинене, що в свою чергу призведе до невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків та унеможливить подальше проведення судового розгляду у розумні строки.. Крім того, ОСОБА_4 перебуваючи на волі може спробувати вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор повністю підтримав клопотання щодо обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений не заперечував проти обрання стосовно нього такого запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження при розгляді клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши представлені матеріали клопотання суд прийшов до наступного висновку.

Так, відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він по місцю проживання характеризується негативно, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено. Обвинувачений був раніше засуджений за скоєння злочину проти власності, а саме відповідності до вироку Костопільского районного суду від 29.05.2015 року за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.389 КК України. Окрім того, ОСОБА_4 на даний час об`єктивно підозрюється у вчиненні 22.02.2016 та 07.03.2016 злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000139 від 23.02.2016 року.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, яка підтверджується копіями повідомлень про підозру від 07.04.2016 та довів наявність об`єктивного обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачено ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України підтвердженням того є покази свідка ОСОБА_8 , якому ОСОБА_4 продав викрадені речі; висновок експерта №1.3-195/15 від 21.10.2015 згідно якого сліди пальців рук, виявлені на місці злочину належать ОСОБА_4 ; покази свідка ОСОБА_9 , якому ОСОБА_4 демонстрував викрадені речі; покази підозрюваного ОСОБА_4 , який вину у вчинених злочинах визнав та розповів подробиці їх вчинення; покази свідка ОСОБА_7 , який був залучений ОСОБА_4 до вчиненого ним замаху на злочин; покази свідка ОСОБА_10 , яка була свідком того, як ОСОБА_4 викрадав речі; покази потерпілого ОСОБА_6 , який бачив та впізнав ОСОБА_4 , як такого, що викрадав речі

Прокурором також належно обґрунтовано та доведено наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення інших злочинів, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідженими в судовому засіданні документи дають обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а тому необхідним є застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Виходячи із вищезазначених доведених у ході розгляду клопотання обставин, суд, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконується, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, щодо ОСОБА_4 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів прокурор.

При цьому суд враховує також тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , та ту обставину, що за вказаний злочин може бути обрано покарання виключно у вигляді позбавлення волі, підвищену суспільну небезпеку злочину, відсутність сталих соціальних зв`язків обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання.

Враховуючи сукупність досліджених судом доказів, на підставі ст. 183 ч.2 п.4 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні середньої тяжкості злочину, - від двадцять до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючі вищевикладене а також майновий стан обвинуваченого суд приходить до переконання, що заставу слід визначити в розмірі двадцять розмірів мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного та керуючись ст.177, 178, 181, 193, 194, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Костопіль, Рівненської області, місце реєстрації - АДРЕСА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого, запобіжний захід тримання під вартою, з утриманням у Рівненському слідчому ізоляторі управління ДПС України в Рівненській області, строком 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту винесення ухвали, тобто з 15 год. 10 хв. 19 квітня 2016 року.

Строк дії ухвали визначити до 17 червня 2016 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах двадцять розмірів мінімальної заробітної плати, а саме в сумі 27560 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, які можуть бути внесені як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок Костопільського районного суду.

Покласти на обвинуваченого у разі внесення застави обов`язки передбачені пунктами 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 17 червня 2016 року.

Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю що, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1