Справа № 152/1166/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2016 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
секретар судового

засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023,

по обвинуваченню: громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Незавертайлівки Слободзейського району Придністровської Молдавської республіки, жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 16 листопада 2004 року Київським районним судом м. Одеси за частинами 2, 3 статті 186 Кримінального кодексу України (далі - КК України) до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць; 24 грудня 2009 року Київським районним судом м. Одеси за частиною 2 статті 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; 10 липня 2015 року Ладижинським міським судом Вінницької області за частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; 12 липня 2016 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за частиною 3 статті 185, статтею 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці,

- у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,

учасники кримінального
провадження:
сторона обвинувачення:
прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту:
обвинувачений ОСОБА_3 ,
інші учасники:
потерпіла ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , маючи не зняту та непогашену судимість, зокрема за вчинення злочину, передбаченого статтею 185 КК України, 19 січня 2016 року, біля 2 години, з метою вчинення крадіжки, умисно, таємно, повторно, шляхом розбиття скла та вибивання віконної решітки, проник у середину магазину «Промтовари», належного ОСОБА_5 , розташованого у АДРЕСА_2 , звідки викрав кошти в сумі 4000 грн; мильниці в кількості 5 штук, вартістю по 5 грн на загальну суму 25 грн; шампунь «Нівея» в кількості 10 штук, вартістю по 25 грн на загальну суму 250 грн; 10 пар рукавиць із синтетичної матерії, вартістю по 7,50 грн на загальну суму 75 грн; 10 пар прорезинених рукавиць, вартістю по 12,50 грн на загальну суму 125 грн; памперси в кількості 20 штук, вартістю по 3,50 грн на загальну суму 70 грн; 3 комплекти постільної білизни, вартістю по 400 грн на загальну суму 1200 грн; картки поповнення рахунку на 50 грн мобільного оператора «Київстар» у кількості 22 штуки, вартістю по 56 грн кожна на загальну суму 1232 грн; картки поповнення рахунку на 100 грн мобільного оператора «Київстар» у кількості 3 штуки, вартістю по 108 грн кожна на загальну суму 324 грн; картки поповнення рахунку на 40 грн мобільного оператора «МТС» у кількості 6 штук, вартістю по 46 грн кожна на загальну суму 276 грн; картки поповнення рахунку на 50 грн мобільного оператора «Лайф» у кількості 4 штуки, вартістю по 56 грн кожна на загальну суму 224 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 7801 грн.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, зокрема, що 18 січня 2016 року, біля 20 години він приїхав з м. Вінниці до с. Джурин у гості, до особи, ім`я якої він не бажає називати. Не заставши цю особу дома, він, приблизно о 1 годині 19 січня 2016 року пішов назад на автобусну зупинку. Неподалік зупинки ОСОБА_3 побачив магазин і, підійшовши до нього, видавив із віконної рами скло та вибив решітку, після чого ОСОБА_3 проник усередину магазину, звідки почав виносити та складати у спортивну сумку, залишену ним за магазином, викрадені у магазині речі, перелік яких наведений у обвинувальному акті. Окрім того, із магазину він також викрав 4000 грн та картки поповнення рахунку мобільних операторів «Київстар», «МТС» та «Лайф». При цьому, речі, які він складав у сумку, він не встиг забрати, оскільки, почувши, що хтось наближається до магазину, ОСОБА_3 утік, залишивши сумку з викраденими речами за магазином, натомість викрадені кошти він витратив на власні потреби, а картки поповнення рахунку загубив. Про вчинене він шкодує.

Ураховуючи те, що обвинувачений, прокурор та потерпіла у судовому засіданні не оспорюють усі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд цього провадження щодо усіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших обставин у кримінальному провадженні, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу та стосуються речових доказів.
Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, поєднану з проникненням у приміщення, вчинену повторно, а тому кваліфікує його дії за частиною 3 статті 185 КК України.

Суд, відповідно до статті 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, раніше не одноразово судимий.

Обставинами, пом`якшуючими покарання ОСОБА_3 , є щире каяття, обставин, обтяжуючих його покарання, судом не установлено.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_3 статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 3 статті 185 КК України.

При цьому суд враховує, що злочин за цим вироком ОСОБА_3 вчинив до ухвалення вироку Тростянецьким районним судом Вінницької області від 12 липня 2016 року, яким його засуджено за частиною 3 статті 185 КК України до покарання у виді 4 років і 3 місяців позбавлення волі.
Отже, на підставі статті 70 КК України, до покарання ОСОБА_3 за цим вироком слід частково приєднати покарання за вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 12 липня 2016 року.
Призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених частиною 2 статті 50 КК України цілей покарання.

Окрім того, із вироку Тростянецького районного суду Вінницької області від 12 липня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 22 вересня 2016 року вбачається, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 10 березня 2016 року по 22 вересня 2016 року на підставі частини 5 статті 72 КК України зараховано з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а строк відбування покарання за зазначеним вище вироком ухвалено рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 , тобто з 21 лютого 2016 року.
Цивільний позов не заявлено, процесуальних витрат у провадженні немає.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Клопотань про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжних заходів не заявлялось, підстав для цього судом не установлено.

Керуючись частиною 3 статті 349, статтями 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців.

Відповідно до статті 70 КК України, до покарання за цим вироком приєднати частину покарання за вироком Тростянецького районного суду Вінницької області від 12 липня 2016 року, і остаточно ОСОБА_3 до відбування призначити покарання у виді чотирьох років та шести місяців позбавлення волі.

На підставі частини 5 статті 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з 10 березня 2016 року по 22 вересня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування ОСОБА_3 покарання обчислювати з дня його затримання, тобто з 21 лютого 2016 року.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 до набрання цим вироком законної сили не застосовувати.

Речові докази: спортивну сумку чорного кольору, плоскогубці та кухонний ніж знищити.

Згідно зі статтями 392-395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Згідно зі статтею 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1