Справа № 191/1742/16-к
Провадження № 1-в/191/1259/16
У Х В А Л А
іменем України
28 квітня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора- ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року та про умовно-дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» та умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році» та умовно-дострокове звільнення.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання засудженого заперечував.

Представник адміністрації СВК-94 в судовому засіданні просив вирішити клопотання засудженого на розсуд суду .

Суд, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши засудженого, прокурора, представника адміністрації СВК-94, встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується Законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.

Вироком Краматорського міськрайонного суду Донецької області віл 13.02.2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 5 років 9 місяців позбавлення волі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 23.12.2015 року вирок Краматорського міськрайонного суду Донецької області віл 13.02.2015 року відмінено та ОСОБА_5 засуджено до ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 01.02.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строку відсування покарання строк попереднього ув`язнення з 14.08.2014 року по 26.04.2015 року. Початок строку 14.08.2014 року, кінець 02.09.2017 року.

Крім того, ОСОБА_5 вироком 24.12.2009 року судимий за ч.1 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Отже, ОСОБА_5 має більше двох судимостей за вчинення тяжких умисних злочинів, що унеможливлює застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» згідно п.«в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Стосовно застосування умовно-дострокового звільнення, суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника адміністрації СВК-94, з урахуванням думки прокурора, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд зазначає, що висновок про можливість застосування засудженому умовно-дострокового звільнення повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання за тяжкий злочин, характеризується посередньо, не працевлаштований, бажання працевлаштуватись не висловлює, до майна установи ставиться недбайливо, безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи, провину у скоєному визнає частково з метою отримання поблажливого ставлення..

Проаналізувавши матеріали справи, суд находить, що засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, його поведінка не є сумлінною, а також з урахуванням того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування ст..81 КК України задоволенню не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, ст..4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст.ст.8-10 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року та про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1