Справа №490/1850/16-к 05.04.2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_4 та в його інтересах захисників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 25 березня 2016 року, якою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тбілісі, Грузія, громадянина України, звільненого 02.03.2016 року з посади командира взводу роти охорони об`єктів батальйону поліції охорони Головного управління національної поліції у Миколаївській області, маючого спеціальне звання старший лейтенант поліції, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.3 КК України,
- продовжено строк тримання під вартою до 25 травня 2016 року,
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
представників потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15
ВСТАНОВИВ:
Провадження № 11-сс/784/123/16 Слідчий суддя: ОСОБА_16
Категорія: прод. запобіжн. заходу Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .. Водночас, в апеляції захисник також ставить питання про можливість обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 також просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.
2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_4 посилається на те, що при продовженні йому строку тримання під вартою слідчий суддя не врахував позитивні дані про його особу, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, постійно проживав з неповнолітньою сестрою та матір`ю та перебуває в цивільному шлюбі і дружина його вагітна. Вказує, що враховані слідчим суддею ризики, а саме те, що він може незаконно впливати на свідків, експертів, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин правопорушення або переховуватись від органів досудового слідства, в тому числі за кордоном, являються безпідставними та матеріалами провадження не підтверджуються.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_5 посилається на те, що рішення суду є необгрунованим та прийнято з порушенням норм кримінального процесуального закону. Вказує, що при продовженні запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя безпідставно, в порушення вимог ст.184 КПК України задовольнив клопотання прокурора, який не зазначив нові ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою, окрім тих, що були заявлені раніше. Зазначає, що тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та можливе покарання самі по собі не є підставами для обрання саме такого виду запобіжного заходу та його продовження. Посилається на те, що ОСОБА_4 на час ДТП не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, свою вину визнав та щиро розкаявся у скоєному, сприяє слідству, що слідчим суддею не було взято до уваги. Також зазначає, що висновки слідчого судді про те, що підозрюваний може впливати на потерпілих, свідків та експертів в зв`язку з службою діяльністю, є безпідставними і матеріалами провадження не підтверджуються. Посилається й на те, що слідчий суддя при розгляді клопотання не дотримався вимог ст. 193 КПК України та розглянув його за участю осіб, які не передбачені законом. Крім того, вказує на необґрунтованість ризику того, що підозрюваний може переховуватись від слідства шляхом виїзду за межі державного кордону. Також вказує, що слідчий суддя не взяв до уваги можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
В обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 також посилається на те, що ризики, вказані слідчим суддею, матеріалами провадження не підтверджуються, оскільки підозрюваний не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування і суду та впливати на потерпілих, свідків, експертів. Вказує, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора, не врахував те, що ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав й тяжкість злочину не є підставою для обрання та продовження зазначеного запобіжного заходу. В той же час зазначає, що підозра ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення є необґрунтованою, так як не доведено порушення ним п.12.3 Правил дорожнього руху України і не встановлено момент виникнення небезпеки для руху автомобіля. Посилається й на те, що вказаний в ухвалі слідчим суддею та прокурором в клопотанні перелік слідчих дій, які необхідно виконати для завершення досудового розслідування, викладено безпідставно. Зазначає, що слідчим суддею не було взято до уваги те, що підозрюваний в скоєному щиро розкаявся, характеризується позитивно, має місці соціальні зв`язки, раніше не судимий, а тому можливо обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
3. Встановлені слідчим суддею обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що 28.02.2016 року, близько 06 год. ранку, перебуваючи за кермом автомобіля «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по проспекту Центральному в м.Миколаєві, неподалік від будинку № 39, грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б»,12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого не впорався з керуванням свого транспортного засобу та допустив контактування з вантажним фургоном-малотоннажним автомобілем «ГАЗ», державний номер НОМЕР_2 .
Внаслідок ДТП пасажири автомобіля «БМВ», яким керував ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці.
Вказані дії підозрюваного стороною обвинувачення кваліфіковані за ст.286 ч.3 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху України, що спричинило смерть кількох осіб.
29.02.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.3 КК України.
01.03.2016 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.04.2016 року.
24.03.2016 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.
Прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 . Мотивуючи необхідність продовження строку тримання під вартою, прокурор вказав на те, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо, так як необхідно виконати ряд процесуальних дій, а заявлені раніше ризики, зокрема його можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в даний час не зменшились.
Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення та послався на наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, оскільки він може переховуватись від органів слідства, так як протягом тривалого часу працював на різних посадах в органах внутрішніх справ та поліції і є обізнаним про порядок здійснення заходів щодо розшуку осіб, які ухиляються від явки до правоохоронних органів, має родичів за кордоном в Російській Федерації та може впливати на потерпілих, свідків та експертів.
4. Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_4 на підтримку доводів апеляційних скарг, пояснення потерпілих та їх представників, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг; думку прокурора, який також просив залишити апеляційні скарги захисників та підозрюваного без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін; вивчивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку передбаченому КПК України.
Згідно з вимогами ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання прокурора вказані вимоги закону слідчим суддею були дотримані.
Так, слідчий суддя правильно врахував, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, що підтверджується даними протоколу огляду місця ДТП від 28.02.2016 року та доданої до нього схеми, показаннями підозрюваного ОСОБА_4 , який не заперечував, що перебував за кермом автомобіля та скоїв ДТП, в якому загинуло четверо пасажирів його автомобіля; показаннями свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .
Посилання захисника ОСОБА_6 на те, що підозра ОСОБА_4 у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення є необґрунтованою, так як стороною обвинувачення не доведено порушення ним п.12.3 Правил дорожнього руху України і не встановлено момент виникнення небезпеки для руху автомобіля, являються неспроможними.
Підозра ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.3 КК України ґрунтується на інших об`єктивних доказах, правильно врахованих слідчим суддею, а доводи захисника в цій частині стосуються доведеності обвинувачення, що в даному провадженні не розглядається.
Що стосується доводів апелянтів про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, то вони також є неспроможними.
Ризики, за наявності яких підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшилися.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 отримав вищу спеціальну освіту в учбовому закладі системи МВС, вивчав дисципліну оперативно-розшукова діяльність, працював на різних посадах в органах внутрішніх справ та поліції. Оскільки він є обізнаним про порядок здійснення заходів щодо розшуку осіб, які ухиляються від явки до правоохоронних органів, то отримані ним навички можуть допомогти переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 має родичів за кордоном, які проживають в Російській Федерації. Вказані обставини підтверджені свідками ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , на які послався слідчий суддя та які були досліджені судом апеляційної інстанції. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є вагомим і стороною обвинувачення доведений.
Крім того, один з потерпілих ОСОБА_17 є його близьким товаришем, а свідок ОСОБА_24 , який опинився відразу після ДТП на місці пригоди та допомагав ОСОБА_4 його знайомим, що дає можливість впливу на них.
Слідчий суддя також правильно врахував, що можливість впливу на хід досудового розслідування підтверджується певними діями ОСОБА_4 після вчинення кримінального правопорушення. Після ДТП, перебуваючи під вартою в медичному закладі, ОСОБА_4 здійснював телефонні дзвінки своєму знайомому ОСОБА_27 , який є працівником правоохоронних органів, щодо можливості уникнення кримінальної відповідальності. Дані обставини свідок ОСОБА_27 підтвердив в ході досудового розслідування й сумнівів щодо їх достовірності не вбачається. Обставини спілкування з вказаним свідком не заперечуються й самим ОСОБА_4 , який пояснює такі свої дії бажанням допомогти потерпілим, а не уникнути відповідальності.
Те, що ОСОБА_4 02.03.2016 року звільнений з займаної посади не впливає на зменшення заявлених ризиків.
Таким чином, з урахуванням вказаних обставин в їх сукупності, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про те, що ризики можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового слідства і суду та продовження можливості підозрюваного впливати на потерпілих та свідків, експертів у вказаному кримінальному провадженні, не зменшилися.
Як слідує з наданих матеріалів, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 25.05.2016 року.
З клопотання прокурора вбачається, що у кримінальному провадженні необхідно провести ряд процесуальних дій зі свідками, отримати висновки вже проведених експертиз (судово-медичних експертиз трупів та щодо тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_4 ), висновки експертиз технічного стану транспортних засобів, висновок трасологічної експертизи) та призначити та провезти автотехнічну експертизу з дослідження обставин ДТП, при необхідності провести слідчий експеримент, провести ряд слідчих дій з мобільним телефоном підозрюваного, виконати вимоги ст. 290 КПК України та скласти обвинувальний акт.
З урахуванням наведеного, посилання захисника ОСОБА_6 на те, що вказаний прокурором перелік слідчих дій, на який послався слідчий суддя, викладено безпідставно, являються неспроможними.
Стороною захисту надано довідку про знаходження ОСОБА_26 співмешканки ОСОБА_4 в стані вагітності. Однак, зазначена обставина і те, що ОСОБА_4 характеризується позитивно, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, з урахуванням вказаних ризиків, які переважають над вказаними обставинами, не дає підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, про що просять апелянти.
Посилання захисника ОСОБА_5 на порушення слідчим суддею процесуальних норм при розгляді клопотання прокурора, зокрема вимог ст.193 КПК України, є безпідставними, оскільки діючим КПК не забороняється присутність в судовому засіданні слідчого, потерпілих, їх представників та висловлювання думки останніх по суті клопотання. Крім того, проти присутності в судових засіданнях вказаних осіб не заперечував і сам підозрюваний ОСОБА_4 , тобто не вбачав в цьому порушення своїх процесуальних прав.
При цьому інших процесуальних порушень, які б вказували на необхідність скасування прийнятого слідчим суддею рішення, колегія суддів не вбачає.
Враховуючи викладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді про продовження тримання підозрюваного під вартою і обрання ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_4 та в його інтересах захисників ОСОБА_5 і ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 березня 2016 року, якою ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 25 травня 2016 року, без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3