Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/9323/15-к
Провадження № 1-кп/490/246/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2016 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, не є одруженим, дітей не має, здобув середню освіту, проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, -
В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
20 вересня 2013 року між ОСОБА_4 та Міністерством оборони України був укладений контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України, відповідно до умов якого він зобов`язався належним чином проходити військову службу у Збройних Силах України.

Наказом командира НОМЕР_2 окремої аеромобільної бригади (нині - військова частина НОМЕР_1 ) № 154-пм від 18 грудня 2013 року він був призначений на посаду старшого стрільця-регулювальника комендантського взводу.

13 лютого 2014 року йому було присвоєне військове звання "старший солдат".

З 18 березня 2014 року /з набранням чинності Указу виконуючого обов`язки Президента України № 303/2014 "Про часткову мобілізацію"/ на Україні настав особливий період.

7 квітня 2015 року ОСОБА_4 відповідно до наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 81-РС від він був увільнений з посади старшого стрільця-регулювальника комендантського взводу та призначений на посаду у військовій частині НОМЕР_3 .

10 квітня 2015 року вимоги цього наказу були доведені до відома ОСОБА_4 .

Проте, 14 квітня 2015 року ОСОБА_4 на місце збору для відправки до нового місця служби не з`явився, та був відсутній у місці служби без поважних причин до 15:00 години 9 вересня 2015 року.

Позиції сторін.
Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину за вказаних вище обставин фактично визнав та просив не обирати відносно його суворе покарання.
Прокурор під час судового розгляду справи вважав вину обвинуваченого доведеною, його дії - кваліфікованими належним чином, та просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину за вказаних вище обставин підтверджується наступними зібраним під час судового слідства та дослідженими у суді доказами.

1.......З залученої до матеріалів кримінального провадження копії контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 20 вересня 2013 року вбачається, що 20 вересня 2013 року між ОСОБА_4 та Міністерством оборони України був укладений контракт, відповідно до умов якого обвинувачений, будучи ознайомленим із законами та іншими нормативно-правовими актами України, які регулюють порядок проходження військової служби, добровільно взяв на себе зобов`язання протягом трьох років проходити належним чином військову службу у Збройних Силах України.

З залученого до матеріалів кримінального провадження витягу з наказу командира НОМЕР_2 окремої аеромобільної бригади від 18 грудня 2013 року та витягу з послужного списку ОСОБА_4 вбачається, що з 18 грудня 2013 року він обіймав посаду старшого стрільця-регулювальника комендантського взводу у цій частині.

З залученого до матеріалів кримінального провадження витягу з військового квитка ОСОБА_4 вбачається, що 13 лютого 2014 року обвинуваченому було присвоєне чергове військове звання "старший солдат".

2...... 17 березня 2014 року виконуючим обов`язки президента України був виданий указ № 303/2014 "Про часткову мобілізацію", що набув чинності 18 березня 2014 року.

До теперішнього часу час мобілізації в Україні не завершений.

Період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій відповідно до абзацу 11 статті 1 Закону України "Про оборону України", абзацу 5 статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" є особливим періодом.

Отже, з 18 березня 2014 року та до теперішнього часу на Україні триває особливий період.

3......З залученої до матеріалів кримінального провадження копії телеграми на ім`я командирів відповідних частин вбачається, що відповідно до наказу першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 81-РС від 7 квітня 2015 року ОСОБА_4 був увільнений з вказаної посади та призначений на посаду у військовій частині НОМЕР_3 .

З позначок на цій телеграмі вбачається, що 10 квітня 2015 року вимоги цього наказу до обвинуваченого були доведені, та він у письмовій формі виконувати наказ відмовився.

Обвинувачений під час судового розгляду підтвердив, що дійсно, отримавши 10 квітня 2014 року наказ відбути для проходження служби до військової частини НОМЕР_3 , виконувати його та їхати до вказаної частини він відмовився.

Під час судового розгляду справи таку відмову обвинувачений пояснював тим, що до військової частини НОМЕР_3 доправляли осіб, які неналежно виконують свої службові обов`язки. Він же на час отримання наказу тричі перебував в зоні проведення антитерористичної операції, виконував свої обов`язки гідно. Під час останньої поїздки він дійсно через сімейні обставини допустився одного порушення дисципліни. але його доправлення до іншої частини вважав вкрай не справедливим та образливим для себе.

Ці покази обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження підтвердив свідок ОСОБА_6 який вказував, що є командиром ОСОБА_4 , знає, що дійсно 10 квітня 2014 року до відома обвинуваченого був доведений наказ про його переведення до іншої частини, та той від виконання наказу відмовився. При цьому ОСОБА_4 було роз`яснено про необхідність виконання наказу командира, та наданий час подумати.

4......Матеріали справи свідчать, та сторони не заперечують того, що вказаний наказ обвинувачений фактично не виконав, у пункт збору для відправки до військової частини НОМЕР_3 , так само, як й у розташування вказаної частини не з`явився.

Таке підтверджується, зокрема, показами самого обвинуваченого, показами свідка ОСОБА_6 , а також рапортом ОСОБА_6 на ім`я командира частини від 15 квітня 2015 року.

Своє нез`явлення до військової частини обвинувачений у суді пояснював небажанням виконувати наказ командира про переведення до іншої частини, та таке узгоджується з наведеними вище доказами та матеріалами справи не спростовується.

5......Факт відсутності обвинуваченого за місцем проходження служби, окрім показів самого обвинуваченого та свідка ОСОБА_6 , підтверджується також залученими до справи актом службового розслідування та доданими до його матеріалами.

6......З залученого до матеріалів кримінального провадження припису № 7-2/9097 вих-15 від 9 серпня 2015 року вбачається, що ОСОБА_4 повернувся до місця проходження служби 9 вересня 2015 року о 15:00 години

Аналізуючи наведені вище докази, суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України (в редакції від 12 лютого 2015 року) - як нез`явлення військовослужбовця військової служби за контрактом вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Як обставини, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує його каяття у вчиненні злочину, сприяння розкриттю злочину, його першу судимість.

Обставини, що відповідно до статті 67 КК України обтяжують його покарання, під час досудового розслідування не встановлені, через що суд вважає такі обставини відсутніми.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також особу винного.

Щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину суд відзначає, що вчинення злочину ОСОБА_4 , відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України є тяжким.

Щодо особи винного суд відзначає, що ОСОБА_4 за на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є придатним для проходження військової служби.

Суд враховує також, що за місцем проходження служби він характеризується посередньо, проте своїм безпосереднім командиром ОСОБА_6 у суді - в цілому позитивно, неодноразово брав участь у захисті батьківщини в зоні проведення антитерористичної операції, є учасником бойових дій.

За такого суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції частина 4 статті 407 Кримінального Кодексу України.

При цьому враховуючи наведені вище обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також його попереднє ставлення до служби, суд вважає, що його виправлення та перевиховання є можливим без застосування до його покарання за умови належного контролю за його поведінкою з боку командування військової частини, через що вважає за можливе на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України (в редакції від 12 лютого 2015 року) та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_7 .

16.02.2016