Справа № 303/1359/16-к
Провадження № 1-кп/303/190/16
ряд. стат. звіту № 2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2015 року за № 0000032, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з початковою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:
12 листопада 2015 року близько 12 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на автобусній зупинці біля ринку «Гід» по вул. Матросова в м.Мукачево, в ході сварки, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс потерпілому ОСОБА_7 один удар стиснутою в кулак долонею правої руки в область обличчя, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді травматичного набряку нижньої губи на рівні передніх зубів та крововиливу і саднини на його фоні, які згідно висновку судово-медичного експерта за № 970/2015 від 13.11.2015 року відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, як такі, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я і стійку втрату працездатності.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав повністю та пояснив, що 12.11.2015 року біля обіду його мати зателефонувала батькові і повідомила, що треба терміново їхали в лікарню, так як там хвора їх дитина, була потрібна негайна операція. Він з батьком підійшли до автобусної зупинки біля ринку «Гід» і хотіли замовити таксі, щоб якнайшвидше поїхати в лікарню. Підійшовши до знайомого таксиста вони попросили його відвести їх безкоштовно, обіцяли розрахуватися пізніше. В той час потерпілий знаходився поруч, почувши їх розмову з таксистом сказав, що «тепер циганів будемо безкоштовно возити». Він йому відповів, щоб помовчав і не вмішувався не в свою справу, на що потерпілий почав підходити до нього. Будучи і без того в тривожному стані через хворобу брата він подумав, що потерпілий підходить до нього з наміром його вдарити, тому першим наніс удар, тобто вдарив кулаком правої руки в обличчя потерпілого. Удар був не сильний, потерпілий не падав, ніяких слідів удару не було.
Про вчинене дуже жаліє, просить вибачення в потерпілого за свою поведінку, в той час він був дуже в тривожному стані, сильно переживав за свого брата, тому і вчинив таке порушення.
Цивільний позов не визнає, оскільки в нього немає коштів, його сім`я дуже у важкому матеріальному становищі, потрібна операція його дідусеві, також необхідно робити операцію і лікувати дитину, тому він не має можливості виплатити потерпілому моральну шкоду.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 12.11.2015 року біля обіду він знаходився на автобусній зупинці біля ринку «Гід» і бачив, як обвинувачений з кількома особами підійшли до таксиста. Що вони говорили, добре не чув, але подумав, що вони просять таксиста відвезти їх дешевше. На це він вирішив дошкулити таксисту і казав йому, щоб відвіз їх за 15 гривень. Це сильно обурило обвинуваченого, який почав кричати в його адресу, виражався нецензурними словами. Він почав підходити до обвинуваченого ближче, але той раптом наніс йому удар кулаком руки в область обличчя. Після нанесеного удару він зразу звідти пішов.
Оскільки факт висловлювання в його адресу та факт нанесення удару мав місце на очах у багатьох його знайомих, це дуже його принизило. Після того обвинувачений не вчиняв ніяких дій, які б вказували на визнання ним своєї провини, не просив вибачення, тому він вважає, що цим самим йому було завдано моральну шкоду, яку оцінює в 5 тисяч гривень. Визначаючи розмір моральної шкоди він виходив з аналізу аналогічних справ, з якими ознайомився через мережу Інтернет. Фактично вважає, що моральна шкода завдана йому в значно більшому розмірі, але вирішив зупинитися на сумі в 5000 гривень та не заперечуватиме, якщо ця сума буде зменшена судом.
Оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, обставини вчинення правопорушення визнаються обвинуваченим і потерпілим, ніким не оспорюються, сторони просять не досліджувати всі обставини справи, обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.
У відповідності до ст.349 КПК України, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В зв`язку з цим суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, оскільки всі ці обставини ним визнаються, ніким не оспорюються, а обмежився тільки допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням письмових документів, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, тобто умисному легкому тілесному ушкодженні, в судовому засіданні доведена в повному обсязі.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, зокрема про те, що вчинений ним злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, він характеризується позитивно, злочин вчинив вперше, розкаявся у вчиненому та попросив вибачення в потерпілого.
Також суд враховує, що обвинувачений ніде не працює, перебуває у важкому матеріальному становищі.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, до нього слід застосувати покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.125 КК України.
Потерпілим ОСОБА_7 заявлено до обвинуваченого ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, на суму 5000 гривень. Як вказує потерпілий у позові та в судовому засіданні, завдана моральна шкода полягає в тому, що обвинувачений принизив його гідність на очах у знайомих, образив його, йому було спричинено моральні страждання, що призвело до втрати сну та здатності до звичайної життєдіяльності, а також через численні виклики до слідчих органів. На підтвердження вказаних у позові фактів ніяких доказів надати не може.
Заслухавши покази потерпілого та обвинуваченого, розглянувши матеріали позовної заяви та оцінивши докази, якими потерпілий підтверджує обставини, на які посилається, суд приходить до висновку, що його позов підлягає до часткового задоволення.
Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 завдана моральна шкода. Така шкода полягає у тому, що внаслідок застосування відносно потерпілого фізичного насильства він зазнав фізичних страждань, йому були спричинені легкі тілесні ушкодження. Діями обвинуваченого було принижено його честь та гідність.
При вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд також виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.
Зокрема, суд враховує важкий матеріальний стан обвинуваченого, хворобу його меншого брата та дідуся, що не заперечується сторонами в судовому засіданні.
Також суд враховує, що ряд обставин, вказаних потерпілим в позовній заяві, не підтверджені жодними доказами, а тому не можуть бути прийнятими до уваги. Зокрема не доведеними є факти щодо погіршення фізичного стану потерпілого, загострення в нього гіпертонічної хвороби, порушення режиму сна, а тому ці факти не враховуються судом при визначенні розміру завданої потерпілому моральної шкоди.
В зв`язку з цим суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого на його користь моральної шкоди, а саме стягнення з нього шкоди в сумі 1000 гривень.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. 94, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
Цивільний позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 1000 (тисячу) гривень моральної шкоди, в іншій частині позову відмовити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_1