справа № 208/472/16-к
№ провадження 1-кп/208/252/16
ВИРОК
Іменем України
22 березня 2016 р. м. Дніпродзержинськ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпродзержинська, українки, громадянки України, не працюючої, розлученої, маючої професійно технічну освіту, маючої на утриманні неповнолітніх дітей, раніше судимої:
-19.02.2003 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим терміном 1 рік;
-28.04.2005 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим терміном 2 роки;
-14.05.2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;
-14.05.2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75,76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік.
-20.08.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.1 п. «В» ЗУ «Про амністію» від 08.12.2014 року звільнена від відбуття покарання в залі судового засідання.
-17.03.2015 року Заводським районним с удом м. Дніпродзержинська до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки.
-20.01.2016 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська за ч. 2 ст.185, 71 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
Обвинувачена ОСОБА_5 , будучи раніше судимою за вчинення злочину проти власності, судимість за який у встановленому законом порядку не знята і не погашена, повторно 16.12.2015р. в ранковий час доби, знаходилась в автомобілі «Deo Lanos» д/з НОМЕР_1 , який рухався по вулиці Ніколенко у місті Дніпродзержинську, під керуванням потерпілого ОСОБА_7 та після зупинки біля будинку № 10, реалізовуючи раптово виниклий прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що потерпілий вийшов з машини, переконашись, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала майно, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: чоловічу демісезонну куртку чорного кольору «Best Fashion», вартістю 270,00 грн, розпорядившись нею на власний розсуд.
Повторно, 14.01.2016 в обідній час доби, обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи разом із раніше незнайомим потерпілим ОСОБА_8 в сауні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ., побачивши як він поклав мобільний телефон «Samsung» до кишені власної куртки, реалізовуючи раптово виниклий прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вона, переконашись, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала мобільний телефон Samsung Galaxy Grand Prime SM-G530Н» (вартістю 3239,10) та покинула місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Обвинувачена ОСОБА_5 свою провину в таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, при вищезазначених обставинах, визнала повністю та суду пояснила, що дійсно 16.12.2015р. в ранковий час доби, знаходилась в автомобілі «Deo Lanos» та скориставшись відсутністю водія, потерпілого ОСОБА_7 , викрала куртку, яка знаходилась на задньому сидінні,вдягнула на себе, після чого покинула авто та зникла. Також пояснила, що 14.01.2016 в обідній час доби її запросили розпити спиртні напої, на що вона погодилась та вийняла з карману у потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон «Samsung», яким розпорядилась на власний розсуд.
Віповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і їх позиція з цього приводу є добровільною та істиною, а також учасникам судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Допитавши обвинувачену, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що обвинувачена ОСОБА_5 , винна у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - у таємному викраданні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини,які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатньо для її виправлення та попередження нових злочинів.
Судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, та дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 : - яка не відбувши покарання, вчинила новий злочин; а також обставини, що пом`якшують покарання до яких суд відносить: визнання обвинуваченою своєї провини та щире розкаяння, має двох неповнолітніх дітей, сприяла розкриттю злочину; і відсутність обставин, що обтяжують покарання.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 та попередження скоєння нею нових злочинів, неможливо без ізоляції її від суспільства. шляхом призначення покарання у вигляді позбавлення волі, передбачене в санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
Крім того, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 17.03.2015 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 2 ст. 185, КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на два роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнена з випробувальним терміном два роки. Нові злочини ОСОБА_5 вчинила 16.12.2015 року та 14.01.2016 року не відбувши покарання за попереднім вироком, давність виконання якого не сплинула.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-374 КПК України суд, -
ОСОБА_5 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, покаранням за даним вироком суду поглинути не відбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_5 вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.01.2016 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки та один місяць.
Цивільний позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_5 завдану майнову шкоду у сумі 3239 (три тисячі двісті тридцять дев`ять) гривень 10 (десять) копійок та моральну шкоду у сумі 200 ( двісті ) гривень, а всього 3439 (три тисячі чотириста тридцять девять) гривень 10 (десять) копійок на користь потерпілого ОСОБА_8 .
Термін покарання засудженій ОСОБА_5 відраховувати після набрання вироком законної сили з моменту її фактичного затримання.
Речові докази: дві сім карточки оператора «Київстар» - залишити у потерпілого ОСОБА_8 , куртку чорного кольору «Best Fashion», розміру 5 ХL, яка знаходиться в камері схову Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУ НП України в Дніпропетровської області повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1