1-кп/381/215/16
381/2952/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року м.Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Фастові кримінальне провадження №0001477 від 03.07.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дідівщина Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, що надійшло до суду з угодою про примирення ,

встановив:

02.07.2016 року приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де раніше спільно проживав із ОСОБА_6 , у великій кімнаті будинку помітив два мобільні тефони, а саме: мобільний телефон «Samsung GT-E1150» розкладний, червоного кольору, вартістю 180 гривень, а також мобільний телефон «Lenovo А369і», сенсорний, чорного кольору, вартістю 600 гривень. В цей час у нього виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

Надалі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, достовірно впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, викрав вищевказані мобільні телефони, після чого з місця події зник, викраденим майном розпорядившись на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 780 гривень.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч.1 ст.185 КК України, за ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення укладена 19 липня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 , з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_4 , з другої сторони, які дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджено покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 80 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним про примирення.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України є злочином середньої тяжкості.

Прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК та КК України, в підготовчому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення і просив призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

В підготовчому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення, шляхом опитування судом повідомив, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 , якій роз`яснено наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, просила затвердити угоду про примирення.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому ці його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, за яке належить призначити йому узгоджену сторонами в угоді про примирення міру покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 19 липня 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0001477 від 03.07.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Речові докази мобільний телефон «Samsung GT-E1150», мобільний телефон «Lenovo А369І» - передані на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , залишити у її власності.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

-обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст.474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

-потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч.6 та 7 ст. 474 КПК України;

-прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_8