Справа № 545/2827/16-к
Провадження № 1-в/545/1313/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.08.2016року Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації БВК № 16 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Полтава, клопотання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, раніше судимий: 22.04.2014 року Солом`янським райсудом м. Києва за ст. 186 ч.3, 75, 104 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
про застосування положень Закону України «Про амністію у 2014 року»

в с т а н о в и в :

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся засуджений ОСОБА_6 з клопотання про застосування щодо нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році».

Від засудженого до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник представника адміністрації БВК № 16 заперечив проти задоволення клопотання.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання засудженого щодо застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році», заперечив, так як ОСОБА_6 має дві судимості за тяжкі злочини, а тому підстав для застосування щодо нього положень амністії не має.

Заслухавши думку прокурора, представника адміністрації, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 537 КПК України, визначено, що під час виконання вироків суд,визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 КК України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 539 КПК України, встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений:

-22.04.2014 року Солом`янським райсудом м. Києва за ст. 186 ч. 3, 75, 104 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 11.09.2014 року Святошинським райсудом м. Києва за ст. 289 ч. 2, 71 КК України до 5 років 01 міс. позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12.11.2014 року вирок від 11.09.2014 року змінено вважати засудженим за ст. 289 ч. 2, 69, 71 КК України до 4років 01 міс. позбавлення волі.

- ухвалою Прилуцького міськрайсуду Чернігівської області від 22.01.2016 року зараховано в строк покарання термін перебування під вартою з 16.05.2014 року по 12.11.2014 року в порядку ст. 72 ч. 5 КК України.

Початок строку покарання 16.05.2014 року. Кінець строку покарання 20.12.2017 року.

Відповідно до п. «в» ст. 8 ЗУ «Про амністію у 2014 році», амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Відповідно до п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Заданих обставин, суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 має дві судимості за тяжкі злочини, а тому у задоволенні заяви засудженого щодо застосування до нього положень ЗУ «Про амністію у 2014році» - слід відмовити відповідно п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 44 КК України, ЗУ «Про амністію у 2014році», ЗУ «Про застосування амністії в Україні», ст. 537, 539 КПК України суд,

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування щодо нього положень Закону України «Про амністію у 2014 року» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1