АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 210/824/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/469/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кривому Розі 21 червня 2016 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року про зарахування ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 строку попереднього ув`язнення в строк основного покарання, на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_7

засуджений - ОСОБА_6

захисник - ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить зарахувати йому у строк покарання строк його перебування в СІЗО міста Дніпропетровська з 09.08.2014 року по 17.03.2015 року та міста Києва з 09.05.2015 року до 07.08.2015 року.

Вироком Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 07 листопада 2012 року ОСОБА_6 було засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 9 років позбавлення волі, з відрахуванням строку відбування покарання з моменту затримання 05 липня 2011 року. Зазначений вирок суду ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 липня 2015 року вирок суду першої інстанції від 07 листопада 2012 року та ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2014 року залишено без змін.

01 лютого 2016 року на адресу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від ОСОБА_6 надійшло клопотання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк основного покарання, на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року клопотання засудженого було задоволено частково та зараховано ОСОБА_6 у строк покарання час його попереднього ув`язнення з 05 липня 2011 року по 17 квітня 2014 року включно. Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 було затримано 05.07.2011 року, а вирок суду відносно нього, відповідно до ухвали апеляційного суду, набрав чинності 17.04.2014 року.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, засуджений ОСОБА_6 посилається на те, що суд, приймаючи рішення про зарахування йому в строк основного покарання терміну попереднього ув`язнення, в порушення ч.5 ст.72 КК України, не врахував строки перебування засудженого в слідчих ізоляторах м. Дніпропетровська та м. Києва з 09.08.2014 року по 17.03.2015 року та з 09.05.2015 року до 07.08.2015 року.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просив колегію суддів відмовити у задовольнити її в повному обсязі, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Під час апеляційного розгляду, засуджений ОСОБА_6 просив задовольнити його апеляційну скаргу в повному обсязі, на підставі викладених в ній доводів.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє увязнення, провадиться з розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.
У строк попереднього увязнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього увязнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Судом першої інстанції під час розгляду клопотання засудженої встановлено, що ОСОБА_6 було затримано 05.07.2011 року. З моменту затримання 05.07.2011 року і до набрання вироком Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 07 листопада 2012 року, відповідно до ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області, законної сили 17.04.2014 року, ОСОБА_6 перебував під вартою та був попередньо ув`язненим.

З огляду на наведене та з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України та ст. 1 Закону України «Про попереднє увязнення», судом першої інстанції було правомірно зараховано термін попереднього ув`язнення (з 05.07.2011 року до 17.04.2014 року) у строк основного покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, колегія суддів вважає неправомірними вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 щодо необхідності зарахування йому у строк попереднього ув`язнення періоду перебування засудженого у слідчих ізоляторах міст Києва та Дніпропетровська, після набрання вироком суду законної сили 17.04.2014 року.

Так, попереднє ув`язнення, у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили (в конкретному випадку 17.04.2014 року).

Таким чином, з 17.04.2014 року ОСОБА_6 відбуває призначене йому вироком суду покарання, яке не відноситься до терміну попереднього ув`язнення, а отже і не підлягає перерахунку відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

З огляду на наведене, ухвала суду є законною і обґрунтованою, підстав для її зміни або скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст.72 КК України, ст.ст.405, 408, 419 КПК України (ред.2012р.) колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року про зарахування ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 строку попереднього ув`язнення в строк основного покарання, на підставі ч.5 ст.72 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3