справа № 208/1222/16-к
№ провадження 1-кп/208/290/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000357 від 04.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, працюючому АДРЕСА_1 , водій, розлученому, освіта середньо-технічна, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ :
Згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 липня 2010 року ОСОБА_6 , зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_7 на утримання дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.10.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Однак ОСОБА_6 , достовірно знаючи про свій обов`язок щодо утримання дитини шляхом виплати аліментів, будучи 24.03.2011 попередженим державним виконавцем Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), діючи умисно, вдався до ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, допустивши таким чином заборгованість зі сплати аліментів.

У період часу з 01.10.2012 по 01.02.2016 ОСОБА_6 аліменти добровільно не виплачував, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, в службу зайнятості населення м. Дніпродзержинська з питанням працевлаштування не звертався, вихованням дитини не займався, зусиль до пошуку роботи не докладав і допустив заборгованість зі сплати аліментів на загальну суму 33 510 гривен 00 коп.

Відповідно до довідки про заборгованість по аліментам на боржника ОСОБА_6 , наданою Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, ОСОБА_6 повинен сплачувати аліменти в наступному розмірі:

за жовтень 2012 року - 735 грн.;

за листопад 2012 року - 735 грн.;

за грудень 2012 року - 735 грн.;

за січень 2013 року - 771 грн.;

за лютий 2013 року - 771 грн.;

за березень 2013 року - 771 грн.;

за квітень 2013 року - 771 грн.;

за травень 2013 року - 771 грн.;

за червень 2013 року - 771 грн.;

за липень 2014 року - 786 грн.;

за серпень 2013 року - 786 грн.;

за вересень 2013 року - 786 грн.;

за жовтень 2013 року - 786 грн.;

за листопад 2013 року - 786 грн.;

за грудень 2013 року - 786 грн.;

за січень 2014 року - 820 грн.;

за лютий 2014 року - 820 грн.;

за березень 2014 року - 820 грн.;

за квітень 2014 року - 820 грн.;

за травень 2014 року - 820 грн.;

за червень 2014 року - 820 грн.;

за липень 2014 року - 860 грн.;

за серпень 2014 року - 860 грн.;

за вересень 2014 року - 860 грн.;

за жовтень 2014 року - 860 грн.;

за листопад 2014 року - 860 грн.;

за грудень 2014 року - 860 грн.;

за січень 2015 року - 860 грн.;

за лютий 2015 року - 860 грн.;

за березень 2015 року - 860 грн.;

за квітень 2015 року - 860 грн.;

за травень 2015 року - 860 грн.;

за червень 2015 року - 860 грн.;

за липень 2015 року - 860 грн.;

за серпень 2015 року - 860 грн.;

за вересень 2015 року - 992 грн.;

за жовтень 2015 року - 992 грн.;

за листопад 2015 року - 992 грн.;

за грудень 2015 року - 992 грн.;

за січень 2016 року - 1035 грн.,

але не зробив жодної проплати в рахунок сплати аліментів.

Таким чином, ОСОБА_9 злісно ухилився від сплати аліментів за період часу з 01.10.2012 по 01.02.2016 допустивши заборгованість зі сплати аліментів за 40 місяців, або у твердій грошовій сумі 33 510 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив суду наступне: він знав що повинен виплачувати аліменти, судовий виконавець його попереджував про його обов`язок. Аліменти він не платив. Дитині не надав матеріальної допомоги, дише один раз подарував не коштовний подарунок, суму заборгованості визнає. Неодноразово пропонував потерпілій домовитися щодо сплати частками суми боргу, на жодні контакти, переговори з ним вона не йде, бажає щоб він відмовився від дитини. Просив суд розглядати справу в порядку ч.3 ст.349 КК України, фактичні обставини справи він не оспорює, погоджується з кваліфікацією, це є його добровільна позиція, також просив суворо не карати. Платити аліменти буде, на теперішній час він знайшов собі роботу, працює по трудовому договору.

Потерпіла ОСОБА_4 суду вказала, що мають з ОСОБА_6 спільну дочку ОСОБА_8 . Дочка проживає разом з нею, після розлучення вона стягнула аліменти, аліменти вона отримувала лише до 2012 року, нерегулярно, не в повній сумі. Після 2012 року аліменти колишній чоловік не платить взагалі, один раз подарував дитині ляльку. Дійсно колишній чоловік декілька разів звертався до неї з пропозиціями щодо сплати аліментів, але після цього він одразу ж зникав, вона пропонувала йому відмовитися від дитини. Він взагалі ніяк не спілкується з дочкою, останній раз навіть не привітав дочку з днем народження. Вона не бажає домовлятися з ним щодо сплати суму боргу, вона йому не вірить, до міліції з заявою звернулася свідомо з метою притягнення його до відповідальності. Вона не оспорює фактичні обставини справи, просить суд розглядати справу в порядку ч.3 ст.349 КК України.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_6 у вчинені злочину, а саме у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей /аліментів/ встановлена і доведена і його дії кваліфіковані правильно за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей /аліментів/.

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст.65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 в силу ст.. 67 УК України, судом не встановлені.

Як обставини, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 у відповідності до ст.. 66 КК України, суд враховує щире каяття, повне визнання своєї вини обвинуваченим у вчинені кримінального правопорушення.

При призначені покарання ОСОБА_6 суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ч.2 ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Враховуючи викладене, щире каяття ОСОБА_6 , повне визнання вини, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, добру побутову характеристику, те що на обліку у лікаря нарколога не перебуває, працевлаштувався, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді мінімального штрафу, передбаченому санкцією статті.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст..368,370,371,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.164 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1