Провадження № 11-кп/792/643/16
Справа № 686/9054/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.10.2016 колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 серпня 2016 року,-
В с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , про застосування щодо нього положень ч. 5 ст. 72 КК України.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що до ОСОБА_8 вже були застосовані положення ч. 5 ст. 72 КК України саме в межах кримінального провадження по обвинуваченню його за ч. 3 ст. 186 КК України. В межах кримінального провадження по обвинуваченню за ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 147, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 355 КК України він вже був засуджений і відбував покарання, згодом був умовно-достроково звільнений і у зв`язку із вчиненням нового злочину йому було призначено остаточне покарання за сукупністю вироків, тому в ОСОБА_8 відсутні правові підстави для застосування щодо нього ч. 5 ст. 72 КК України.
Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу суду скасувати, та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 . Зазначають, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим. Захисник вказувала, що судом першої інстанції не були виконані вказівки апеляційного суду при направленні справи на новий судовий розгляд, висновки суду невмотивовані. Засуджений ОСОБА_8 також вказував, що суд не застосував кримінальний закон, що підлягав застосуванню, безпідставно не зарахував вказані апелянтом періоди в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисника в підтримання доводів апеляційних скарг; прокурора, який просив залишити апеляційні скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги засудженого та його захисника задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01.12.2010 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 147, ч. 2 ст. 355, 70 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 22.04.2013 року звільнений 30.04.2013 року умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 13 днів.
Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.08.2013 року ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 186 КК України призначено покарання в виді 4 років позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01.12.2010 року, і остаточно призначено ОСОБА_8 покарання в виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 05.11.2013 року вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області щодо ОСОБА_8 змінено, перекваліфіковано його дії з ч. 3 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, і призначено йому покарання в виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за новим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01.12.2010 року і остаточно призначено ОСОБА_8 4 роки 1 місяць позбавлення волі.
Згідно положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ) «Зарахування судом строку попереднього ув`язнення в разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження.
Суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим в межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті».
Суд першої інстанції вірно врахував, що, визначаючи ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю вироків, Шепетівським міськрайонним судом (та апеляційним судом Хмельницької області під час апеляційного перегляду вироку) спочатку визначено невідбуту частину покарання за вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01.10.2010 року, і лише після цього приєднано, до того ж частково, невідбуту частину покарання до покарання, призначеного за новим вироком.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що час попереднього ув`язнення, про який вказував засуджений, враховано судом при визначенні невідбутої частини покарання за вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області і цей час попереднього ув`язнення був в межах іншого кримінального провадження. Колегія суддів зауважує, що згідно п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження досудове провадження і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що судове провадження кримінальне провадження в суді першої інстанції, яке включає в себе підготовче провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України, а також за нововиявленими обставинами. Ці положення закону дають підстави рахувати, що для зарахування часу попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України цей час повинен бути не в межах іншого кримінального провадження; доводи засудженого та його захисника про необхідність застосування до нього вимог ч. 5 ст. 72 КК України за вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 01.12.2010 року безпідставні, оскільки невідбуте покарання (до того ж його частину) на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано до покарання, призначеного вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 30.08.2013 року, застосування до нього вимог ч. 5 ст. 72 КК України можливе за вчинення дій саме за останнім вироком.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що цей час в строк відбуття остаточного покарання, призначеного за сукупністю вироків, зарахуванню не підлягає, відтак доводи апеляційних скарг засудженого та його захисника задоволенню не підлягають. В строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі засудженому ОСОБА_8 ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2016 року зараховано відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України інший період попереднього ув`язнення ОСОБА_8 : з 08.07.2013 року по 04.11.2013 року; з 7.08.2014 року по 30.10.2014 року; 13.08.2015 року по 5.11.2015 року, оскільки вказані періоди зараховані ОСОБА_8 в строк відбуття покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в кримінальному провадженні, в межах якого було застосоване таке попереднє ув`язнення, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання засудженого про застосування щодо нього положень ч. 5 ст. 72 КК України в іншому кримінальному провадженні.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для зарахування часу перебування засудженого в слідчому ізоляторі в період часу з 02.06.2016 року по 28.07.2016 року під час розгляду апеляційним судом його скарги на рішення судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 травня 2016 року про залишення без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього ч. 5 ст. 72 КК України (по справі № 686/9054/16-к), суд першої інстанції навів належне мотивування своїх висновків. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в цей період ОСОБА_8 вже мав статус засудженої особи, щодо якої вирок суду набрав законної сили, цей період перебування засудженого ОСОБА_8 в слідчому ізоляторі не пов`язаний з судовим провадженням (в розумінні п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України) та строком попереднього ув`язнення, а в зв`язку з відбуттям покарання, в ході якого він оскаржував інше рішення суду та був доставлений з місць відбування покарання з метою з`ясування його правової позиції під час розгляду апеляційним судом його скарги на інше рішення суду, по якому він не був попередньо ув`язненим в кримінальному провадженні.
З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянтів про те, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування кримінального закону, про що вони вказували в апеляційній скарзі, свого підтвердження не знайшли, суд першої інстанції належним чином мотивував свої висновки, з якими погоджується колегія суддів, відтак апеляційні скарги задоволенню не підлягають; істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для безумовного скасування судового рішення, в провадженні не встановлено.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням вимог КПК України, відтак колегія суддів не знаходить підстав для її скасування або зміни.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 серпня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього ч. 5 ст. 72 КК України без зміни.
Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2