АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_10
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
потерпілої ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
представника потерпілої ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_16 , потерпілої ОСОБА_13 , представника потерпілої ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_15 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000569 від 07 червня 2016 року, щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч.3 ст. 191, ч.4 ст. 191, ч. 2 ст. 190 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №1. Змінено запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_10 із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із негайним звільненням з-під варти та забороною обвинуваченій ОСОБА_10 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово із покладенням на обвинувачену обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Визначено строк дії ухвали суду до 13.08.2016 року.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому відсутні відомості щодо місця вчинення обвинуваченою особою інкримінованих їй кримінальних правопорушень; не зазначено, кого саме визнано потерпілими у вказаному кримінальному провадженні та не зазначено анкетні дані цих осіб; суд вказує на суперечності змісту обвинувального акту в частині визначення суми матеріальної шкоди, завданої даним кримінальним правопорушенням; в додаток до обвинувального долучено розписку про отримання обвинуваченою ОСОБА_10 та захисником ОСОБА_17 копій обвинувального акта, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільних позовів на ім`я прокурора Київської місцевої прокуратури №1 м. Києва ОСОБА_16 , тоді як обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні затверджений прокурором Київської місцевої прокуратури №1 м. Києва ОСОБА_18 ; обвинувальний акт не було вручено захисникам обвинуваченої ОСОБА_11 та ОСОБА_19 , що порушує право обвинуваченої особи на захист; до обвинувального акта долучено не оригінали, а не завірені належним чином копії цивільних позовів ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а до копії цивільного позову ОСОБА_21 не долучено додатків, вказаних у переліку доданих до позову документів.

Не погоджуючись із даною ухвалою, прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_16 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року та повернення обвинувального акта до Голосіївського районного суду м. Києва на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування наведеного прокурор посилається на те, що даний обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України: затверджений прокурором у кримінальному провадженні, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію дій обвинуваченої з посиланням на норми закону, із зазначенням усіх необхідних даних.

Під час здійснення розрахунку суми матеріальної шкоди, завданої вчиненням даного кримінального правопорушення, було допущено арифметичну помилку, що не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Прокурор зазначає, що вручення обвинувального акта щодо ОСОБА_10 її захиснику ОСОБА_12 , всупереч висновкам суду, забезпечує обвинуваченій право на захист.

Крім того, вказує, що прокурор ОСОБА_16 , на ім`я якого було складено розписку про отримання обвинуваченою ОСОБА_10 та захисником ОСОБА_17 копій обвинувального акта, є прокурором у даному кримінальному провадженні.

Також зазначає, що оригінали цивільних позовів, на відсутність яких суд вказує в оскарженій ухвалі, наявні в матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи, що обвинувальний акт та додатки до нього відповідають вимогам ст. 291 КПК України, вважає оскаржену ухвалу суду незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

Не погоджуючись із даною ухвалою, потерпіла ОСОБА_13 подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року, повернення обвинувального акта до Голосіївського районного суду м. Києва на новий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування наведеного ОСОБА_13 посилається на те, що оскаржену ухвалу постановлено з порушенням вимог кримінального процесуального закону в частині визначення складу суду, оскільки вбачається повторна участь у кримінальному провадженні судді ОСОБА_22 , яка ухвалою суду від 16.05.2016 року вже повертала обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні прокурору.

Крім цього, апелянт вказує на відсутність в оскарженій ухвалі мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положень закону, яким він керувався, зокрема в частині обґрунтування зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченої на більш м`який.

ОСОБА_13 також зазначає, що обвинувальний акт містить розписку обвинуваченої ОСОБА_10 про отримання нею копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, обвинувальний акт та додатки до нього відповідають вимогам ст. 291 КПК України, тому апелянт вважає оскаржену ухвалу суду незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

Не погоджуючись із даною ухвалою, представник потерпілої ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_15 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року, направлення обвинувального акта на новий розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва зі стадії підготовчого судового засідання.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, представник потерпілої ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_15 вказує суду на доводи, аналогічні тим, що наведені в апеляційній скарзі потерпілої ОСОБА_13 , зокрема, щодо повторної участі судді у кримінальному провадженні, відсутності мотивів зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченої та отримання останньою копії обвинувального акта.

Апелянт також зазначає, що обвинувальний акт та додатки до нього відповідають вимогам ст. 291 КПК України, тому вважає оскаржену ухвалу суду незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вичерпні вимоги до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування викладені в ст.ст. 291, 109 КПК України.

Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що вказаним вимогам закону обвинувальний акт не відповідає, оскільки в ньому відсутній виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а містить лише формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, наданих йому при проведенні підготовчого засідання, та фактично дав оцінку правильності правової кваліфікації кримінального правопорушення та повноті проведеного досудового розслідування, то вони не заслуговують на увагу, оскільки такі дані в ухвалі суду відсутні, а питання дотримання слідчим та прокурором вимог ст. 291 КПК України щодо змісту обвинувального акта досліджується судом саме у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Із затвердженого прокурором та переданого до суду обвинувального акта щодо ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч.3 ст. 191, ч.4 ст. 191, ч. 2 ст. 190 КК України, вбачається, що в ньому не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення, що унеможливлює вирішення суддею у підготовчому судовому засіданні питання щодо підсудності, порушення правил якої згідно п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України тягне скасування судового рішення.

Відповідно до вимог п.2,3 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен обов`язково містити анкетні відомості кожного обвинуваченого та потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство). Проте вимогизакону, в даному обвинувальному акті не дотримані.
Інші недоліки, на які посилався суд першої інстанції, хоча самі по собі не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, проте, з огляду на відсутність в обвинувальному акті виклади фактичних обставин справи відповідно до вимог закону, колегія суддів вважає і ці посилання прийнятними, оскільки вони є небезпідставними та можуть бути усунуті.

Наведені істотні порушення вимог КПК України не дають суду підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч.3 ст. 191, ч.4 ст. 191, ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з чим апеляційні скарги прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_16 , потерпілої ОСОБА_13 , представника потерпілої ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_15 слід залишити задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року, якою обвинувальний акт повернуто прокурору - без змін.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_16 , потерпілої ОСОБА_13 , представника потерпілої ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_15 залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч.3 ст. 191, ч.4 ст. 191, ч. 2 ст. 190 КК України, прокурору Київської місцевої прокуратури №1 -без змін.
Міру запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, продовжену ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11 серпня 2016 року, залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ______________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1309/2016 Категорія: ч. 3, 4 ст.191, ч. 2 ст. 190 КК України
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_22
Доповідач: ОСОБА_1