Дата документу Справа № 333/329/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/688/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/329/15-к
Категорія: ст. 185 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановила:
До суду апеляційної інстанції на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2016 року з апеляційною скаргою звернувся обвинувачений ОСОБА_7 , в якій просить пом`якшити призначене йому покарання до 2 років 1 місяця позбавлення волі, посилаючись на те, що він повинен допомагати своїй матері, оскільки, знаходячись на волі, він працював та був єдиним її помічником.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2009 року, та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 5 місяців позбавлення волі.

Оскаржуваним вироком, до набрання ним законної сили, запобіжний захід щодо обвинуваченого залишений у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому постановлено обчислювати з моменту затримання з 14.01.2016 року, у строк відбування покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 14.01.2016 року по 08.02.2016 року у співвідношенні 1 день утримання в слідчому ізоляторі за 2 дні покарання, що дорівнює один місяць 22 дні.
У вироку також зазначено, що ОСОБА_7 раніше судимий:

- 14.04.2009 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 21.06.2013 року на підставі ст. 81 КК України 02.07.2013 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання на 2 роки 1 місяць 7 днів.
Як вказано у вироку суду, 13.12.2014 року, приблизно о 19.10 год., ОСОБА_7 знаходився за адресою: м. Запоріжжя, вул. Піонерська, буд. 66. На полиці, розташованій в коридорі зазначеного будинку, він побачив жіночу сумку, яка належала ОСОБА_8 . В цей момент у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Скориставшись тим, що в коридорі нікого не має, а також, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його злочинні дії залишаться ніким не поміченими, з корисливих мотивів, таємно, діючи повторно, шляхом вільного доступу, із зазначеної сумки викрав мобільний телефон марки «Нокіа» моделі Е-71 в корпусі золотистого кольору вартістю 100 грн., із наявною в ній сім-картою, яка не представляє матеріальної цінності для потерпілої, а також банківську карту банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , на якій знаходились грошові кошти в розмірі 200 грн., які належали потерпілій ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_7 грошові кошти з банківської карти зняв через банкомат банку «Ощадбанк», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, 38. З місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 300 грн.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального провадження, підтверджується матеріалами провадження та ніким, у тому числі, обвинуваченим, не оспорюються та є обґрунтованими.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі також не оспорюються і є правильною.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції статті Особливої частини кримінального кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення й попередження нових злочинів.
При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу та обставини, що пом`якшують покарання, призначив покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, яке, на думку колегії суддів, є достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КК України та на підставі ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 21.06.2013 року був 02.07.2013 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання на 2 роки 1 місяць 7 днів та злочин, за який його засуджено, вчинив в період умовно-достроково звільнення від відбування покарання.
Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71,72 КК України, тобто за сукупністю вироків.

Враховуючи зазначені вимоги кримінального закону, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків та до призначеного покарання зач. 2 ст. 185 КК України частково приєднав з двох років одного місяця сім днів невідбутого покарання за попереднім вироком лише п`ять місяців позбавлення волі.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання та його пом`якшення.

Проте, оскільки суд відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахував обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування призначеного покарання, строк його попереднього ув`язнення за період з 09.02.2016 року по 08.02.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а він після ухвалення вироку до розгляду його апеляційної скарги, продовжував перебувати під вартою, в строк відбування ним призначеного судом першої інстанції покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення за період з 09.02.2016 року по 06.06.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08 лютого 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбування покарання за вироком, строк його попереднього ув`язнення за період з 09.02.2016 року по 06.06.2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4