У Х В А Л А

Справа № 183/1/15

№ 1-кп/183/508/16

20 квітня 2016 року м. Новомосковськ

міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадженні № 0003434 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в :
До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 05 січня 2015 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003434 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.2 ст.187 КК України.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання на підставі ч.1 ст.70, 69 КК України у вигляді позбавлення волі, строком на 6 років з конфіскацією майна; цим же вироком ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 7 років з конфіскацією майна

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2015 року скасовано, призначено новий судовий розгляд у тому ж суді в іншому складі.

Прокурор вважає необхідним призначити кримінальне провадження до розгляду, оскільки підстав для закриття провадження не має, справа підсудна Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області. Просила призначити справу у відкритому судовому засіданні, за участі прокурора, обвинувачених, їх захисників, потерпілих, свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Обвинувачені, кожен окремо, та їх захисники, кожен окремо, не заперечували проти призначення провадження до розгляду.

Потерпіла ОСОБА_8 вважала за можливе призначити справу до судового розгляду.

Від потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 надійшли заяви, якими вони просили проводити судовий розгляд у свою відсутність.

Дослідивши обвинувальний акт, суд вважає його таким, що відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження немає.

Суд, вислухавши учасників процесу, вважає можливим призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участі прокурора, обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх захисників, потерпілих, свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні прокурор заявила про необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, мотивуючи свою позицію тим, що, ризики, які були враховані судом при обранні їм запобіжного заходу тримання під вартою не змінилися, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинувачених не з`явилося, тому продовження строку тримання під вартою необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти продовження йому строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив вирішити це питання на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 просив вирішити це питання на розсуд суду, зауваживши, що його підзахисному вже обраний аналогічний запобіжний захід по іншій справі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його підзахисному, просив змінити його на домашній арешт, зазначивши, що останній має постійне місце мешкання, а відтак продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним.

Потерпіла ОСОБА_8 просила вирішити це питання на розсуд судд.

Суд, заслухавши прокурора, обвинувачених, їх захисників, потерпілу вважає за необхідне запобіжний заходів у вигляді тримання під вартою застосований обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжити на 60 днів.

Суд встановив, що ризики та обставини відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, які враховував суд при обранні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою на сьогодні не змінилися. Доказів зміни обставин для скасування запобіжного заходу суду сторонами не надано.

Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинен бути продовжений на 60 днів до 18 червня 2016 року включно.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваеного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельєр проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинувачених винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177-178, 314, 315, 331 КПК України, -

п о с т а н о в и в :
Призначити кримінальне провадження № 0003434 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 2, 3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.2 ст.187 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у відкритому судовому засіданні за участі прокурора, обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх захисників, потерпілих, свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування на 14.00 годину 28 квітня 2016 року в залі судового засідання Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочинів, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, та ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 18 червня 2016 року включно.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1