Справа № 157/214/16-к
Провадження №1-кп/157/32/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2016 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000479 від 22.12.2015 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пнівне Камінь-Каширського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працює, не одружений, освіта повна загальна середня, у відповідності до ст. 89 КК України судимості немає,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 21 грудня 2015 року близько 19 години, перебуваючи на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з непрямим умислом, на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс не менше одного удару правою ногою в живіт ОСОБА_5 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота з розривом селезінки, ускладненої внутрішньочеревною кровотечею, які відносяться по ступеню тяжкості, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 11 від 20.01.2016 року, до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину фактично визнав повністю і дав суду показання про те, що товаришує разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Останній є його шваґром, має маленьку дитину і оскільки ввечері 21 грудня 2015 року ОСОБА_7 не було вдома, він йому зателефонував та з`ясував його місце перебування, а після цього пішов на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та його брат ОСОБА_8 розпивали горілку. Прийшовши, побачив в руках ОСОБА_5 пляшку з-під горілки, яку останній тримав перед животом, і, будучи невдоволеним поведінкою свого шваґра ОСОБА_7 щодо розпивання ним спиртних напоїв, вирішив вибити пляшку з рук ОСОБА_5 , а тому замахнувся по ній ногою, проте удар прийшовся не лише по пляшці, а й по тілу потерпілого, чого він відразу не відчув. Внаслідок таких дій потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, шкоду частково останньому він відшкодував.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні від дачі показань відмовився.

Окрім визнання винним самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та іншими дослідженими у судовому засіданні доказами.

З показань у судовому засіданні свідка ОСОБА_7 вбачається, що 21 грудня 2015 року разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 він вирішив після роботи випити горілки, знаходилися вони на земельній ділянці по АДРЕСА_1 . Біля 19 години до них прийшов ОСОБА_4 . У ОСОБА_5 в руках була пляшка з недопитою горілкою, тримав він її перед своїм животом, а ОСОБА_4 щоб вибити цю пляшку замахнувся, пляшка відлетіла в сторону, чи прийшовся і куди саме ОСОБА_5 удар не бачив, оскільки було темно, проте в той вечір потерпілий на біль не скаржився. Згодом з`ясувалося, що ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_6 дав суду показання про те, що 21 грудня 2015 року разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вони зібралися на земельній ділянці по вул. Кіндюка щоб випити горілки. Невдовзі до них прийшов обвинувачений ОСОБА_4 і шляхом нанесення удару вибив пляшку горілки з рук ОСОБА_5 , яку останній тримав перед собою. Від удару пляшка відлетіла в сторону, удар також прийшовся по животі потерпілого. Відразу ОСОБА_5 на біль не скаржився, але пізніше стало відомо, що потерпілий отримав тілесні ушкодження.

Як вбачається з протоколів проведення слідчих експериментів від 25.02.2016 року, 01.03.2016 року з фототаблицями до них, під час проведення слідчих експериментів, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, як саме ОСОБА_5 тримав пляшку у руках перед собою та яким чином обвинувачений ОСОБА_4 замахнувся та ударив ногою по цій пляшці, що відповідає їхнім показанням у судовому засіданні.

Згідно з рапортом оперативного чергового Камінь-Каширського відділу поліції ГУНП у Волинській області, 22.12.2015 року о 13 год. 35 хв. надійшло повідомлення по телефону від лікаря-хірурга Камінь-Каширської ЦРЛ ОСОБА_9 про те, що 22.12.2015 року близько 12 години в лікарню звернувся ОСОБА_5 з діагнозом: тупа травма живота, потерпілий був госпіталізований в реанімаційне відділення.

З висновку судово-медичної експертизи № 11 від 20 січня 2016 року вбачається, що у ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження у вигляді тупої травми живота з розривом селезінки, ускладненої внутрішньочеревною кровотечею. Дане тілесне ушкодження утворилось від дії тупого предмету без відображення контактуючих поверхонь останнього, з мінімальною кількістю не менше одного, терміном утворення може відповідати даним вказаним в медичній документації, можливо при обставинах вказаних слідчим в постанові. Судово-медичних даних що вищевказане ушкодження утворилось при падінні з висоти власного зросту немає. Тілесне ушкодження в ОСОБА_5 у вигляді тупої травми з розривом селезінки, ускладненої внутрішньочеревною кровотечею, по ступеню тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Аналізуючи зібрані та досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 умисно заподіяв ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний (з непрямим умислом) тяжкий злочин.

Судом враховуються також дані про особу винного, який судимості немає, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, має постійне місце проживання, частково відшкодував шкоду потерпілому.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, немає.

Враховуючи вищенаведене у сукупності та конкретні обставини вчинення злочину, і те, що потерпілий ОСОБА_5 просив суворо не карати обвинуваченого, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім буде призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, який передбачений санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, і на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України. При цьому, на думку суду, виправлення ОСОБА_4 забезпечується тривалістю іспитового строку і встановленими обмеженнями щодо нього.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, що передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_1