Справа № 545/3702/16-к
Провадження № 1-в/545/1493/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.11.2016 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області спільне подання Крюковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 29) про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого.

Засудженого вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.05.2015 року, скасованого в частині призначення покарання вироком Апеляційного суду Львівської області від 23.10.2015 року, за ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років; ухвалою Полтавського райсуду Полтавської області від 03.08.2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.01.2015 року по 23.10.2015 року,

у с т а н о в и в:

Адміністрація Крюковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 29) звернулась до суду із поданням про застосування щодо засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він відбув встановлені законом 1/2 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання заперечував з тих підстав, що засуджений за час відбуття покарання мав лише 2 заохочення, тому він не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці; вважає, що до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від покарання.

Засуджений у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримав та просив задовольнити.

Представник Крюковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 29) у судове засідання не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд подання без його участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовнодострокове судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 12.05.2015 року, скасованого в частині призначення покарання вироком Апеляційного суду Львівської області від 23.10.2015 року, за ч.2 ст.286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років. Згідно з вироком суду строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання - 23.01.2015 року.Ухвалою Полтавського райсуду Полтавської області від 03.08.2016 року ОСОБА_4 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 23.01.2015 року по 23.10.2015 рокуз розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням, ОСОБА_4 відбув половину строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення, за час відбуття покарання засуджений ОСОБА_4 має 2 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці; стягнень не має.

З матеріалів особової справи вбачається, що заохочення застосовувались до засудженого за сумлінну поведінку та ставлення до праці лише двічі протягом всього періоду відбування покарання 11.05.2016 та 20.09.2016. Разом з тим, ця обставина може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За таких обставин у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України,

У х в а л и в:
У задоволенні подання Крюковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області (№ 29) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1