В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/1765/15-к

18 листопада 2016 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Богородчани кримінальне провадження №0000206 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, освіта середня, працює сезонно, одруженого, військовозов`язаного, раніше не судимого, громадянина України, за вчининення злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 22 серпня 2014 року, на ґрунті неприязних стосунків, в селищі Солотвин Богородчанського району, умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_7 легкі тілесні ушкодження, вчинивши злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Злочин вчинено при слідуючих обставинах.

Обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в неприязних стосунках з ОСОБА_7 , підчас конфлікту, 22 серпня 2014 року біля приміщення магазину «ПП ОСОБА_8 » по АДРЕСА_3 , біля 18 год. умисно наніс рукою удари по тулубу та правому стегну потерпілого ОСОБА_7 . Від отриманих ударів потерпілий отримав садна правих передпліччя і кисті, по одному синцю в ділянці лівого ліктьового суглобу і нижній третині лівого передпліччя та садна правого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, згідно висновку експерта СМЕ № 1291 від 26 серпня 2014 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , вину у скоєному правопорушенні не визнав, пояснивши, що підчас конфлікту 22 серпня 2014 року коло приміщення магазину «ПП ОСОБА_8 » по АДРЕСА_3 потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не наносив.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим своєї вини у пред`явленому йому обвинуваченні, його вина повністю доводиться зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілого у справі.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 вказав, що з дружиною обвинуваченого мав раніше конфлікт. 22 серпня 2014 року, коли вийшов з магазину на вулицю Купчаківка в селищі Солотвин Богородчанського району, біля 18 годин до нього підійшов ОСОБА_6 умисно наніс рукою удари по грудній клітці, взяв за шию та потягнув до своєї дружини, заставляючи вибачитись. Він, вирвавшись, відійшов від ОСОБА_6 та підійшов до знайомих. Обвинувачений знову підійшов до нього, намагаючись наносити удари по грудній клітці, ногах, у пах. Він намагався уникати ударів, прикриваючись руками. Від завданих ударів отримав садна правих передпліччя і кисті, по одному синцю в ділянці лівого ліктьового суглобу і нижній третині лівого передпліччя та садна правого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Під час бійки він загубив хрестик та був розірваний ланцюжок.

- свідка ОСОБА_9 , яка підтвердила, що коли ОСОБА_7 , всередині серпня 2014 року вийшов з приміщення магазину по АДРЕСА_3 , до нього підійшов ОСОБА_6 . Його дружина сказала: «йому треба дати». Обвинувачений почав наносити удари, взяв за шию, вимагаючи, щоб він вибачився перед дружиною. ОСОБА_7 не вибачився, тоді обвинувачений знову наніс удари. Потім потерпілий шукав хрестик.

- свідок ОСОБА_10 , дружина обвинуваченого, пояснила, що мала конфлікт з потерпілим. В серпні 2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник конфлікт. Обвинувачений взяв потерпілого за футболку, вимагаючи вибачитись перед нею, але він відмовився. Тілесних ушкоджень чоловік потерпілому не наносив.

- свідок ОСОБА_11 ствердив, що коли вийшов з магазину в серпні 2014 року ОСОБА_7 шукав золотий хрестик та розказав про конфлікт з обвинуваченим. Бачив у потерпілого почервонілу шию.

- свідок ОСОБА_12 повідомив, що між обвинуваченим і потерпілим був конфлікт біля приміщення магазину по вул. Купчаківка в селищі Солотвин Богородчанського району

- висновком експерта СМЕ № 1291 від 26 серпня 2014 року, у відповідності з яким потерпілий отримав садна правих передпліччя і кисті, по одному синцю в ділянці лівого ліктьового суглобу і нижній третині лівого передпліччя та садна правого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27 листопада 2015 року, та фототаблиць до нього, з яких вбачається, що свідок ОСОБА_9 підтвердила те, що під час конфлікту, біля приміщення магазину «ПП ОСОБА_8 » по АДРЕСА_3 , обвинувачений умисно наносив удари ОСОБА_7 .

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 .

Так, потерпілий надав суду детальні показання щодо обставин події, також він розповів, що обвинувачений умисно наніс йому удари рукою по тулубу та правому стегну, кулаками в ділянку носа, що узгоджується також із висновком судово-медичної експертизи №1291 від 26 серпня 2014 року.

Пояснення та твердження обвинуваченого, суд розцінює, як обраний ним засіб свого захисту та такі пояснення спростовуються поясненнями самого потерпілого, яким суд надає віри, оскільки вони є послідовними, узгоджуються між собою та знаходяться в об`єктивному зв`язку із матеріалами кримінального провадження, стверджуються іншими об`єктивними доказами. Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_10 , дружини обвинуваченого, щодо ненанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .

На підставі зібраних та перевірених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що вину обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України доведено повністю, оскільки він на ґрунті неприязних стосунків, умисно заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження.

При обранні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про його особу, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та реєстрації, його характеристику, що на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, а також його відношення до скоєного та поведінку до і після вчинення злочину, що має на утриманні 2-оє неповнолітніх дітей, його майновий стан. Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання у межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у вигляді громадських робіт. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів, а також справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Цивільний позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково з таких підстав.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд враховує, що ОСОБА_7 перенесено фізичну біль, душевні страждання, переживання за своє здоров`я, вимушені зміни у життєвих планах і стосунках. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, і також враховує майновий стан обвинуваченого, який не працює, доходів немає, на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Наведене свідчить про неспроможність обвинуваченого відшкодувати заявлену потерпілим всю суму моральної шкоди, а тому суд вважає за можливе зменшити заявлену потерпілим суму моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_7 5000 грн. моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 160 годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення 10000 грн. моральної шкоди задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 5000 грн. заподіяної моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з часу його проголошення шляхом подачі апеляції через Богородчанський районний суд.

Головуюча ОСОБА_1