№ 204/2057/16-к
№ 1-кп/204/234/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000922 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
- 18.08.2005 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 121 ч.2, 69 КК України, до 5 років позбавлення волі;
- 25.12.2009 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 05.02.2015 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 185 ч.2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;
проживаючого по АДРЕСА_1 ; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України;
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 , 15 березня 2016 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, повторно, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, належне потерпілій ОСОБА_4 , а саме:
-планшет білого кольору «Samsung» Galaxy Tab2 16 GB imei: НОМЕР_1 , вартістю 4 862,50 гривень, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку МТС, яка не має матеріальної цінності;
-фотоапарат «Sony 6000» з матрицею 24,3 Megapixel, вартістю 14 000 гривень, в якому перебувала карта пам`яті на 2 GB, яка не має матеріальної цінності,
після чого разом з викраденим майном зник з місця вчинення злочину, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 18 862,50 гривень.
ОСОБА_6 свою вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що 15 березня 2016 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, знаходячись у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_4 залишила свою сумку без нагляду, він викрав сумку і втік з місця вчинення злочину. Коли він оглянув сумку, то забрав з неї тільки планшет білого кольору «Samsung» Galaxy Tab2 та фотоапарат «Sony 6000», а все інше викинув. Зазначені речі він здав до ломбарду, виручені грошові кошти витратив.
Про винність обвинуваченого ОСОБА_6 , суд робить висновок виходячи з наступних доказів: протоколу огляду місця події від 15.03.2016 року (а.п.9-10), відповідно до якого встановлено місце вчинення кримінального правопорушення; висновку експерта № 6/34-738 від 18.03.2016 року, відповідно до якого встановлена ринкова вартість викраденого обвинуваченим майна, належного потерпілій (а.п.25-28); протоколу огляду викраденого майна, вилученого у обвинуваченого, яке було визнано речовими доказами та повернуто потерпілій (а.п.32-34, 36); протоколу пред`явлення особи для впізнання, згідно з яким потерпіла вказала на обвинуваченого, як на особу, яку вона обґрунтовано підозрює у вчиненні крадіжки належного їй майна (а.п.37-40); протоколу проведення слідчого експерименту від 18.03.2016 року, відповідно до якого обвинувачений вказав на обставини вчиненого злочину (а.п.67-72).
Потерпіла ОСОБА_4 суду підтвердила, що 15 березня 2016 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, разом з обвинуваченим прийшла у під`їзд будинку АДРЕСА_2 , щоб забрати його речі з квартири родичів. Вона залишила свою сумку у під`їзді будинку, та на прохання обвинуваченого піднялась на третій поверх до квартири, де мешкають родичі обвинуваченого. В цей час, ОСОБА_6 , який знаходився поруч, розвернувся та втік. Вона прослідувала за ним, але вже не знайшла його, при цьому помітила, що відсутня її сумка, яку вона залишила. Вважає, що її викрав саме обвинувачений, коли втікав з під`їзду будинку. Крім зазначеного планшету та фотоапарату, інші речі не мають для неї матеріальної цінності, тому звинувачує обвинуваченого саме у викраденні зазначеного майна. Вона не має матеріальних претензій до обвинуваченого.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений, суспільно корисною працею не займається, позитивної соціальної характеристик не має.
Обвинувачений свою вину визнав повністю, що суд відносить до пом`якшуючої його покарання обставини. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
Суд також приймає до уваги, що обвинувачений скоїв зазначений злочин в період іспитового строку за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2015 року, в зв`язку з чим вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в місцях позбавлення волі, із застосуванням ст. 71 КК України, частково приєднавши не відбуте покарання за зазначеним вироком суду. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено, крім того, у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання.
Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведення експертизи, згідно наданої довідки.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України призначити покарання за сукупністю вироків, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.02.2015 року, у вигляді п`яти місяців позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_6 покарання у вигляді двох років і п`яти місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання відраховувати з 18 березня 2016 року, міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 залишити без змін, у вигляді тримання під вартою.
Зарахувати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 18 березня 2016 року до 14 червня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».
Речові докази: планшет білого кольору «Samsung» Galaxy Tab2 16 GB imei: НОМЕР_1 ; фотоапарат «Sony 6000» з матрицею 24,3 Megapixel, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_4 повернути за належністю власнику ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави фактичну вартість проведення експертизи № 6/34-738 від 18.03.2016 р. у розмірі 351 гривня 84 копійки на рахунок 0004 в ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, , одержувач платежу УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська.
На вирок може бути подана апеляція в судову палату по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1