Ухвала
іменем україни
3 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 06 вересня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2016 року
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Одеси, громадянина України,
зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , який мешкає в

АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Приморського районного суду м. Одеси від 01.09. 2010 р. за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі, звільненого 15.08.2012 р. після відбуття строку покарання,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі.
Стягнуто із нього на користь потерпілої ОСОБА_6 4927, 50 грн матеріальної шкоди та 5000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Цим вироком засуджено також ОСОБА_7 .
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 06 вересня 2016 року зазначений вирок змінено. Виключено з мотивувальної частини обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

У решті вирок залишено без зміни.
Судові рішення щодо ОСОБА_7 в касаційному порядку не оскаржуються.
За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він за попередньою змовою зі ОСОБА_7 :
приблизно об 11.30 год. 15 червня 2015 року біля будинку № 19 на вул. Генерала Петрова в м. Одесі повторно, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, зірвав із шиї потерпілої ОСОБА_6 ланцюжок із кулоном, тобто відкрито викрав належне їй майно на загальну суму 9855 грн. ОСОБА_7 в цей час спостерігав за обстановкою навколо, щоб у разі появи сторонніх осіб завчасно повідомити про це ОСОБА_5 ;
близько 07.40 год. 16 червня 2015 року біля будинку № 21 на вул. Генерала Петрова в м. Одесі повторно, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, зірвав із шиї потерпілої ОСОБА_8 ланцюжок із хрестиком, тобто відкрито викрав належне їй майно на загальну суму 7000 грн. ОСОБА_7 в цей час спостерігав за обстановкою навколо, щоб у разі появи сторонніх осіб завчасно повідомити про це ОСОБА_5 .
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, захисник ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вважає, що суд призначив його підзахисному надто суворе покарання, не врахувавши щире каяття, співпрацю з досудовим і судовим слідством, тяжкий стан здоров`я та скрутне матеріальне становище засудженого. Вказує на неправильне вирішення цивільного позову в частині стягнутої моральної шкоди, на що апеляційний суд уваги не звернув та належним чином свою ухвалу не мотивував.

Перевіривши доводи касаційної скарги і надану до неї копію судового рішення, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на таке.
Із касаційної скарги вбачається, що доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 186 КК України захисником у касаційному порядку не оспорюються.

Що стосується призначеного покарання, яке, на думку захисту, є несправедливим внаслідок суворості, то колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Наведені вимоги закону при призначенні покарання ОСОБА_5 судом дотримані.
Суд із достатньою повнотою врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за тяжкі злочини проти власності, має неповну середню освіту, офіційно не працює, частину життя знаходився в місцях позбавлення волі.

Судом взято до уваги також обставини, що пом`якшують покарання, стан здоров`я, а саме ВІЛ-інфекцію, ІІІ клінічну стадію, важку імуносупресію.

Крім того, апеляційним судом на підставі п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України правильно виключено з мотивувальної частини вироку обставину, що обтяжує покарання, рецидив злочинів, оскільки ця обставина є кваліфікуючою ознакою скоєних ним правопорушень.
При цьому судом вірно не визнано пом`якшуючою обставиною визнання вини та щире каяття, оскільки зізнання ОСОБА_5 не є безстороннім і щирим у розумінні суб`єктивного ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину. ОСОБА_5 до останнього виправдовував свого брата у вчиненні злочинних дій за попередньою змовою групою осіб.
Правильно, з урахуванням вимог ст. 65 КК України, ОСОБА_5 призначено покарання, яке буде необхіднім і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових правопорушень.

З огляду на всі обставини кримінального правопорушення, дані, на які посилається захисник засудженого у скарзі, суд призначив ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, зазначивши, що за таких обставин буде досягнута мета покарання.

Таким чином, рішення про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі належним чином умотивовано, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Доводи захисника щодо зменшення розміру цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди апеляційним судом належним чином перевірено та надано змістовні відповіді.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню, визначено судом з урахуванням фізичних і моральних страждань потерпілої та конкретних обставин справи, і вважати його необґрунтовано завищеним, на думку колегії суддів, підстав немає.

Стягнутий розмір моральної шкоди узгоджується з принципом розумності та справедливості, відповідає характеру й обсягу моральних страждань ОСОБА_6 .
Доводи апеляції захисника та його підзахисного про суворість призначеного покарання та неправильність вирішення цивільного позову належно перевірені судом апеляційної інстанції, на них надано обґрунтовані відповіді, ухвала цього суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Інших доводів, які були б підставами для зміни чи скасування судового рішення, у касаційній скарзі захисником не наведено.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою захисника відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 06 вересня 2016 року щодо ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3