АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/2344/16 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №637/177/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 11 травня 2016 року стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець с.Волоська Балаклія Шевченківського
району Харківської області, з середньо спеціальною
освітою, не працюючий, проживаючий за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1) 18 жовтня 1996 року Шевченківським районним
судом Харківської області за ч.3 ст.81 КК України (в
редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, на
підставі ст.461 КК України (в редакції 1960 року)
звільнений від відбування покарання з іспитовим
строком на 2 роки;
2) 25 червня 1998 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч.2, 3 ст.140 КК України
(в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення
волі;
3) 16 березня 2004 року Шевченківським районним
судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до
4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим
строком на 3 роки;
4) 23 січня 2006 року Шевченківським районним
судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до
4 років 6 місяців позбавлення волі;
5) 14 жовтня 2010 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі;
6) 29 жовтня 2012 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі;
7) 20 травня 2015 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з
іспитовим строком на 2 роки;
8) 11 січня 2016 року Шевченківським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, -
засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду Харківської областівід 11 січня 2016 року, та остаточно призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 7 (сім) місяців позбавлення волі.
Вирішено питання про процесуальні витрати.
Вироком встановлено, що 06 січня 2016 року, близько 18 години 15 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, знаходячись в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон «Samsung GT-E1175T», спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 186 грн.
Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить про пом`якшення покарання, посилаючись на повне визнання вини, позитивну характеристику, працю по найму, наявність на утриманні малолітньої дитини, не протягування до адміністративної відповідальності, страждання на захворювання туберкульоз.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, не досліджувалися докази щодо фактичних обставин справи, а сам обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, зазначивши, що згоден з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок стосовно ОСОБА_8 в межах поданої апеляційної скарги.

Наведені в апеляційній скарзі доводи обвинуваченого про суворість призначеного покарання є непереконливими, а зазначені ним обставини судом належним чином враховані при призначенні покарання.

Суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, дотримався вимог ст.65 КК України і в повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та ступінь суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого, у тому числі і ті, на які він посилається в апеляційній скарзі, із яких вбачається, що він за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, має на утриманні малолітню дитину, до адміністративної відповідальності не притягувався, раніше неодноразово судимий за корисні злочини і знову вчинив аналогічний злочин, що свідчить про його стійку антисоціальну направленість.

Згідно із вимогами ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди шляхом повернення викраденого.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, визнано вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо призначення виду та розміру покарання достатньо мотивований, а покарання, що призначено обвинуваченому ОСОБА_8 в межах санкції статті, за яку його визнано винуватим, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому немає підстав вважати, що призначене покарання є явно несправедливим через суворість.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Вирок Шевченківського районного суду Харківської області від 11 травня 2016 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання час знаходження в слідчому ізоляторі в зв`язку з даним провадженням з 24 березня 2016 року по 03 листопада 2016 року із розрахунку один день знаходження в СІЗО за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді: