Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/371/16-к
Провадження № 1-кп/376/34/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" березня 2016 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира кримінальне провадження №0000012 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Переяслав-Хмельницький , Київської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,-

встановив:
06.01.2016 року близько 19 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу магазину «Любаша», який розташований неподалік будинку №145 по вулиці Карла Лібкнехта в місті Сквира Київської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків , під час сварки умисно наніс потерпілій ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область підборіддя та два удари в область лівої щоки, внаслідок чого остання, відчувши різкий біль, втратила рівновагу та впала на асфальтове покриття дороги.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 24.02.2016 року №17/Д, належить до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали розлад здоров`я більше 21 дня.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений в судовому засіданні повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України за обставин зазначених в обвинувальному акті.

Під час досудового розслідування 29 лютого 2016 року укладено угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст.ст.468,469,471 КПК України.

Згідно вищезазначеної угоди потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України, який визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення та щодо покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді одного року обмеження волі із застосуванням ст.75, п.п.1,2,3 ч.1 ст.76 КК України, з урахуванням того, що на день складання угоди про примирення обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Потерпіла з одного боку, обвинувачений з іншого боку та прокурор просять суд затвердити угоду про примирення.

Перевіривши вказану угоду, опитавши обвинуваченого, суд вважає, що укладення угоди є добровільним та відповідає вимогам ст.ст.469,471 КПК України та може бути затверджена судом, а також відсутні підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості, на день укладення угоди про примирення обвинувачений характеризується позитивно, не судимий.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, потерпіла цілком розуміють права, визначені п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Таким чином, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Судові процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314,368,369,374,471-475 КПК України, суд -

засудив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 29 лютого 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому та визнаному обвинуваченні за ч.1 ст.122 КК України та призначити йому узгоджену міру покарання у виді одного року обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, визнач ивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок:

1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілої;

2) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

3) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.

На вирок суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Київської області через Сквирський районний суд Київської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення має право звернутись до Сквирського районного суду Київської області, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Суддя