АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/990/2016 Категорія КК: ч. 1 ст. 286 КК України
Головуючий в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_3
Суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 0005824 за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

за участю прокурора: ОСОБА_9

потерпілого: ОСОБА_10

захисника: ОСОБА_11

обвинуваченого: ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання по цій статті 2 (два) роки обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки та покладено на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.
Як зазначено у вироку, ОСОБА_8 15 серпня 2015 приблизно о 21 годині 35 хвилин керував технічно справним автомобілем «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та мав намір виїхати з території гаражного кооперативу «Барвінок», що розташований по вулиці Новомостицькій, 25, в місті Києві па проїжджу частину вулиці Новомостицької в напрямку вулиці Мостицької.

Рухаючись з території гаражного кооперативу «Барвінок» у напрямку вулиці Новомостицької, ОСОБА_8 наблизився на керованому автомобілі до проїжджої частини вулиці Новомостицької, де йому необхідно було виконати маневр повороту ліворуч на проїжджу частину вулиці Новомостицької.
ОСОБА_8 , безпосередньо перед виїздом на проїзну частину вулиці Новомостицької в м. Києві, не переконавшись, що його маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав перевагу транспортним засобам, що рухаються по вулиці Новомостицькій, розпочав виконувати маневр повороту, тим самим грубо порушив Правила дорожнього руху України, а саме не виконав вимог п. 1.5, п. 2.3(6), п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_8 виразились в тому, що він, керуючи технічно-справним автомобілем «Skoda Fabia», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись з території гаражного кооперативу «Барвінок» у напрямку вулиці Новомостицької в м. Києві, наблизився до проїжджої частини вулиці Новомостицької, на якій йому необхідно було виконати маневр повороту ліворуч та виїхати на проїжджу частину вулиці Новомостицької. Проте, безпосередньо перед виїздом на дорогу не переконавшись, що маневр повороту буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не пропускаючи транспортні засоби, які рухаються з інших напрямків, ОСОБА_8 розпочав виїжджати на дорогу та скоїв зіткнення з мотоциклом «GeonX-Road250», державний реєстраційний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 , який в цей час рухався по вулиці Новомостицькій в м. Києві в напрямку вулиці Мостицької зі сторони провулку Квітневого, тобто зліва направо відносно руху автомобіля.

Внаслідок даної пригоди ОСОБА_12 отримав, згідно висновку судово-медичної експертизи №191/Е від 29 вересня 2015 року, тілесні ушкодження у виді: «перелому човноподібних кісток правої та лівої кисті з вивихом правого променевозап`ястного суглобу, а також ушкодження передньої і задньої хрестоподібних зв`язок правого колінного суглобу. Вказане тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу».

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 475ат від 18 вересня 2015 року, порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_8 та кваліфікацію його дій, заступник прокурора міста Києва ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 2 років обмеження волі

з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. В іншій частині вирок залишити без змін.
Вважає, що за межами уваги суду першої інстанції залишилось і не було належним чином враховано під час призначення покарання, що ОСОБА_8 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення під час правомірного керування транспортним засобом, маючи відповідний дозвіл на керування джерелом підвищеної небезпеки. Обвинувачений належним чином не зміг забезпечити безпеку оточуючих, що призвело до настання шкідливих наслідків. Таким чином, керуючи транспортними засобами обвинувачений об`єктивно становить небезпеку не тільки для оточуючих, а і для самого себе. Як встановлено під час судового розгляду кримінального провадження, ігнорування ОСОБА_8 вимог Правил дорожнього руху України призвело до настання шкідливих наслідків для здоров`я потерпілого ОСОБА_10 . Передбачених чинним законодавством України перешкод для застосування до ОСОБА_8 позбавлення права керувати транспортними засобами не існує. Крім цього, здійснення такого спеціального права безпосередньо не пов`язано з його професійною діяльністю. Від права керувати транспортними засобами істотним чином не залежить здатність обвинуваченого забезпечувати власне існування та піклуватися про пов`язаних осіб. За таких обставин суд першої інстанції мав обґрунтовані підстави застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення спеціального права, однак незаконно цього не зробив

Оскільки покарання має на меті не тільки кару й виправлення засудженого, а також запобіганню вчинення нових злочинів, необхідним є застосування стосовно ОСОБА_8 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Таким чином, суд першої інстанції, фактично не застосував до обвинуваченого положення ст. 55, ч. 1 ст. 286 КК України, які підлягали обов`язковому застосуванню. Внаслідок такої помилки обвинуваченому призначено явно несправедливе, невиправдано м`яке покарання без обов`язкового, у даному випадку, додаткового покарання.

Виправлення помилки Подільського районного суду м. Києва неможливе без погіршення становища обвинуваченого, оскільки передбачає безумовне збільшення розміру кримінального покарання та погіршення становища обвинуваченого.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, як законний та обґрунтований.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_11 , та потерпілого ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних підстав.
Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та фактичні обставини провадження ніким не оспорюються і згідно ч. 1 ст. 404 КПК України судом апеляційної інстанції вирок суду в цій частині не переглядається.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і призначенні йому покарання вказані вимоги кримінального і кримінального процесуального законодавства дотримані. Керуючись законом суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого і з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, вчинення злочину невеликої тяжкості, з необережності, визнання вини та щирого каяття, фактичних обставин провадження, враховуючи відсутність обтяжуючих покарання обставин, прийшов до законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, із застосуванням ст. 75 КК України, яке відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченої, та буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 не є достатніми підставами для скасування вироку суду та ухвалення нового вироку, оскільки враховані судом першої інстанції при ухваленні вироку.

В апеляційній скарзі прокурора не наведено необхідних та переконливих доказів для застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Крім того, при апеляційному розгляді потерпілий ОСОБА_10 просив не позбавляти обвинуваченого ОСОБА_8 права керування транспортними засобами.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на обов`язковість застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у відповідності за ст.. 55, ч. 1 ст. 286 КК України не ґрунтуються на законі і не відповідають вимогам вказаних статей КК України, оскільки ст.. 55 КК України лише визначає порядок та строки призначення та відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю у випадках, передбачених Особливою частиною КК України, а ч. 1 ст. 286 КК України передбачає можливість не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

За таких обставин вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування при апеляційному розгляді не встановлено, в зв`язку з чим апеляційна скарга заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування норм кримінального закону, що могли б бути підставами для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Подільського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року у кримінальному провадженні № 0005824 щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:

_________________ _______________ _______________
ОСОБА_13 ОСОБА_5 ОСОБА_14