Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2013 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М. за участі: секретаря Буга Р.М., прокурора Левчук С.М., потерпілого ОСОБА_1, захисника: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, непрацюючого, військовозобовязаного, раніше не судимого, у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_3 працюючи на посаді начальника Шаргородського РВ ГУ МНС України у Вінницькій області, на яку призначений наказом начальника ГУ МНС України у Вінницькій області № 40 від 05.06.2006 року та відповідно до посадової інструкції, затвердженої начальником ГУ МНС України у Вінницькій області 22.07.2006 року маючи право представляти Шаргородський РВ ГУ МНС при розгляді питань, що входять до компетенції, у державних та громадських організаціях, органах виконавчої влади; приймати участь у перевірці підприємств, установ і організацій у межах своєї компетенції і наданих повноважень згідно з чинним законодавством; готувати накази, розпорядження на виконання доручень начальника Головного Управління, його заступників щодо вирішення питань планування заходів цивільного захисту, участі РВ ГУ МНС у територіальній обороні та антитерористичній діяльності, з інших окремих напрямків діяльності, та обовязки забезпечувати реалізацію державної політики у сфері техногенної, пожежної та промислової безпеки цивільного захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, в межах своєї компетенції; здійснювати державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів з питань цивільного захисту населення та запобігання надзвичайним ситуаціям, готовності сил і засобів до реагування на надзвичайні ситуації техногенного та природного характеру; організовувати у межах своєї компетенції(через сектор наглядово-профілактичної діяльності) державний пожежний нагляд у населених пунктах та на об'єктах усіх форм власності; разом з місцевими органами виконавчої влади і органами місцевого самоврядування здійснювати заходи, пов'язані з удосконаленням пожежної безпеки, а також діяльності підрозділів відомчої та місцевої охорони, надавати їм необхідну організаційно-методичну допомогу; організовувати і здійснювати

контроль щодо підтримання постійної інформаційної взаємодії з місцевими державними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами і організаціями, командуванням військових частин, розташованих на їх території, щодо залучення сил і засобів у разі загрози або виникнення НС в мирний та воєнний часи; виконувати інш функції, які передбачені наказами, розпорядженнями, дорученнями начальника Головного управління та його заступниками, тобто, в звязку з чим, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, тобто виконуючи службові обовязки, постійно обіймав посаду працівника державного органу, повязану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, з корисливих мотивів, умисно, використовуючи своє службове становище, вимагав та отримав в липні 2006 року від

приватного підприємця ОСОБА_1, власника малої архітектурної форми - торгівельного

павільйону (магазину) розташованого в м. Шаргороді Вінницької області, по вул. Леніна поблизу загальноосвітньої школи №1 хабар в розмірі 1000 грн. за підписання державного акту вводу в експлуатацію вказаного торгівельного павільйону (магазину), а також протягом грудня 2006 року - січня 2007 року вимагав від приватного підприємця ОСОБА_1, власника цього ж торгівельного павільйону (магазину), хабар в розмірі 700 грн. за не проведення перевірок та не звернення уваги на порушення «Правил пожежної безпеки» в ході експлуатації вищевказаного павільйону, який отримав 31.01.2007 року, за наступних обставин :

В кінці 2005 року приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся з заявою в Шаргородську міську раду про виділення йому земельної ділянки для здійснення підприємницької діяльності та надання дозволу для встановлення малої архітектурної форми у вигляді торгівельного павільйону (магазину). В заяві було вказане місце де він хоче встановити вказаний павільйон, а саме біля території загальноосвітньої школи №1, яка розташована в м. Шаргороді по вул. Леніна. Міською радою було дано дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування торгівельного павільйону та розробку проекту відведення земельної ділянки під це. Погодження мали надати різні державні служби, в тому числі Шаргородський РВ ГУ МНС України у Вінницькій області.

В грудні 2005 року приватним підприємцем ОСОБА_1 виготовлено паспорт привязки, який погоджено з начальником відділу містобудування і архітектури РДА за № 9 від 22.12.2005 року.

Рішенням 27 сесії 4 скликання Шаргородської міської ради від 26.01.2006 року ОСОБА_1 була виділена земельна ділянка для встановлення малої архітектурної форми у виглядіторгівельного павільйону по продажу непродовольчої групи товарів (магазин) та 15 лютого 2006 року рішенням виконавчого комітету Шаргородської міської ради за № 26 видано дозвіл на встановлення малої архітектурної форми.

На початку червня 2006 року начальник Шаргородського РВ ГУ МНС ОСОБА_3 в порушення вимог п.4.1.16 правил пожежної безпеки, що встановлені «Правилами пожежної

безпеки в Україні», затверджені наказом МНС України № 126 від 18.10.2004 року, відповідно до яких: тимчасові споруди, кіоски, ларьки тощо повинні розміщатися на відстані не менше 10 метрів від інших будівель та споруд, крім випадків, коли, згідно з будівельними нормами, потрібний більший протипожежний розрив або коли їх можна встановлювати біля зовнішніх стін без отворів, які відповідають вимогам будівельних норм до протипожежних стін, погодив схему попереднього погодження місця розташування земельної ділянки для встановлення та експлуатації торгівельного павільйону ПП ОСОБА_1 в м. Шаргороді по вул. Леніна біля Шаргородської загальноосвітньої шкоди № 1 навпроти Ощадбанку, поставивши свій підпис та гербову печатку Державного пожежного нагляду, на якому відстань від вказаного торгівельного павільйону до приміщення школи склала біля 2 метрів (т. 1 а.с.38, 39).

23.06.2006 року заступником начальника Шаргородського РВ ГУ МНС у Вінницькій області ОСОБА_4 здійснено виїзд на місце будівництва вищевказаного обєкта та виявлено, що вказаний торгівельний павільйон (магазин) будувався з певними порушеннями вимог правил пожежної безпеки, так ОСОБА_1 було порушено вимоги правил пожежної безпеки,що встановлені «Правилами пожежної безпеки в Україні», затверджені наказом МНС України № 126 від 18.10.2004 року, а саме: не забезпечено дотримання мінімальних нормативних відстаней від новобудови торгівельного павільйону (магазину) до існуючої будівлі загальноосвітньої школи № 1 (п.4.1.16) та територію новобудови не забезпечено первинними засобами пожежогасіння (п.6.4,8).

В звязку з чим на приватного підприємця ОСОБА_1, ОСОБА_4 складенопротокол серії ВІП № 013646/106 від 23.06.2006 року про адміністративне правопорушення за ст.175 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за виявлені порушення, відповідно до постанови № 106 від 30.06.2006 року про накладення адміністративного стягнення, у вигляді штрафу в розмірі 34 грн., який ОСОБА_1 сплатив 04.07.2006 року (т. 1 а.с. 184-189).

Крім цього, 23.06.2006 року заступником начальника Шаргородського РВ ГУМНС ОСОБА_4 було встановлено, що будівельно-монтажні роботи по будівництву торгівельного павільйону (магазину) по вул. Леніна в м. Шаргороді ПП ОСОБА_1 розпочаті без отримання висновку служби державного пожежного нагляду Шаргородського району, щодо можливості та умов встановлення торгівельного павільйону на відведеній земельній ділянці.

Так, при проведенні перевірки новобудови 23.06.2006 року заступником начальника

Шаргородського РВ ГУМНС ОСОБА_4 було виявлено суттєві порушення вимог нормативних актів з пожежної безпеки, що може призвести до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів на людей та конструктивні елементи сусідніх будівель Шаргородської загальноосвітньої школи № 1, зокрема: не забезпечено дотримання мінімальних нормативнихпротипожежних відстаней від новобудови до існуючої будівлі Шаргородської ЗОШ № 1 (не менше 10 метрів). (НАПБ А.01.001-04 п.4.1.16); територію будівельного майданчика не забезпечено первинними засобами пожежогасіння, згідно норм належності (н.6.4.8 НАПБ А.01.001.-2004); територію новобудови не забезпечено відповідним освітленням; розрахунком не визначено кількість протипожежного обладнання, в тому числі тип та кількість вогнегасників( п.п. 6.4 1.,6.4.8.,6.4.9. НАПБ А.01.001-2004); не розроблено та не опрацьовано інструкцію про заходи пожежної безпеки на будівельному майданчику (п.3.4 НАПБ А.01.001-2004); територію будівельного майданчика не забезпечено знаками безпеки, згідно ГОСТу (п.3.8 НАПБ А.01.001-2004); не укладено договір на здійснення авторського нагляду за проведенням будівельно-монтажних робіт (ст. 10 Закону України «Про пожежну безпеку»),

В зв'язку з чим, 23.06.2006 року ОСОБА_4 винесено постанову за № 63 про застосування запобіжних заходів, відповідно до якої подальше проведення будівельно-монтажних робіт по будівництву торгівельного павільйону (магазину), призупинено з 23.06.2006 року.

Після цього, 26.06.2006 року до заступника начальника Шаргородського РВ ГУ МНС

ОСОБА_4 звернувся його безпосередній начальник - ОСОБА_3, який в усній розмові нагадав про виготовлення та підписання висновку місцевого органу державного пожежного нагляду, на що ОСОБА_4 повідомив, що ним виявленні порушення і не можна надавати вказаний висновок, але коли знову ОСОБА_3 наполіг на своєму, ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_3 підготовив та підписав висновок місцевого органу державного пожежного нагляду, відповідно до якого запропонований варіант розміщення заявленого обєкту може бути використаний за наступних обмежень та умов; передбачити дотримання мінімальних нормативних протипожежних відстаней від проектуємої споруди торгівельного павільйону до існуючих будівель та споруд (не менше 10 метрів), у відповідності до вимог п.4.1.16 НАПБ А.01.001-04; забезпечення ступеня вогнестійкості торгівельного павільйону не менше ІІІ-а (утеплювач і внутрішнє оздоблення з негорючих матеріалів); електропостачання споруди павільйону виконати захищеною відокремленою лінією від вводно-розподільчого пристрою з індивідуальними апаратами захисту у відповідності до вимог ПУЕ та ДБН В.2.2-9-99; виконання внутрішньої електромережі, згідно ПУЕ, п.5.1.1. НАПБ А.01.001-04; застосування будівельних конструкцій та матеріалів виконувати за умов наявності документального підтвердження (протоколи випробувань) параметрів їх вогнестійкості, горючості, розповсюдження вогню по поверхні, димоутворюючої здатності та токсичності продуктів горіння. Застосування будівельних конструкцій та матеріалів без визначених показників пожежної безпеки забороняється у відповідності до вимог п.2.10 ДБН В. 1.1-7-2002.

В звязку з цими порушеннями заступник начальника Шаргородського РВ ГУМНС ОСОБА_4 не підписував акт вводу в експлуатацію на вказаний обєкт приватного

підприємця ОСОБА_1.

В свою чергу, підсудний ОСОБА_3 будучи службовою особою, з корисливих

мотивів, умисно, знаючи про виявленні порушення, розуміючи, що використовуючи своє службове становище начальника РВ ГУ МНС, відповідно до ст. 7 Закону України «Про пожежну безпеку»; п. 2.3.8 Інструкції з організації роботи органів державного пожежного нагляду, затвердженої наказом МНС України № 59 від 06.02.2006р.; Розділу 3 «РВ ГУ МНС відповідно до покладених на нього завдань та в межах своєї компетенції», Розділу 6 «Керівництво РВ ГУ МНС», вказаних в Положенні про Шаргородський районний відділ Головного управління МНС України у Вінницькій області та розділу 3"Обов"язки, права та відповідальність осіб Сектору", вказаних в Положенні про сектор з питань наглядово-профілактичної діяльності Шаргородського РВ ГУМНС Вінницької області може та має правову основу через підлеглих державних інспекторів з пожежного нагляду припинити чи заборонити роботу вищевказаного торгівельного павільону (магазину), розташованого в м.Шаргороді Вінницької області, по вул. Леніна, хабар в розмірі 1000 грн. за підписання державного акту вводу в експлуатацію малої архітектурної форми - торгівельного павільону з продажу непродовольчої групи товарів (магазину).

При неодноразових зустрічах, під час оформлення документів на відвід земельної ділянки та при будівництві торгівельного павільону (магазину) і здачі його в експлуатацію, начальник Шаргородського РВ ГУМНС ОСОБА_3 неодноразово наголошував потерпілому ОСОБА_1, що при будівництві торгівельного павільону (магазину) він порушив ряд вимог пожежної безпеки, та без передачі хабара акт вводу в експлуатацію не буде підписаний.

Усвідомлюючи, щона будівництво та закупівлю обладнання для здійснення торговельної діяльності були затрачені кошти, в зв"язку з чим ОСОБА_1 буде невигідно нести матеріальні збитки, пов"язані із закриттям торгівельного павільону (магазину) він вимушений був погодитись на вимогу підсудного ОСОБА_3. Маючи намір отримати незаконну матеріальну винагороду та реалізовуючи умисел на її отримання, підсудний ОСОБА_3 в кінці червня 2006 року в ході подальших розмов повідомляв потерпілого ОСОБА_1, що не підпише акту вводу будівлі і експлуатацію, в зв"язку з чим не буде відкрито торгівельний павільон (магазин), показавши йому цим самим негативні наслідки невиконання його вимог, після чого запропонував передати йому грошові кошти в сумі 1000 грн. за підписання ним акту вводу будівлі в експлуатацію, тобто створив умови, за яких ОСОБА_1 погодився передати йому вказану суму з метою запобігання шкідливим наслідками щодо своїх прав, в тому числі не відкриття торгівельного павільону (магазину) та в один із днів липня 2006 року поблизу ресторану "Корчма" розташованого по вул. Островського в м.Вінниці, передавав підсудному ОСОБА_3 хабар в розмірі 1000 (однієї тисячі) грн. купюрами номіналом по 20 грн., які ОСОБА_3 привласнив та використав на власні потреби.

Підсудний ОСОБА_3 розуміючи, що отримавши хабар від потерпілого ОСОБА_1 за підписання державного акту вводу обєкта в експлуатацію і йому потрібно вирішити питання на користь останнього, а це виходить за межі наданих йому повноважень, в жовтні 2006 року викликав в свій службовий кабінет свого заступника ОСОБА_4 та при розмові, розуміючи, що являється для ОСОБА_4 його безпосереднім начальником та завдяки своєму службовому становищу може вжити до нього заходів дисциплінарного впливу, чиї вказівки ОСОБА_4 повинен виконувати, почав вимагати від ОСОБА_4, щоб той підписав державний акт вводу в експлуатацію малої архітектурної форми - торгівельного павільйону по продажу непродовольчої групи товарів (магазину), який розташований поблизу загальноосвітньої школи № 1 в м. Шаргороді, по вул. Леніна та належить приватному підприємцю ОСОБА_1.

В свою чергу ОСОБА_4 розуміючи, що він являється для ОСОБА_3В підлеглим по роботі, який завдяки своєму службовому становищу може вжити до нього заходів дисциплінарного впливу та чиї вказівки він повинен виконувати, вимушений був виконати незаконну вимогу начальника Шаргородського РВ ГУ МНС та підписав акт технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми - торгівельного павільйону в експлуатацію від листопада 2006 року (без дати) (т. 1 а с. 149), відповідно до якого торгівельний павільйон для здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1 прийнято в експлуатацію, після чого 22.12.2006 року вказаний акт було затверджено розпорядженням голови Шаргородської РДА за № 552.

Продовжуючи свою злочинну діяльність підсудний ОСОБА_3, працюючи на посаді начальника Шаргородського РВ ГУ МНС України у Вінницькій області, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, тобто виконуючи службові обовязки, постійно обіймав посаду працівника державного органу, повязану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, знаючи про виявленні працівниками Шаргородського РВ ГУ МНС недоліки, а саме порушення «Правил пожежної безпеки», щодо забезпечення дотримання мінімальних нормативних протипожежних відстаней від проектуємої споруди - торгівельногопавільйону по продажу непродовольчої групи товарів (магазину) до існуючої будівлі Шаргородської загальноосвітньої школи № 1 (не менше 10м), які приватний підприємець ОСОБА_1 С І. усунути вже не зможе, а він, як начальник Шаргородського РВ ГУ МНС відповідно до ст. 7 Закону України «Про пожежну безпеку»; п. 2.3.8 Інструкції з організації роботи органів державного пожежного нагляду, затвердженої наказом МНС України № 59 від 06.02.2006 р.; Розділу 3 «РВ ГУ МНС відповідно до покладених на нього завдань та в межах своєї компетенції», Розділу 6 «Керівництво РВ ГУ МНС», вказаних в Положенні про Шаргородський

районний відділ Головного управління МНС України в Вінницькій області та Розділу 3 «Обовязки, права та відповідальність осіб Сектору», вказаних в Положенні про сектор з питань наглядово-профілактичної діяльності Шаргородського РВ ГУМНС Вінницької області має правову основу через підлеглих державних інспекторів з пожежного нагляду припинити чи заборонити роботу вищевказаного магазину, протягом грудня 2006 р. почав в телефонному режимі, при особистих зустрічах, та через продавців магазину приватного підприємця ОСОБА_1, вимагати від останнього хабар у вигляді: мобільного телефону «Нокіа-6070» вартістю 700 гри, згодом бензину марки А-76 у кількості 200л, а в січні 2007 року хабар у розмірі 700 грн. за не проведення перевірок та не звернення уваги на порушення «Правил пожежної безпеки», виявлених працівниками Шаргородського РВ ГУ МНС України у Вінницькій області в ході будівництва вищевказаного торгівельного павільйону з продажу непродовольчої групи товарів магазину).

Потерпілий ОСОБА_1 розуміючи, що у випадку невиконання вимог підсудного ОСОБА_3 щодо передачі йому грошей в сумі 700 грн. діяльність його торгівельного павільйону (магазину) може бути припинена і він в звязку з цим понесе збитки, повязані із закриттям магазину, вимушений був погодитись на незаконну вимогу начальника Шаргородського РВ ГУМНС ОСОБА_3 та надати вказану суму незаконної винагороди з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав.

31.01.2007 року потерпілий ОСОБА_1, усвідомлюючи протиправність дій підсудного ОСОБА_3, з метою викриття злочинної діяльності останнього, розуміючи, що вимагання коштів зі сторони начальника Шаргородського РВ ГУМНС ОСОБА_3 може продовжуватись і в подальшому, звернувся в УБОЗ УМВС України у Вінницькій області з заявою, в якій добровільно повідомив про вимагання у нього хабара підсудним ОСОБА_3.

В цей же день 31.01.2007 року, з відому та під контролем співробітників УБОЗ УМВС України у Вінницькій області, діючи з метою викриття ОСОБА_3, потерпілий ОСОБА_1 приблизно о 11:30 год. в автомобілі ГАЗ 3110, номерний знак НОМЕР_1, який належить підсудному ОСОБА_3, поблизу дитячо-юнацької спортивної школи, розташованої в м. Шаргороді по вул. Леніна, 272-А, передав останньому в якості хабара, а підсудний ОСОБА_3, переслідуючи мету одержання хабара, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів,

використовуючи своє службове становище, з метою отримання незаконної матеріальної вигоди за проведення перевірок та не звернення уваги на порушення «Правил пожежної безпеки» торгівельного павільйону з продажу непродовольчої групи товарів (магазину), який належить приватному підприємцю ОСОБА_1, одержав від останнього хабар в сумі 700 (сімсот) грн.

купюрами номіналом по 50 грн., які мав намір використати на власні потреби, після чого був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Підсудний ОСОБА_3 свою вину у інкримінованих йому злочинах не визнав і суду пояснив, що визнавальні покази, які він давав на досудовому слідстві не підтримує, адже дав він їх під тиском працівників міліції для того, що б відносно нього органом досудового слідства не був застасований запобіжний захід у виді взяття під варту.

Приблизно вкінці травня на початку червня 2006 року прийшов підприємець ОСОБА_1 з проханням підписати схему попереднього погодження розміщення малої архітектурної форми (магазину) біля території школи по вул. Леніна в м. Шаргороді напроти Ощадбанку. Виїхавши на місце він пояснив ОСОБА_1, що запропоноване ним розміщення малої архітектурної форми ускладнене недостатніми для цього протипожежними відстанями, підписати йому висновок він зможе за умови, що ОСОБА_1 звернеться в Головне управління МНС Вінницької області, якому надано право зменшувати відстані, при умові виконання компенсуючи протипожежних заходів. ОСОБА_1 запевнив ОСОБА_3, що він візьме в Головному управлінні МНС цей висновок. ОСОБА_3, йдучи на зустріч ОСОБА_1 підписав схему попереднього погодження розміщення магазину.

5 чи 6 червня 2006 року пройшло реформування, і обовязки головного державногопожежного інспектора райвідділу перейшли до його заступника ОСОБА_4., який очолив сектор наглядово-профілактичної діяльності. Тому ОСОБА_3 був позбавлений права здійснювати будь-які перевірки. Також він не давав вказівку ОСОБА_4 підписувати акт вводу в експлуатацію магазину.

На ОСОБА_3 як начальника районного відділу був покладений обовязок

забезпечення діяльності пожежної частини. Він змушений був займатися матеріальним

забезпеченням пожежної частини, для цього він неодноразово звертався до ОСОБА_1

С.І., приходив до нього в магазин, також звертався і до інших підприємців по матеріальну

допомогу в різному вигляді.

ОСОБА_3 неодноразово звертався до продавців магазину ОСОБА_1 з

проханням передати ОСОБА_1, щоб останній звязався з ним. В перших числах січня 2007 року він - ОСОБА_3 на вулиці біля магазину ОСОБА_1 С І. попросив у останнього 300л бензину. ОСОБА_1 С І. погодився на 200л. Все мало відбутися наступним чином: ОСОБА_3 мав взяти рахунок, принести його продавцю в магазин ОСОБА_1, а той мав оплатити його. На другий день ОСОБА_3 взяв рахунок у підприємця ОСОБА_5 та заніс його в магазин. Приблизно через тиждень він зайшов до магазину ОСОБА_1 запитати чи перерахували кошти, на що продавець ОСОБА_6 йому нічого пояснити не могла, тоді ОСОБА_3 попросив щоб вона зателефонувала до ОСОБА_1 і щоб він вирішив це питання, після чого пішов. Потім він зустрівся з ОСОБА_1 біля заправки «Окко». В пожежній частині на той час поламався мобільний телефон, який на балансі пожежної частини неперебував, який він віддав вкінці 2006 року в магазин ОСОБА_1 для ремонту, але він, як виявилось, ремонту не підлягав. 26 січня 2007 року при черговій зустрічі ОСОБА_3В з ОСОБА_1 з приводу купівлі останній йому бензину, оскільки останній не квапився з його

придбанням та не міг визначитись як і коли він це зробить, у ОСОБА_3 виникла потреба у забезпеченні роботи пожежної частини мобільним телефоном взамін поламаного, також виникло питання про гроші, як варіант. Так як 200л бензину коштували 700грн., то ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_1 передати йому взамін бензину мобільний телефон, вартістю 700 грн.. На це ОСОБА_1 відповів, що вирішить питання з бензином до 31 січня 2007 року, а з телефоном ні.

31 січня 2007 року зранку до ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_1 з яким вони домовились про зустріч навпроти території «Агромаш» в м. Шаргороді. Підїхавши ОСОБА_1 залишив свій автомобіль і пересів в автомобіль до ОСОБА_3 після чого він поклав гроші в підлокітник, який знаходиться між сидіннями автомобіля, і вибіг з його автомобіля. Після цього ОСОБА_3В був затриманий працівниками УБОЗ.

Стосовно першого епізоду, який відбувався влітку 2006 року, ОСОБА_3 заперечив, вказав що його не було.

Не дивлячись на невизнання вини підсудним його вина у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю доведена сукупністю доказів, перевірених в судовому засіданні.

Потерпілий (цивільний позивач) ОСОБА_1 суду пояснив, що покази, які давав на досудовому слідстві підтримує повністю та повідомив суду, що він зареєстрований приватним підприємцем і згідно рішення Шаргородської міської ради йому була виділена земельна ділянка по вул. Леніна в м. Шаргороді, де він побудував торгівельний павільйон (магазин). Він діяв у відповідності до закону.

Коли прийшов час підписувати документи вводу будівлі в експлуатацію, це був приблизно 2006р. чи 2007р. він звернувся до начальника пожежної частини ОСОБА_3, який за підписання акта вводу будівлі в експлуатацію поставив умову про сплату 1000 гривень хабара, адже ним було зазначено, що ОСОБА_1 при будівництві торгівельного павільйону (магазину) не дотримано протипожежної норми зі сторони глухої стіни іншого сусіднього будинку. Проте, коли ОСОБА_3 підписував попереднє погодження місця розташування земельної ділянки

для будівництва торгівельного павільйону, вищевказана проблема не виникала, йому він непояснював про порушення ним протипожежних норм. Оскільки він за освітою не будівельник, то знати сам цього не міг, вважав що нічого не порушив.

Декілька разів підсудний ОСОБА_3 неодноразово дзвонив йому. Одного разу підсудний зателефонував йому коли той приїхав по справам в м. Вінницю та сказав, що він теж у м. Вінниці, запропонував зустрітися. Зустрілися вони того ж дня, це було в червні чи липні 2006 року, по вулиці 50-річчя Перемоги в м. Вінниці, разом з ним був його товариш ОСОБА_7, вони з підсудним ОСОБА_3 зустрілися біля ресторану «Корчма», біля якого він передав підсудному 1000 гривень, купюрами по 20 гривень, скручені резинкою, після чого вони розїхались. В подальшому обєкт був введений в експлуатацію.

Проте згодом взимку 2007 р. підсудний ОСОБА_3 приїхав до магазину ОСОБА_1, викликав його на вулицю та сказав, що йому потрібно 200л. чи 300л. бензину, на що ОСОБА_1 С І. відповів, що для нього це непосильно, проте підсудний наполягав на своєму, але ОСОБА_1 не сприйняв це всерйоз.

Через деякий час від продавців магазину до ОСОБА_1І почала надходити інформація про те, що неодноразово до його магазину підїжджав підсудний ОСОБА_3 та просив переказати, щоб він - ОСОБА_1 обовязково звязався з останнім.

Потім на ОСОБА_1 за порушення правил пожежної безпеки працівниками пожежної частини був накладений штраф.

Останній раз підсудний ОСОБА_3 приїхав до його магазину та повідомив йому, що крім бензину йому потрібен ще й телефон, який коштував біля 1000 гривен, а потім зайшла мова про гроші, які потрібні були підсудному ОСОБА_3. Підсудний ОСОБА_3 пояснював, якщо ОСОБА_1 не виконає його умови, то у його магазині будуть перевірки зі сторони пожежної частини.

Після цього ОСОБА_1 зустрівся з підсудним ОСОБА_3 на заправці «Окко» при вїзді в м. Шаргород, вся їхня розмова була записана ним на його особистий диктофон, в ході цієї розмови він пообіцяв підсудному ОСОБА_3 взамін бензину привезти кошти, на що останній дав згоду. Розуміючи протиправність дій ОСОБА_3 він - ОСОБА_1 вирішив звернутись в міліцію.

ОСОБА_1 звернувся з заявою про вимагання у нього ОСОБА_3 хабара в УБОЗ УМВС України у Вінницькій області. Там йому дали помічені гроші, після чого він домовився з підсудним ОСОБА_3 про зустріч. 31.01.2007р. чи 01.02.2007р. за давністю подій точно не памятає, по дорозі з м. Вінниці до м. Шаргорд ОСОБА_3 йому телефонував та коректував дорогу до місця де вони зустрінуться. Вони зустрілися в м. ІПаргороді біля сільгосптехніки, ОСОБА_1 сів до салону автомобіля підсудного ОСОБА_3 марки «Волга 3110», де передав йому гроші в сумі 700 грн. купюрами номіналом по 50 грн., на що останній повідомив, що все нормально і він залишає його в спокої, поклав гроші в підлокітник, а потерпілий вийшов з машини.

Цивільний позов підтримав повністю.

Свідок ОСОБА_4 суду повідомив, що покази, які давав на досудовому слідстві підтримує повністю. До нього звернувся ОСОБА_1 з приводу встановлення малої архітектурної форми (магазину), в м. ІПаргороді по вул. Леніна біля школи. Пізніше його викликав до себе в кабінет підсудний ОСОБА_3, де був і ОСОБА_1, ОСОБА_3, який був його начальником, показав схему попереднього погодження розташування майбутньої малої архітектурної форми, запитав як вона відповідає діючим протипожежним нормам. ОСОБА_4 побачив, що схема попереднього погодження вже підписана підсудним ОСОБА_3 та на ній вже стоїть печатка, тому попросив ОСОБА_1І, вийти з кабінету, а самому підсудному пояснив, що між стінами будівель має бути відстань 10 метрів, якої там немає, а він - ОСОБА_4 мав би зробити висновок перед тим, як в схемі попереднього погодження ставити печатку. Тоді ОСОБА_3 запитав його, що можна зробити у даному падку, коли схема попереднього погодження вже ним погоджена.

Після того ОСОБА_4 зробив висновок, що магазин може бути побудований при умові, що відстань між спорудами буде не менша 10 метрів та віддав його.

Через деякий час потерпілий ОСОБА_1І почав будувати магазин з порушенням правил пожежної безпеки, менше ніж за 10 м до будівлі. Побачивши це ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_3, який порадив йому діяти так як це передбачає закон. Тому, виявивши вищевказані порушення він виніс постанову про зупинення будівництва та накладення штрафу на ОСОБА_1. В той же день йому зателефонував підсудний ОСОБА_3 та сказав, щоб він більше не приймав жодних дій щодо даної споруди.

Після цього потерпілий ОСОБА_1 підходив до нього, якому він порадив звернутись в обласне Управління на комісію, там при проведені компенсуючих заходів йому дозволять будівництво. Тобто Управління надає висновок, а вони на місці підписують акт вводу будівлі в експлуатацію.

Після цього була реорганізація їхньої структури, його призначили начальником сектору наглядово-профілактичної діяльності заступником начальника Шаргородського РВ ГУ МНС і до нього звернувся підсудний ОСОБА_3, щоб той підписав акт введення в експлуатацію

магазину, що належав потерпілому ОСОБА_8, та повідомив, що в разі виникнення будь-яких питань з даного приводу, він все вирішить сам. ОСОБА_4 підписав акт вводу спорудив експлуатацію так як не бажав мати проблем з безпосереднім керівником - підсудним ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що покази, які давав на досудовому слідстві підтримує повністю. Влітку, в липні 2006 року він зустрівся з ОСОБА_8 в м. Вінниці, на перехресті вулиць Островського та 50-річчя Перемоги, біля ресторану «Корчма» де він став свідком зустрічі ОСОБА_8 та підсудного ОСОБА_3, та передачі хабара ОСОБА_8 ОСОБА_9. ОСОБА_8 пояснював ОСОБА_7, що гроші потрібно дати ОСОБА_3 за підпис акту вводу в експлуатацію магазину, який він будує в м. Шаргороді. Гроші були в сумі 1000 грн. купюрами номіналом по 20 грн., скручені в рулончик та скріплені резинкою, що він особисто бачив.

На зустріч вони приїхали на автомобілі ОСОБА_8 марки Лада з тонованими вікнами ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_3 позаду автомобіля, в якому він - ОСОБА_7 Ю В. знаходився на пасажирському сидінні. Він - ОСОБА_7 із цікавості повернувся і бачив на власні очі, як ОСОБА_8 передав ОСОБА_3 вищезазначені гроші. Не дивлячись на тоноване скло в автомобілі, він добре все бачив. Повернувшись до автомобіля ОСОБА_8повідомив ОСОБА_7, що гроші віддав ОСОБА_3, той пообіцяв що все буде добре (акт вводу в експлуатацію магазину буде підписаний).

В ході розмови ОСОБА_8 називав підсудного то «пожарник» то ОСОБА_3.

Повідомив також, що зі слів ОСОБА_8 йому відомо, що ОСОБА_3 у нього вимагав 200 л бензину. Він порадив звернутись йому в міліцію.

Свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що покази які він давав на досудовому слідстві підтримує повністю. Його товариш ОСОБА_1 побудував в м. Шаргороді магазин. Проте зі слів останнього начальник пожежної частини за підписання акту вводу магазину в експлуатацію вимагає в нього гроші. ОСОБА_1 радився з ним, як вийти з цієї ситуації. ОСОБА_10 порадив виконати умови начальника пожежної частини, адже останній не дасть йому спокою і той не зможе нормально працювати. Зі слів того ж потерпілого знає,що він ОСОБА_1 передав начальнику пожежної частини 1000 грн. в м. Вінниця біля ресторану "Корчма" за підписання акту вводу в експлуатацію. Через деякий час ОСОБА_1 зновуповідомив йому, що начальник пожежної частини вимагає у нього бензин та мобільний телефон "Нокія".ОСОБА_10 порадив ОСОБА_1 звернутись в міліцію, адже це ніколи не закінчиться. Ці події відбувалися в грудні 2006 року на початку 2007 року.

Свідок ОСОБА_11 О М. в судовому засіданні підтримав покази дані ним на досудовому слідстві. Пояснив, що він товаришує з потерпілим ОСОБА_1 і вязку з цим допомагав йому в магазин. На початку 2007 року підсудний ОСОБА_3 неодноразово заходив до магазину ОСОБА_1 розглядаючи при цьому мобільні телефони, що знаходились на вітрині, та просив передати ОСОБА_1, щоб той з ним обовязково звязався з приводу придбання бензину. Він особисто повідомляв ОСОБА_1 про візити в його магазин начальника пожежної частини ОСОБА_3, та передавав щоб той звязався з ним. Дав ОСОБА_3 номер мобільного телефону ОСОБА_1 Не памятає, що б з пожежної частини приносили мобільний телефон в магазин ОСОБА_1 для ремонту.

Свідок ОСОБА_6 суду повідомила, що покази, які давала на досудовому слідстві підтримує повністю, та пояснила, що вона була взята на іспитовій термін продавцем в магазин в м. Шаргороді, що належить ОСОБА_1, магазин займався продажем мобільних телефонів, аксесуарів та канцтоварів.

Приблизно в кінці 2006 року на початку 2007 року в магазин приходив підсудний ОСОБА_3 в формі, приблизно три рази, цікавився телефоном «Нокія 6770», який на той час коштував 700 грн., вона надавала з приводу телефону йому консультацію, та просив передати ОСОБА_1 щоб той звязався з ним, в разі, якщо останній з ним не звяжеться то він закриє магазин, що вона і передала потерпілому ОСОБА_8. Підсудний ОСОБА_3 був злий, адже говорив з нею в підвищеному тоні. Ремонтом мобільних телефонів ОСОБА_8 не займався, цим займався зовсім інший підприємець.

Свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що покази, які давав на досудовому слідстві підтримує повністю. Раніше займався реалізацією нафтопродуктів, мав право видавав рахунки на оплату пального. В нього була усна домовленість з підсудним ОСОБА_3 про те, якщо на підставі наданих рахунків буде проведена оплата за нафтопродукти, і особа, яка здійснила оплату дасть дозвіл на їх отримання, то пожежна частина зможе їх отримати. Він видав ОСОБА_3 три рахунки: 2 на 100 л, а 1 на 200 л, точно вже не памятає. Проте рахунки ні хто не оплатив, і тому нафтопродукти не відпускались.

Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердили покази, дані ними на досудовому слідстві і пояснили, що 31.01.2007 року в м. Вінниці працівниками міліції вони були запрошені в якості понятих в УБОЗ УМВС у Вінницькій області. При них працівниками міліції були помічені купюри, номіналом по 50 грн. на суму 700 грн., та передані потерпілому ОСОБА_1. Разом з працівниками міліції вони виїхали в м. Шаргород, де працівники міліції на вулиці міста затримали підсудного ОСОБА_3, а в підлокітнику його автомобіля було виявлено і вилучено помічені 700 грн. купюрами по 50 грн., після того як потерпілий ОСОБА_1 С І. передав їх підсудному ОСОБА_3 в автомобілі марки «Волга 3110» темно-зеленого кольору. З рук підсудного працівниками УБОЗ було зроблено змив, а при освітленні вилучених грошей спеціальною лампою було видно напис «Хабар». Підсудний ОСОБА_3 пояснював, що ці гроші отримані ним як хабар, а потім пояснив, що потерпілий дав йому дані гроші для закупівлі бензину для пожежної частини.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердив покази, дані ним на досудовому слідстві і пояснив, що на той час він працював начальником державного будівельного контролю Шаргородської райдержадмінстрації та був в складі комісії, яка приймала магазин потерплого ОСОБА_1 С І. в експлуатацію. На час прийняття магазину потерпілого ніяких порушень виявлено не було, окрім того магазин ОСОБА_1 на той час вважався тимчасовою спорудою малою архітектурною формою (МАФ), для розміщення якої будь-яких норм взагалі не існувало. При підписанні акту вводу магазину ОСОБА_1 в експлуатацію лише зі сторони пожежної частани виникло питання, що споруда має бути на відстані 10 м від будівлі. Однак навіть для капітальних будівель дозволялось зменшувати розриви, шляхом влаштування додаткові заходи безпеки, якими можуть бути: глуха стіна, відсутність вікон тощо. Отже новобудова ОСОБА_1 цілком законно могла розміщуватись за умови меншого ніж 10 м розриву від сусідньої будівлі.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердив покази, дані ним на досудовому слідстві і пояснив, що працює першим заступником начальника територіального управління МНС України у Вінницькій області. Підсудний ОСОБА_3, який на той час працював начальником районного відділу МНС у Шаргородському районі, отримав хабар. Його підлеглим був інспектор державного пожежного нагляду. Оскільки інспектор входив в штат даного підрозділу, то в усіх питаннях підпорядковувався начальнику райвідділу, в тому числі при підписанні документів про прийняття обєктів в експлуатацію.

На час вчинення підсудним ОСОБА_3 злочину райвідділи фінансувались за рахунок коштів державного бюджету, платних послуг та благодійної допомоги. Якщо благодійна допомога надавалась у вигляді коштів, то вони обовязково перераховувались на рахунок повного управління, хоча це могла бути допомога у вигляді матеріальних благ, тобто все що було необхідне для пожежної частини.

Якщо є бажаючий надати благодійну допомогу у вигляді паливо-мастильних матеріалів, він оплачує рахунок або привозить бензин в підрозділ, після чого він обліковується, складається кошторис благодійної допомоги.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомив, що він працював начальником відділу матеріально- технічного забезпечення управління МНС у Вінницькій області. В Управлінні є відділ, який займається обліком матеріальних цінностей. Оприбуткування благодійної допомоги у вигляді матеріальних цінностей відбувається шляхом надання відповідних накладних, доручень до бухгалтерії. Благодійна допомога у вигляді грошових коштів перераховувалась на спеціальний рахунок управління МНС у Вінницькій області. Бланки доручень на матеріальну допомогу у вигляді бензину, які були суворої звітності, були у кожного керівника підрозділу, долучались до листа-звернення і здавались в бухгалтерію. Чи надходила благодійна допомога від потерпілого ОСОБА_1 до Управління йому не відомо.

Свідок ОСОБА_17 суду повідомив, що працює заступником начальника Управління державної техногенної безпеки. Згідно ДБН 36092 відстань між будівлями повинна перевищувати 10 м, але на той час коли відбувались дані події діяв відповідний наказ Держбуду про те, що можливо зменшити дану відстань за умови розробки компенсуючи заходів, як наприклад «глуха стіна», проте таке право надається лише експертній групі, яка створена при управлінні МНС в м. Вінниця, на той час він працював заступником начальника цієї групи. Районний відділ перевищив свої повноваження, підписавши акт вводу новобудови ОСОБА_1 в експлуатацію.

Свідок ОСОБА_18 суду повідомила, що покази, які давала на досудовому слідстві

підтримує повністю, та пояснила, що являється дружиною потерпілого ОСОБА_8. Знає зі слів чоловіка, що за підписання акту вводу в експлуатацію магазину, який той будував в м. Шаргороді, підсудний ОСОБА_3 вимагав у нього гроші, які той згодом йому їх передав. Після того, як магазин в м. Шаргороді був побудований, вона знає від чоловіка та продавця вказаного магазину, що підсудний ОСОБА_3 вимагає бензин, за що вона не цікавилась, але чоловіка це дуже роздратувало і він був засмучений.

Свідок ОСОБА_19 викликаний за клопотанням підсудного, суду повідомив, що раніше працював в УБОЗ УМВС України у Вінницькій області. В січні 2007 року приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся з заявою до УБОЗ УМВС України у Вінницькій області про вимагання у нього начальником МНС Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_3 хабара. По суті заяви та пояснень самого ОСОБА_1 було відомо, що він як приватний підприємець звернувся до органів місцевого самоврядування про виділення йому

земельної ділянки по центральній вулиці м. Шаргород біля школи. Заява ОСОБА_1 була задоволена та виділена земельна ділянка. Після її виділення ОСОБА_1 проходив узгодження будівництва малої архітектурної форми, тобто магазину. Дана земельна ділянка виділена під будівництво була погоджена дозвільними службами, зокрема і районним відділом МНС Шаргородського району, зокрема своїм підписом та печаткою її узгодив і сам підсудний ОСОБА_3, тобто підписав узгодження на будівництво магазину.

З часом під час будівництва магазину потерпілим ОСОБА_1 підсудний чинив йом перешкоди у будівництві даного магазину, зокрема надсилав перевірки та висунув йому умови згідно яких він не підпише ОСОБА_1 акт вводу в експлуатацію його магазину, якщо він не передасть підсудному кошти в якості винагороди - хабара в сумі 1000 грн.. Потерпілий ОСОБА_1 оскільки його магазин був вже побудований, вимушений був і передав ОСОБА_3В 1000 грн..

Згодом магазин відкрився і почав працювати, проте під час новорічних свят з боку

ОСОБА_3 знову почали виникати питання щодо внесення ОСОБА_1 йому певної суми коштів, останній спочатку сприйняв це все не серйозно, проте коли підсудний ОСОБА_3 почав йому погрожувати про зупинення підприємницької діяльності та вимагати хабар, ОСОБА_1 зрозумів, що вимоги ОСОБА_3 про передачу йому грошових коштів не припиняться, тому він вирішив звернутись з відповідною заявою до УБОЗ.

Після чого спільно зі слідчим прокуратури було проведено всі необхідні процесуальні дії, зокрема складено акт помітки коштів при двох понятих, які були передані ОСОБА_1, ще під час перебування потерпілого ОСОБА_1 в УБОЗ, підсудний ОСОБА_3 не раз дзвонив йому на мобільний телефон щодо їхньої зустрічі. ОСОБА_1 поїхав в м. Шаргород на зустріч з підсудним ОСОБА_3 для передачі йому коштів, слідчо-оперативна група виїхала разом з ним.

Під час приїзду в м. Шаргород було видно як на узбіччі стоїть машина підсудного

ОСОБА_3, який запропонував ОСОБА_1 сісти до нього в машину. В машині підсудного ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 хабар у виді коштів в сумі 700 грн., після чого ОСОБА_1 сів у свою машину і поїхав.

Потім до машини ОСОБА_3 підійшли слідчий прокуратури з понятими, якому було запропоновано видати кошти, у відповідь на що він вказав на підлокітник в якому знаходились кошти, які були в подальшому вписані в протокол, перераховані та опечатані. Підсудний ОСОБА_3 зізнався, що отримав кошти від ОСОБА_1.

В подальшому підсудного ОСОБА_3 було доставлено у відділок та допитано у присутності адвоката де він зізнався у вчиненні злочину. Будь-яких заходів фізичного або психологічного впливу до підсудного ОСОБА_3 не було застосовано, при допиті постійно був присутній адвокат.

Згідно протоколу заяви ОСОБА_1 від 31.01.2007 року, ОСОБА_1 повідомив про факт вимагання та отримання хабара начальником Шаргородського РВ ГУ МНС України у Вінницькій області ОСОБА_3 в сумі 1000 грн. в липні місяці 2006 року , а також вимагання 700 грн. за не притягнення його - ОСОБА_1 С І. до відповідальності за порушення норм пожежної безпеки (т. 1 а с.5).

Згідно акту помітки та вручення грошових купюр від 31.01.2007 року - грошові купюри в кількості 14 штук номіналом по 50 грн. на загальну суму 700 грн., за номерами (ЕК 8597024, АК 4645632, ДТ 3698991, АМ 1475793, ЄК 2417347, ЗМ 7802874, ДМ 7412050, ЗЛ 6585254, ЕМ 0747310, ЕП 2140209, ЕЙ 1101944, ДМ 6057906, ЗП 9077534, ЕР 1430201) були помічені спеціальною речовиною шляхом нанесення фарбування з обох сторін на всіх купюрах та нанесення за допомогою люмінесцентного олівця позначки «Хабар» на тильній стороні всіх купюр, з метою документування злочинної діяльності (т. 1 а.с.9).

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 31.01.2007 року та перегляду відеозапису на відеокасеті «LG» з написом «31.01.07. Шаргород. Пожарник», - в автомобілі НОМЕР_2, в якому знаходився підсудний ОСОБА_3В, у підлокітнику було виявлено і вилучено 14 купюр за номерами ЕК 8597024, АК 4645632, ДТ 3698991, АМ 1475793, ЄК 2417347, ЗМ 7802874, ДМ 7412050, ЗЛ 6585254, ЕМ 0747310, ЕП 2140209, ЕЙ 1101944, ДМ 6057906, ЗП 9077534, ЕР 1430201, номіналом по 50 грн. на кожній з яких в ультрафіолетовому світлі було видно світіння яскраво-салатового кольору та напис «Хабар», номера купюр відповідали тим, які були вручені потерпілому ОСОБА_1; і при цьому підсудний ОСОБА_3 повідомив, гроші він отримав від ОСОБА_1 для закупівлі пального марки «А-76» в кількості 200 літрів, як спонсорську допомогу на частину (т. 1 а.с. 10-11).

Згідно протоколу огляду місця пригоди від 31.01.2007 року - в приміщенні Шаргородського РВ ГУ МНС було вилучено: постанову про застосування запобіжних заходів №63 від 23.06.2006 року; висновок місцевого органу державного пожежного нагляду №233 від 26.06.2006 року; протокол від 23.06.2006 року про складений відносно потерпілого ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ст. 175 КУпАП та постанову від 30.06.2006 року про накладення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення стягнення у виді штрафу; в кабінеті підсудного ОСОБА_3В було вилучено книгу видачі доручень на 99 арк. (т.1 а.с.12-14).

Як вбачається з протоколу огляду предметів 07.02.2007 року, які приєднані до справи як речові докази, обєктом якої є: - постанова про застосування запобіжних заходів №63 від 23.06.2006 року, згідно якої подальше проведення будівельно-монтажних робіт по будівництву магазину ОСОБА_1 в м. Шаргороді зупинено до усунення порушень; - висновок місцевого органу державного пожежного нагляду №233 від 26.06.2006 року, відповідно до якого запропонований варіант розміщення торгівельного павільйону по вул. Леніна в м. Шаргороді біля ЗОШ №1 може бути при умові дотримання мінімальних нормативних протипожежних відстаней (не менше 10м); - протокол від 23.06.2006 року складений відносно потерпілого ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ст. 175 КУпАП та постанову від 30.06.2006 року про накладення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення стягнення у виді штрафу; книга видачі доручень на 99 арк., в якій видно, що останнє доручення видавалось 29.05.2006 року і видача будь-яких доручень на імя ОСОБА_1 відсутня(т.1 а.с. 177-188).

Теж саме і вбачається з оглянутої в судовому засіданні книги видачі доручень Шаргородського РВ ГУ МНС України у Вінницькій області, що останнє доручення видавалось 29.05.2006 року, а запис про видачу доручення на прізвище ОСОБА_1 взагалі відсутній.

Згідно протоколу виїмки від 01.02.2007 року у потерпілого ОСОБА_1 було вилучено схему попереднього погодження місця розташування земельної ділянки для встановлення та експлуатації торгівельного павільйону ПП ОСОБА_1 в м. Шаргороді по вул. Леніна біля Шаргородської ЗОШ №1 навпроти Ощадбанку, яка була погоджена начальником пожежної охорони ОСОБА_3 та завірена мокрою гербовою печаткою ( Т. 1 а.с.37, 38, 39).

Згідно протоколу виїмки від 02.02.2007 року в Шаргородській РДА було вилучено: ОСОБА_4 технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми в експлуатацію від листопада 2006 року (без дати), згідно якого технічна комісія прийняла в експлуатацію стаціонарну малу архітектурну форму торгівельний павільйон для здійснення підприємницької діяльності ПП ОСОБА_1, який був погоджений ОСОБА_4 та завірений мокрою гербовою печаткою( Т. І а.с. 148, 149).

В першочергових поясненнях від 31.01.2007 року, які викладені власноручно підсудним ОСОБА_3, останній не заперечує щодо своєї зацікавленості при підписанні погодження на виділення земельної ділянки під будівництво магазину ОСОБА_1, а також неодноразові звернення до потерпілого ОСОБА_1 про придбання ним 300 літрів пального, потім 200 літрів пального, мобільного телефону «Нокія», а також отримання від потерпілого ОСОБА_1 31.01.2007 року 700 грн. купюрами по 50 грн. в своєму автомобілі НОМЕР_3 (т.1а.с.18-19).

В протоколі допиту підозрюваного від 31.01.2007 року підсудний ОСОБА_3 власноручно повідомив про обставини вимагання і отримання коштів в сумі 1000 грн. та 700 грн. (т. 1 а.с.23-24).

З протоколу допиту обвинуваченого від 02.02.2007 року вбачається, що ОСОБА_3 присутності захисника - адвоката ОСОБА_20 добровільно повідомив про обставини вимагання і отримання ним від потерпілого ОСОБА_1 коштів в сумі 1000 грн., які витратив на власні потреби та 700 грн. за не проведення перевірок та не звернення уваги на виявлені порушення в магазині ОСОБА_1 (т. 1 а.с.119-121).

Згідно адміністративної справи №106 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності 30.06.2006 року за ст.175 КУпАП у виді штрафу в розмірі 34 грн. за те, що не забезпечив дотримання мінімальних нормативних протипожежних відстаней від новобудови магазину до існуючої будівлі ЗОНІ №1; територію новобудови не забезпечено первинними засобами пожежогасіння (т. 1 а.с. 184-189).

Відповідно до висновку експерта № 15 від 07.02.2007 року - на поверхнях 14 грошових купюр номіналом по 50 грн. кожна за номерами; ЕК 8597024, АК 4645632, ДТ 3698991, АМ 1475793, ЄК 2417347, ЗМ 7802874, ДМ 7412050, ЗЛ 6585254, ЕМ 0747310, ЕП 2140209, ЕЙ 1101944, ДМ 6057906, ЗП 9077534, ЕР 1430201, виявлених та вилучених з автомобіля ОСОБА_3, знаходяться нашарування спеціальної хімічної речовини, що люмінесціює яскраво-жовтим кольором, на лицьових поверхнях грошових купюр знаходиться напис «Хаба», який виконаний речовиною, що люмінесціює біло-фіолетовим кольором; речовини, що знаходяться на поверхнях грошових купюр по морфологічним ознакам (колір люмінесценції, відношення до розчинників, здатність до копіювання) та по хімічному складу (хроматографічне дослідження) однорідні із речовинами, які надані в якості зразків (т. 1 а.с.190-198).

Згідно листа від 13.11.2008 року за вих. № 15/12163 за підписом начальника Головного управління МНС - начальник Шаргородського РВ ГУ МНС ОСОБА_3В не має повноважень розпоряджатися коштами на утримання підрозділу, окрім отримання та використання матеріальних цінностей для функціонування підрозділу (т.3 а.с. 180).

Крім того, вина підсудного доведена дослідженими в судовому засіданні:

-положенням про Шаргородський РВ ГУ МНС України в Вінницькій області, яке було розроблено 17.07.2006 року і затверджено 22.07.2006 року (т. 2 а.с.60-65);

-посадовою інструкцією начальника Шаргородського РВ ГУМНС України в Вінницькій області (а.с.103-107 т.1), яка була розроблена 17.07.2006 року і затверджена 22.07.2006 року (лист ГУ МНС України у Вінницькій області № 03/12150 від 13.11.2008 року) (т. З а.с. 179);

-положенням про сектор з питань наглядово-профілактичної діяльності Шаргородського РВ ГУ МНС в Вінницькій області (т. 2 а.с.66-71);

-витягом з Закону України «Про Пожежну безпеку» (т. 2 а.с.52);

-Інструкцією з організації роботи органів державного пожежного нагляду (т. 2 а.с.55-59);

-роздруківкою розмов і прослуховуванням в судовому засіданні аудіо запису розмов підсудного ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_1, щодо вимагання та отримання підсудним від потерпілого хабара (т. 2 а.с.74-75, 78).

Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог закону і не суперечать один одному.

Суд не приймає до уваги показання підсудного ОСОБА_3 про те, що він хабарів від ОСОБА_1 не вимагав, хабара влітку 2006 року в розмірі 1000 грн. від ОСОБА_1 не отримував, а отримані від ОСОБА_1 кошти в розмірі 700 грн. мав використати для придбання палива для пожежної частини, а також, що визнавальні покази на досудовому слідстві він - ОСОБА_3 дав під тиском працівників міліції - в звязку з тим, що вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовується сукупністю доказів досліджених всудовому засіданні, зокрема:

-показами потерпілого ОСОБА_1, свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_6, ОСОБА_21 та ОСОБА_13, ОСОБА_18., ОСОБА_19;

-постановою від 15.02.2007 року старшого слідчого СВ прокуратури Вінницької області якою за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 відносно працівників УБОЗ УМВС України у Вінницькій області, які начебто чинили тиск на ОСОБА_3 з метою дачі ним показів, відмовлено в порушенні кримінальної справи, в звязку з відсутністю події злочину (т. 2 а.с. 44);

-постановою від 15.02.2007 року заступника прокурора Вінницької області якою за

результатами розгляду заяви ОСОБА_3 стосовно дій слідчого, який начебто під час розслідування кримінальної справи чинить на нього тиск та застосовує незаконні методи слідства, відмовлено у задоволенні його заяви про відвід ст. слідчого СВ прокуратури Вінницької області ОСОБА_22 від подальшого проведення досудового слідства у цій кримінальній справі (т.2 а. с. 48-49);

-та вказаними вище матеріалами кримінальної справи.

Суд розцінює показання підсудного дані ним в суді, як намагання уникнути кримінальної відповідальності і як обраний спосіб захисту.

Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_23 допитаного в суді за клопотання підсудного, який повідомив, що в 2006 роки коли він виконував обовязки начальника пожежної частини, то носив для ремонту до магазину ОСОБА_1 С І. мобільний телефон, який був в пожежній частині, так як вони не підтверджують та не спростовують обставин вчинених злочинів підсудним ОСОБА_3

Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_24 допитаного в суді за клопотанням підсудного, який повідомив, що він проводив досудове слідство по даній кримінальній справі, обставин справи вже не памятає, так як вони не підтверджують та не спростовують обставин вчинених злочинів ОСОБА_3В .

Даючи оцінку зібраним в справі доказам досліджених в судовому засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 368 КК України - тобто одержання хабара службовою особою яка займає відповідальне становище, вчинене повторно.

При призначенні міри покарання та виду покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів та ступінь небезпечності вчинених злочинів, характеристику особи підсудного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання підсудного.

Підсудний ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий (т. 1 а с.84). До обставин, що помякшують покарання підсудного, суд відносить те, що підсудний позитивно характеризується за місцем проживання (т. 1 а.с. 111), позитивно характеризується за місцем проходження служби на посаді начальника Шаргородського РВ ГУМНС (т. 1 а.с. 110).

Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення підсудного, суд вважає можливим обрати підсудному ОСОБА_3 покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції передбаченої ч.2 ст. 368 КК України.

На досудовому слідстві цивільним позивачем (потерпілим) ОСОБА_1 був заявлений цивільний позов, він просив стягнути з цивільного відповідача (підсудного) ОСОБА_3В, суму в розмірі 1700 грн. матеріальної шкоди, 10000 грн. моральної шкоди (т. 1 а.с.31). В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити аргументуючи тим, що сума матеріальних збитків в розмірі 1700 грн., яку він просить стягнути з підсудного полягає в його витратах, повязаних з викликом до суду для дачі показань. Моральна шкода полягає у його душевних та психічних стражданнях, викликаних злочинними діями ОСОБА_25.

Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред'явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних

стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сімї чи близьких родичів.

Згідно ч. З ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування 4 враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року - відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат ( їх тривалості тощо ) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як було встановлено в судовому засіданні цивільний позивач (потерпілий) ОСОБА_1 торгівельний павільйон (магазин) в м. Шаргороді по вул. Леніна все ж таки ввів в експлуатацію та в подальшому 03.03.2010р. оформив на нього право власності, після чого подарував його (т. 7 а.с.10-11).

З огляду на вищезазначене суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково, стягнувши з цивільного відповідача (підсудного) ОСОБА_3 на користь цивільного позивача (потерпілого) ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, вказана сума є розумною і справедливою. Щодо стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1700 грн. слід відмовити, в зв'язку з тим, що вона не підтверджена належними доказами (фінансово-платіжними документами).

Судові витрати слід стягнути з підсудного, ураховуючи ступінь вини та його майновий стан. Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим і призначити покарання за ч.2 ст. 368 КК України у виді пяти років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у державних органах та займатись діяльністю у сфері державної служби на три роки з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого, у доход держави.

Цивільний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з засудженого (цивільного відповідача) ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн. моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовити.

Речові докази: - 14 купюр номіналом по 50 грн. кожна за номерами: ЕК 8597024, АК

4645632, ДТ 3698991, АМ 1475793, ЄК 2417347, ЗМ 7802874, ДМ 7412050, ЗЛ 6585254, ЕМ

0747310, ЕП 2140209, ЕЙ 1101944, ДМ 6057906, ЗП 9077534, ЕР 1430201, які зберігаються у цінному пакеті з речовими доказами по справі № 07255007 у Вінницькій обласній філії

«Укрсоцбанку» (м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 24-А) повернути потерпілому ОСОБА_1

-диктофон «Olimpus-Pearl microcassette S804», який знаходиться в Жмеринському

міськрайонному суді повернути ОСОБА_1;

- конверт з листом паперу А-4 з нанесеним спец. фарбуванням для зразка (зразок № 1), змиви з правої руки ОСОБА_3 (конверт № 3), змиви з лівої руки ОСОБА_3 (конверт № 4), які зберігаються в Жмеринському міськрайонному суді - знищити;

- мініаудіокасету «ТDК» та аудіокасету «ТDК» з написом «31.01.07. Шаргород. «Пожарник», відеокасету «LG» з написом «31.01.07. Шаргород. Пожарник», книгу видачі доручень Шаргородського РВ ГУ МНС України у Вінницькій області, які зберігаються у Жмеринському міськрайонному суді - залишити при справі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ при УМВС України у

Вінницькій області (рахунок № 0019, код 24525055, Банк УДК у Вінницькій області МФО 802015, призначення платежу: хімічне дослідження № 15) судові витрати в розмірі 282 (двісті вісімдесят дві) грн.. 47 коп. за проведення судово-хімічної експертизи (т. 1 а.с. 190-198).

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити засудженому ОСОБА_3 підписку про невиїзд.

В строк відбування покарання зарахувати строк попереднього увязнення засудженого ОСОБА_3 з 31.01.2007 року по 02.02.2007 року (т. 1 а.с.20, 122).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення через Жмеринський міськрайонний суд.

СуддяЖмеринського

міськрайонного суду ОСОБА_26