АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/2039/16-к Номер провадження 11-кп/786/574/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.185 КК України С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 квітня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоуральськ Крутихинського району Алтайської області, РФ, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку, раніше судимого,-

- 25.09.1995 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.140 КК України в редакції 1960 року на 2 роки позбавлення волі;

- 19.03.1996 року Глобинським районним судом Полтавської області за ст.81 ч.4, ч.3 ст.42, ст.44, ст.14 КК України в редакції 1960 року на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 28.03.1997 року за постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 4 дні;

- 10.02.1999 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.215-3 КК України в редакції 1960 року на 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 21.08.1999 року за постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.08.1999 року на підставі ст.4 Закону України "Про амністію" від 16.07.1999 року;

- 30.01.2001 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ст.140 ч.2, 215-3 ч.2, ст.42 КК України в редакції 1960 року на 3 роки позбавлення волі, звільнений 20.10.2001 по відбуттю строку покарання;

- 16.11.2005 року Золотоніським міскрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 31.01.2006 року на 1 рік позбавлення волі. Звільнений 04.10.2006 року по відбуттю строку покарання;

- 21.08.2008 року Чорнобаївським районним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі;

- 10.12.2008 року Золотоніським міскрайонним Черкаської області за ч.2 ст.186, ст.69, ч.4 ст.70 КК України на 2 роки позбавлення волі. Звільнений 28.09.2010 року по відбуттю строку покарання;

- 25.02.2013 року Золотоніським міскрайонним Черкаської області за ч.3 ст.186, ч.2 ст.190, ч.2 ст.289, ст.70 КК України, з урахуванням змін, внесених ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 25.06.2013 року на 6 років позбавлення волі. Звільнений 31.12.2014 року ухвалою Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 28 днів,-

засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів.

Обрано запобіжний захід при винесенні вироку 20.04.2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою.

За змістом вироку суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 1.02.2015 року приблизно 20 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, правомірно знаходячись у кв. АДРЕСА_3 , діючи повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон «Нокіа 220» на дві сім-картки, ІМЕІ: НОМЕР_1 та ІМЕІ: НОМЕР_2 з зарядним пристроєм, загальною вартістю 750 грн., та одяг, а саме: картуз чоловічий замшевий вартістю 75 грн., куртку зимову пухову вартістю 450 грн., кофту спортивну вартістю 150 грн., джинси чорного кольору вартістю 185 грн., футболку з рукавам вартістю 150 грн., що належали власнику квартири - потерпілому ОСОБА_8 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння та спав, чим спричинив йому матеріальної шкоди на загальну суму 1760 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, 28.02.2015 року в денний час, обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись в квартирі свого знайомого ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_4 , вживаючи алкогольні напої, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон «Самсунг 3650» ІМЕІ НОМЕР_3 , вартістю 244 грн., який належав потерпілій ОСОБА_10 , спричинивши їй матеріальну шкоду на дану суму.

У поданих апеляціях:

-державний обвинувач прохає вирок в частині призначеного судом покарання скасувати через незастосування судом положень ч.4ст.70КК України та ухвалити новий, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі і на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за попереднім вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 18.03.2016 року, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі.

-Обвинувачений ОСОБА_7 прохає вирок змінити та пом`якшити йому покарання до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що місцевий суд неправомірно зазначив у вироку його судимості та обставину що обтяжує його покарання вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння. Крім того обвинувачений зазначає, що судом не було вирішено долю цивільного позову та судових витрат.

До початку апеляційного розгляду прокурор у кримінальному провадженні надіслав заяву про залишення його апеляції без розгляду, у зв`язку з чим його апеляційні вимоги колегією суддів не розглядаються.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляцію лише в частині призначення покарання та прохав його пом`якшити з урахуванням визнання вини і погашення збитків, думку прокурора ОСОБА_6 про законність судового рішення та безпідставність апеляції обвинуваченого, який по суті вчинив нові злочини у період умовно-дострокового звільнення, що було враховано іншою судовою інстанцією, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається із запису судового засідання від 20.04.2016 року ОСОБА_7 пред`явлене обвинувачення, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю. Положення ч.3 ст.349 КПК України місцевим судом ОСОБА_7 роз`ясненні належним чином. Останній також визнавав під час допиту його місцевим судом у якості обвинуваченого, що вчиняв корисливі злочини пов`язані із заволодінням чужим майном, під час вживання алкогольних напоїв.

Таким чином, твердження апелянта про недоведеність вчинення ним злочину у стані алкогольного сп`яніння не може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції, оскільки факт вживання алкогольних напоїв у дні крадіжок у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підтвердив сам обвинувачений ОСОБА_11 .

Щодо тверджень апелянта про надмірну суворість покарання, то вони також не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_7 будучи неодноразово судимим, у тому числі за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, не працював. Звільнившись з місць позбавлення волі, обвинувачений ОСОБА_11 продовжив злочинну діяльність та вчинив 2 епізоди крадіжки майна громадян.

Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, конкретні обставини справи, дані про особу винного, а також щире каяття у вчиненому, сприяння органам досудового розслідування, наявність на утриманні неповнолітньої доньки, що визнав обставинами, які пом`якшують покарання, правомірно врахувавши вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, як обставину, що обтяжує покарання та призначив винному покарання, необхідне та достатнє для його виправлення, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Щодо посилань обвинуваченого про відсутність у вироку місцевого суду вирішення долі цивільного позову та судових витрат, колегія суддів зауважує, що прокурором та потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_10 цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлялися, витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів підстав для зміни вироку та пом`якшення обвинуваченому покарання не знаходить.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20 квітня 2016 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

В порядку ч.5ст.72КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання час перебування під вартою з 20 квітня 2016 року по 23 червня 2016року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_2