Номер провадження: 11-кп/785/282/16
Номер справи місцевого суду: 511/1818/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

за участю: прокурорів: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

захисника-адвоката ОСОБА_12 ,

потерпілих: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

представника потерпілого ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_12 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 , на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 02 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Перше Травня, Роздільнянського району, Одеської області, громадянин України, освіта середня, одружений, маючий на утриманні 2-є неповнолітніх дітей, працює електрогазозварювальником, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням його права керувати транспортним засобом на 3 роки. Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_14 суму моральної шкоди в розмірі 70000 грн., на користь ОСОБА_16 суму моральної шкоди в розмірі 70000 грн., на користь ОСОБА_13 суму моральної шкоди в розмірі 70000 грн. та майнової шкоди в розмірі 11190, 5 грн. Вироком вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів,-

встановив:
08.03.2015 року, близько 18 години 30 хвилин, в темну пору доби, водій ОСОБА_11 , в порушення вимог п. п. 2.3.«б», 2.9.«а» 12.3., 13.1. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і, як наслідок, будучи позбавленим можливості належним чином оцінювати дорожню обстановку, керуючи автомобілем ВАЗ 21013, р/з НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю близько 60-70 км/год по вул. Бригадній у с. Першое Травня Роздільнянського району Одеської області в напрямку с. Карпово, при виїзді з села Перше Травня в сторону с. Карпове, побачивши пішохода ОСОБА_17 , яка йшла в попутному напрямку з правої сторони дороги, не здійснивши заходів, спрямованих на зниження швидкості та гальмування аж до повної зупинки транспортного засобу, допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля з пішоходом ОСОБА_17 .

Внаслідок зіткнення ОСОБА_17 отримала тяжкі тілесні ушкодження, від яких померла в лікарні. Згідно висновку СМЕ №110 від 28.04.2015 смерть ОСОБА_17 перебуває в причинному зв`язку з наявними пошкодженнями і настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася переломом потиличної кістки, крововиливом під тверду мозкову оболонку лівої півкулі, крововиливом в м`які мозкові оболонки, забій головного мозку.

На даний вирок захисник обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій вказував про незаконність вироку суду, просив вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції у зв`язку з однобічністю та неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення.

До початку розгляду справи в апеляційній інстанції захисник і обвинувачений змінили свої апеляційні вимоги, просили вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання, призначивши ОСОБА_11 покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, оскільки він сплатив потерпілим матеріальну та моральну шкоду в повному обсязі і потерпілі до нього претензій не мають.

На дану апеляційну скаргу прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_18 та представник потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_19 - адвокат ОСОБА_15 подали свої заперечення, в яких вказують, що вважають апеляційну скаргу необґрунтованою, а оскаржуваний вирок - законним і мотивованим, у зв`язку з чим просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок - без змін.

Представник потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_19 - адвокат ОСОБА_15 подав аналогічні заперечення. В апеляційній інстанції потерпілі заявили, що не мають до обвинуваченого претензій і простили його, просять суворо не карати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; виступи захисника - адвоката ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_11 , які просили призначити обвинуваченому покарання не пов`язане із позбавленням волі; пояснення прокурора, який вважає вирок суду законними та обгрутованим; виступи представника потерпілих і потерпілих, які частково заперечували проти задоволення апеляційної скарги адвоката, просили вирок змінити, призначивши обвинуваченому більш м`яке покарання; перевіривши матеріали провадження та зваживши доводи апеляційної скарги і змінені позиції обвинуваченого, його захисника та потерпілих, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з такого.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.
У відповідності до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції, відповідно до вищевказаних вимог кримінального процесуального закону, на підставі повного, всебічного і об`єктивного дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а також оцінки наявних у матеріалах кримінального провадження доказів дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Вказане ніким з учасників судового провадження не оспорюється.
В апеляційній інстанції обвинувачений змінив свої обґрунтування апеляційної скарги і заявив, що він визнає свою вину у вчиненому в повному обсязі, щиро кається і просить апеляційний суд змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, застосувавши до нього вимоги ст. 75 КК України. Вказав, що він повністю розрахувався із потерпілими і вони до нього не мають претензій. Захисник підтримав доводи обвинуваченого.
Потерпілі надали апеляційному суду заяву, в якій повідомляють апеляційний суд, що обвинувачений їм повністю відшкодував матеріальну і моральну шкоду і просять апеляційну скаргу задовольнити частково, призначивши обвинуваченому покарання, не пов`язане із позбавленням волі. В апеляційній інстанції потерпіла ОСОБА_13 підтвердила добровільність та вірність цієї заяви.
Відповідно до вимог ч.2 ст.404 КПК України, за результатами апеляційного перегляду кримінального провадження колегія суддів доходить висновку про те, що оскаржуваний вирок можливо змінити в частині призначеного судом покарання, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, в судовому засіданні апеляційного суду потерпілі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 заявили, що обвинувачений ОСОБА_11 частково відшкодував завдану їм шкоду, у зв`язку з чим просили призначити йому більш м`яке покарання та не позбавляти його волі.

Відповідно до ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_11 одразу після вчинення злочину намагався надати першу допомогу потерпілій ОСОБА_17 , викликав працівників правоохоронних органів та "Швидку допомогу", повністю визнав свою провин, щиро розкаявся та активно сприяв органу досудового розслідування в розкритті злочину, частково відшкодував потерпілим спричинену шкоду.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду потерпілі повідомили, що ОСОБА_11 відшкодував понесені збитки та приніс свої вибачення та просили не позбавляти обвинуваченого волі.

Відповідно вказівки Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року із змінами «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер і мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчиненого злочину, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановлені санкцією статті за якою особа обвинувачується.

Апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 66 КК України в изнає пом`якшуючими покарання обставинами повне визнання обвинуваченим своєї вини в апеляційній інстанції, щире каяття, відшкодування потерпілим збитків, позитивну характеристику, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, не судимий.

З урахуванням викладених обставин, апеляційний суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого ОСОБА_11 положення ст.69 КК України та пом`якшити призначене судом першої інстанції покарання, призначивши йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.286 КК України, у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Разом з цим, враховуючи, що кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_11 у стані алкогольного сп`яніння та потягло тяжкі наслідки у вигляді загибелі людини, колегія суддів не знаходить підстав для застосування до нього положень ст.75 КК країни та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуваний вирок - зміні в частині призначеного судом покарання в бік його пом`якшення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області
постановив:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 02 грудня 2015 року відносно ОСОБА_11 - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_11 засудженим за ч.2 ст.286 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

Обрати стосовно засудженого ОСОБА_11 запобіжний захід до звернення вироку до виконання у вигляді особистого зобов`язання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4