н/п 1-кс/640/6640/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,
водія - ОСОБА_5 ,
29.08.2016 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_6 , про накладення арешту на автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 26.08.2016 року близько о 22.30 годині в районі будинку № 10 по вул. Аерофлотської м. Харкова сталося зіткнення автомобілю «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 з автомобілем «Джили» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 .
Автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, а саме деформації передньої частини кузова.
Відповідно до ст. 98 КПК України, автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що 26.08.2016 під час огляду місця події автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 був вилучений слідчим, він відповідає критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний відповідним експертам для проведення експертиз технічного стану, трасологічної та автотехнічної експертиз.
Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене або зумовить труднощі в частині забезпечення можливого цивільного позову.
Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
В судовому засіданні слідчий підтримала подане клопотання, просила про його задоволення.
Особа, яка керувала транспортним засобом ОСОБА_5 та власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно зі свідоцта про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_3 автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 , яка зареестрована: АДРЕСА_1 .
Вилучений автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , відповідає критеріям, зазначеним в п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, так як є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберіг на собі його сліди, а тому слідчий суддя накладає арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 .
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме - автомобіль «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.
Визначити місце зберігання транспортного засобу «Деу Ланос» р.н. НОМЕР_1 на спеціальному майданчику тимчасового зберігання автомототранспорту розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя - ОСОБА_1