Провадження № 1-кп/639/219/16
Справа №639/2014/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР 19 лютого 2016 р. за № 0000437 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхньоказимське, Білоярського району, Тюменської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 10 вересня 2007 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України 1 рік; 15 серпня 2013 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 391 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 з 24.07.2012 р. знаходиться в місцях позбавлення волі, а з 25.10.2013 р. відбуває покарання в Холодногірській виправній колонії УДПтС України в Харківській області (18), яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Рубанівська, б. 4. По прибуттю до установи засудженому ОСОБА_4 були роз`ясненні права та обов`язки засуджених та вимоги режиму відбуття покарання. Під час відбуття покарання у місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_4 , умисно, з метою порушення режиму відбуття покарання, встав на шлях злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, у зв`язку з чим на нього було накладено 12 дисциплінарних стягнень за різні порушення режиму відбуття покарання, з яких 5 разів поміщений до дисциплінарного ізолятору установи, 1 раз до приміщення камерного типу установи та отримав 6 доган. На засудженого ОСОБА_4 01.08.2015 р. за відсутності опису в сумці для речей накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи строком на 5 діб, 04.09.2015 р. за самовільне пересування по території накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, 10.11.2015 р. за порушення розпорядку дня накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи строком на 12 діб та 23.11.2015 р. за порушення розпорядку дня накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи строком на 15 діб. 07.12.2015 р. на засудженого ОСОБА_4 за неввічливу поведінку до представника адміністрації установи було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до приміщення камерного типу строком на 2 місяця. Після звільнення з приміщення камерного типу засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та здійснив злісну непокору законним вимогам представників адміністрації ХВК №18. 08.02.2016 р. на засудженого ОСОБА_4 за невихід на перевірку було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору установи строком на 13 діб. 16.02.2016 р. на засудженого ОСОБА_4 за невиконання обов`язків днювального було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. 18.02.2016 р. о 09.30 год. в приміщенні дисциплінарного ізолятору ХВК №18, начальник відділення соціално-психологічної служби №3 відділу соціально-виховної і психологічної роботи ХВК№18 майор внутрішньої служби ОСОБА_5 пред`явив засудженому ОСОБА_4 законну вимогу виконати чергове чергування, а саме виконати роботи по прибиранню камери дисциплінарного ізолятору установи, в якій останній утримувався. При цьмоу, засуджений ОСОБА_4 був в повному обсязі забезпечений необхідним господарським інвентарем (совок, віник, відро, ганчірка), був нагодований, одягнений і взутий по сезону, скарг на стан здоров`я він не висловлював. Проте у присутності чергових помічника начальника ХВК №18 капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 , фельдшера медичної частини ХВК №18 ОСОБА_7 , засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , засуджений ОСОБА_4 , діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №3 майора внутрішньої служби ОСОБА_5 . Свою відмову засуджений ОСОБА_4 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою що принижує його людську гідність. При цьому він поводився зухвало, демонстративно відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації і своєю поведінкою надав негативний вплив на інших засуджених. Після цього засудженому ОСОБА_4 під розпис, начальником відділення СПС №3 майором внутрішньої служби ОСОБА_5 додатково було роз`яснено положення ст. 391 КК України, а саме те, що його відмова від вионання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, тягне за собою кримінальну відповідальність. Окрім цього засудженому ОСОБА_4 додатково були роз`яснені положення ст. 107, 118, 132 КВК України та глави 25 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарання України. В свою чергу, засуджений ОСОБА_4 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність, що він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Далі, начальником відділення СПС №3 майором внутрішньої служби ОСОБА_5 у присутності вищезгаданих осіб, засудженому ОСОБА_4 знов була пред`явлена законна вимога, приступити до виконання чергового чергування, а саме виконати роботи по прибиранню камери ДІЗО, в якій він утримується. Проте, в присутності вищевказаних осіб, засуджений ОСОБА_4 діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №3 майора внутрішньої служби ОСОБА_5 . Свою відмову засуджений ОСОБА_4 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колоні, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою що принижує його людську гідність. Після цього засуджений ОСОБА_4 був оглянутий фельдшером медичної частини ХВК№18 ОСОБА_7 , який після проведення медичного огляду дав медичний висновок про те, що засуджений ОСОБА_4 здоровий та може виконувати роботи по прибиранню камери ДІЗО. 18.02.2016 р. о 10.00 год. в приміщенні ДІЗО ХВК №18, начальник відділення СПС №3 майор внутрішньої служби ОСОБА_5 повторно пред`явив засудженому ОСОБА_4 законну вимогу виконати чергове чергування, а саме виконати роботи по прибиранню камери ДІЗО, в якому останній утримувався. Засуджений ОСОБА_4 був в повному обсязі забезпечений необхідним господарським інвентарем (совок, віник, відро, ганчірка), був нагодований, одягнений і взутий по сезону, скарг на стан здоров`я він не висловлював. У присутності чергового помічника начальника ХВК №18 капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 , фельдшера медичної частини ХВК №18 ОСОБА_7 , засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 засуджений ОСОБА_4 з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, вдруге відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №3 майора внутрішньої служби ОСОБА_5 . Свою відмову засуджений ОСОБА_4 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та таку що принижує його людську гідність. Він погодився гордовито, зухвало, демонстративно відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації і своєю поведінкою надавав негативний вплив на інших засуджених. Після цього засудженому ОСОБА_4 під розпис, начальником відділення СПС №3 майором внутрішньої служби ОСОБА_5 додатково вдруге було роз`яснено положення ст. 391 КК України, а саме те, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, тягне за собою кримінальну відповідальність. Окрім цього засудженому ОСОБА_4 додатково були роз`яснені положення ст. 107, 118, 132 КВК України та глави 25 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарання України. В свою чергу, засуджений ОСОБА_4 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність, що він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Далі, начальником відділення СПС №3 майором внутрішньої служби ОСОБА_5 у присутності вищезгаданих осіб, засудженому ОСОБА_4 знов була пред`явлена законна вимога, приступити до виконання чергового чергування, а саме виконати роботи по прибиранню камери ДІЗО, в якій він утримується. Проте, в присутності вищевказаних осіб, засуджений ОСОБА_4 діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №3 майора внутрішньої служби ОСОБА_5 . Свою відмову засуджений ОСОБА_4 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колоні, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою що принижує його людську гідність. Після цього засуджений ОСОБА_4 був оглянутий фельдшером медичної частини ХВК№18 ОСОБА_7 , який після проведення медичного огляду дав медичний висновок про те, що засуджений ОСОБА_4 здоровий та може виконувати роботи по прибиранню камери ДІЗО. 18.02.2016 р. о 10.30 год. в приміщенні ДІЗО ХВК №18, начальник відділення СПС №3 майор внутрішньої служби ОСОБА_5 у третій раз пред`явив засудженому ОСОБА_4 законну вимогу виконати чергове чергування, а саме виконати роботи по прибиранню камери ДІЗО, в якому останній утримувався. Засуджений ОСОБА_4 був в повному обсязі забезпечений необхідним господарським інвентарем (совок, віник, відро, ганчірка), був нагодований, одягнений і взутий по сезону, скарг на стан здоров`я він не висловлював. У присутності чергового помічника начальника ХВК №18 капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 , фельдшера медичної частини ХВК №18 ОСОБА_7 , засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 засуджений ОСОБА_4 з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, вдруге відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №3 майора внутрішньої служби ОСОБА_5 . Свою відмову засуджений ОСОБА_4 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та таку що принижує його людську гідність. Він погодився гордовито, зухвало, демонстративно відмовлявся виконувати законні вимоги представника адміністрації і своєю поведінкою надавав негативний вплив на інших засуджених. Після цього засудженому ОСОБА_4 під розпис, начальником відділення СПС №3 майором внутрішньої служби ОСОБА_5 додатково вдруге було роз`яснено положення ст. 391 КК України, а саме те, що його відмова від виконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань, тягне за собою кримінальну відповідальність. Окрім цього засудженому ОСОБА_4 додатково були роз`яснені положення ст. 107, 118, 132 КВК України та глави 25 Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарання України. В свою чергу, засуджений ОСОБА_4 заявив, що правові наслідки відмови від виконання законних вимог адміністрації виправної установи його не хвилюють, що взагалі виконання законних вимог представників адміністрації виправної установи принижує його людську гідність, що він і в майбутньому немає наміру їх виконувати. Далі, начальником відділення СПС №3 майором внутрішньої служби ОСОБА_5 у присутності вищезгаданих осіб, засудженому ОСОБА_4 знов була пред`явлена законна вимога, приступити до виконання чергового чергування, а саме виконати роботи по прибиранню камери ДІЗО, в якій він утримується. Проте, в присутності вищевказаних осіб, засуджений ОСОБА_4 діючи з умислом, направленим на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, демонстративно, в категоричній формі, відкрито відмовився від виконання законної вимоги начальника відділення СПС №3 майора внутрішньої служби ОСОБА_5 . Свою відмову засуджений ОСОБА_4 мотивував особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колоні, а також тим, що вважає дану роботу для себе неприйнятною та такою що принижує його людську гідність. Після цього засуджений ОСОБА_4 був оглянутий фельдшером медичної частини ХВК№18 ОСОБА_7 , який після проведення медичного огляду дав медичний висновок про те, що засуджений ОСОБА_4 здоровий та може виконувати роботи по прибиранню камери ДІЗО. Засудженому ОСОБА_4 в період відбування покарання в ХВК №18 неодноразово раніше доводилися норми режиму відбування покарання, правила поведінки засуджених, правила внутрішнього розпорядку колонії, норми дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, зокрема - норми кримінальної відповідальності за вчинення засудженим протиправних дій, що підпадають під ознаки ст. 391 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та дав відповідно до вищевикладеного показання. ОСОБА_4 повідомив, що свідомо не виконував вимоги представників колонії, оскільки це суперечить його життєвим принципам.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції останнього, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження.

Статтею 391 КК України передбачено кримінальну відповідальність за злочини, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 . Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації виправної установи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

В судовому засіданні вивчені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий: 10 вересня 2007 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України 1 рік; 15 серпня 2013 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та принципами законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу винного, його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Приймаючи до уваги, що 15 серпня 2013 р. Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 засуджено до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна та він відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі, в зазначений період скоїв злочин, який є предметом теперішнього розгляду, суд призначаючи покарання, виходить з положень ч. 1 ст. 71 КК України, застосовуючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 378, 484, 485, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 391 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2013 р. 2 (два) роки 7 (сім) місяців 2 (два) дня та остаточно призначити до відбуття 3 (три) роки 7 (сім) місяців 2 (два) дня позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту постановлення вироку, тобто з 28.03.2016 року.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 утримувати в Харківській установі виконання покарань УДПтСУ в Харківській області №27.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1