АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/4779/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/415/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 8 липня 2016 року, якою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Степногірськ Василівського району Запорізької області, маючого професійну технічну освіту, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 27 липня 2006 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

2) 16 жовтня 2006 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільненого 16 вересня 2010 року з Біленьківської виправної колонії по відбуттю строку покарання;

3) 12 грудня 2011 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

4) 19 квітня 2012 року Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 ч. 4 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі. Звільненого з Каменської виправної колонії Запорізької області 15 січня 2016 року по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Визначено заставу у розмірі 39900 грн.

Строк тримання під вартою ухвалено обчислювати з 19.15 год. 6 липня 2016 р., термін дії ухвали встановлено до 3 вересня 2016 року о 19.15 год., -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні зазначив, що ОСОБА_8 , будучи особою, яка раніше вчинила корисливий злочин, судимість за скоєння якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову обґрунтовано підозрюється у вчинені корисливого злочину на території Олександрівського району м. Запоріжжя за наступних обставин.

6 липня 2016 року приблизно о 17 годині 40 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , побачивши на шиї незнайомої жінки золотий ланцюжок з кулоном, підійшов до потерпілої ОСОБА_9 та шляхом ривку намагався зірвати з шиї останньої золотий ланцюжок вагою 15 грамів вартістю 12000 гривень та золотий кулон вагою 10 грамів вартістю 8000 грн. Злякавшись, потерпіла ОСОБА_9 стала чинити опір, відштовхуючи ОСОБА_8 та голосно кричати, чим завадила останньому відкрито викрасти свої коштовності та змусила ОСОБА_8 покинути місце вчинення кримінального правопорушення, внаслідок чого він не зміг вчинити усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Вказані дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

7 липня 2016 старшим слідчим СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри, тяжкість злочину, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_8 , наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України і погодився з доводами прокурора про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у даному випадку не зможе запобігти наявним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки відсутні підстави для застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Просить застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що стосовно ОСОБА_8 раніше неодноразово застосовувались більш м`які запобіжні заходи, умови яких він жодного разу не порушував, що він має на утриманні малолітню дитину і дружину, яка не працює. Апелянт зазначає, що існування ризиків не доведено стороною обвинувачення і прокурор в судовому засіданні не довів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти заявленим в клопотанні ризикам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 який наполягав на задоволенні його апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав судове рішення законним та обґрунтованим, був проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя своє рішення про задоволення клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивував тим, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, у тому числі, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, у відповідності до ст. 183 КПК України до підозрюваного може бути застосовано тримання під вартою; слідчим суддею були взяті до уваги обставини, які у відповідності до ст. 178 КПК України повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують ризики, передбачені ст. 177 КК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам та прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував вимоги ст.177 КПК України, відповідно до якої метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; можливості незаконного впливу на свідків та потерпілих; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також наявність обґрунтованої підозри та ризиків, які дають достатні підстави вважати слідчому судді, суду, що підозрюваний може здійснити зазначені дії.

Розмір застави слідчим суддею встановлено з дотриманням вимог 182 КПК України.

Слідчий суддя врахував що ОСОБА_8 , будучи неодноразово судимим за корисні злочини і будучи звільненим у січні 2016 року з місць позбавлення волі, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні замаху на корисливий злочин.

ОСОБА_8 не працевлаштований, будь-які відомості про існування у ОСОБА_8 легальних джерел для заробітку в матеріалах провадження відсутні і стороною захисту суду не були надані.

За таких обставин аргументи захисника стосовно необґрунтованих в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді підстав для обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 8 липня 2016 року, якою щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4