Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
06 жовтня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 18 серпня 2016 року,
за участю засудженого ОСОБА_6 ,
його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 18 серпня 2016 року у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» відносно засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 відмовлено.
В обгрунтування цього послався на те, що положення ст.72 КК України поширюються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання, відповідно довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься і згідно ст.51 цього Кодексу є окремим видом покарання.
В апеляційній скарзі на ухвалу захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 зазначив, що вважає цю ухвалу постановленою без дотримання норм закону. Вважає, що за змістом ч. 1 ст. 72 КК України, правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув?язнення розповсюджується на всі види покарання, в тому числі на довічне позбавлення волі, оскільки не встановлено ніяких виключень чи обмежень. Також відмова у зарахуванні строку попереднього ув?язнення суттєво впливає на права засудженого, гарантовані Положенням про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21 квітня 2015 року №223/2015. Окрім того, відповідно до положення ст.151-1 КВК України, засудженим до довічного позбавлення волі після відбуття певного строку можуть бути змінені __________________________________________________________________________
№ 11кп/787/570/ 2016 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_8
Категорія: ст.72 КК Доповідач - ОСОБА_1
умови тримання, в порядку, визначеному ст.100 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув?язнення за період з 14 липня 2003 року по 26 жовтня 2004 року з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідача по справі, засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , які вимоги апеляційної скарги підтримали, заперечення прокурора ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що ця скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справ, ОСОБА_6 засуджений 09 квітня 2004 року Апеляційним судом Одеської області за п.п.6,12 ч.2 ст. 11, ч.4 ст. 18, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 35КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Верховного Суду України від 26 жовтня 2004 року вирок апеляційного суду залишено без змін.
Згідно з ч.5 ст.72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув?язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув?язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.
Покарання у виді позбавлення волі на певний строк, встановлено ст.63 КК України, полягає в ізоляції засудженого та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи на певний строк. Разом з цим, у ст.64 КК України зазначено, що довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені в ст.72 КК України правила зарахування строку попереднього ув?язнення застосовуються у разі, коли особу засуджено до позбавлення волі на певний строк, а тому положення цієї статті не може бути застосовано у разі засудження особи до покарання у виді довічного позбавлення волі, оскільки воно безстрокове.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що положення ч.5 ст.72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув?язнення у строк відбування покарання не поширюється на осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, а отже і до засудженого ОСОБА_6 .
Отже, доводи апеляційної скарги захисника про порушення прав засудженого, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відмова у задоволенні клопотання про зарахування строку його попереднього ув?язнення в термін відбуття покарання у виді довічного позбавлення волі ніяким чином не впливає на його права і обов?язки, як громадянина та особи, що засуджена до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Твердження захисника щодо бажання засудженого ОСОБА_6 безпосередньо прийняти участь у розгляді апеляційної скарги не підтверджено жодним чином.
Разом з цим колегія суддів ввраховує положення ст.366 КПК України, якою передбачено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі наявності підстав, визначених судом достатніми. Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. Дистанційне судове провадження згідно з правилами цієї статті може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, Верховному Суді України під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує.

Під час апеляційного розгляду таких заперечень від засудженого не надходило. Також суд звертає увагу, що заборона на прийняття рішення щодо здійснення дистанційного судового провадження, стосується особи, яка має статус обвинуваченого.

Відтак колегія суддів вважає, що істотних порушень кримінального процесуального закону, які дають підстави для скасування ухвали, судом першої інстанції не допущено, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418,КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 18 серпня 2016 року стосовно засудженого ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в кас. поряд ку до удового розгляду касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим - в той самий з дняотримання копії цієї ухвали.

С у д д і:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Згідно.
Суддя-доповідач ОСОБА_1