Справа № 459/3952/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/562/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши кримінальне провадження № 0001804 від 22 вересня 2015 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Сілець Львівської області, розлученого, пенсіонера, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 15 березня 2016 року, -
в с т а н о в и л а :
цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 800 грн. моральної шкоди.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 22 вересня 2015 року близько 11 год. 15 хв. під час проведення перевірки державними виконавцями добровільного вселення ОСОБА_6 в приміщення квартири АДРЕСА_2 між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виникла сварка на фоні тривалих неприязних відносин. У процесі сварки ОСОБА_6 придавив потерпілу ОСОБА_8 дверима. Внаслідок таких дій, потерпіла ОСОБА_8 відчула фізичний біль. Згідно з висновком судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 будь-яких ушкоджень виявлено не було.

Не погоджуючись із зазначеним вироком обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

Обвинувачений у своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 15 березня 2016 року відносно нього ( ОСОБА_6 ) за .ч. 1 ст. 126 КК України, а провадження закрити на підставі п.2 ч.1. ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що судовий розгляд вказаного кримінального провадження проведений поверхнево, суд надав неправильну оцінку здобутим доказам, деяким доказам не дав оцінку взагалі, деякі проігнорував в основу вироку поклав припущення, внаслідок чого ухвалив вищевказаний вирок, що суперечить дійсним обставинам справи, а також ст.ст. 2, 11 КК України.

Зокрема, обвинувачений зазначає, що жодних побоїв потерпілій не наносив, про що стверджують свідки, а саме, свідки ОСОБА_10 (а.с. 52), ОСОБА_11 (а.с. 53), ОСОБА_12 (а.с. 93), ОСОБА_13 (а.с. 131), ОСОБА_14 (а.с. 145), у свої показах пояснювали, що не бачили, як він наносив удари ОСОБА_8 . Під час слідчого експерименту свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вказували. що він наносив удари потерпілій, разом з тим, у судовому засіданні зазначені свідки уточнили, що не бачили, щоб ОСОБА_6 наносив удари потерпілій. Крім цього, обвинувачений заперечує, що притискав потерпілу дверима. Стверджує, що тримав двері, обороняючись від ОСОБА_8 , яка сильними поштовхами відкрила вхідні двері в загальний коридор та нанесла йому тілесні ушкодження, про що є висновок судово-медичної експертизи. А тому, на думку обвинуваченого, його дії слід розцінювати як самооборону.
Також, ОСОБА_6 зазначає, що сума штрафу у розмірі 850 грн. та моральна шкода 800 грн. є для нього значними коштами, так як за заявою ОСОБА_8 по іншій цивільній справі державний виконавець наклав арешт на його пенсію та регресивні виплати, залишивши його без джерел існування.
На зазначену апеляційну скаргу обвинуваченого потерпілою ОСОБА_8 було подано заперечення, у якому остання просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , а вирок суду відносно нього залишити в силі.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, обговоривши наведені доводи та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду суд повно, всебічно і об`єктивно дослідив всі докази, які були представлені як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, надав їм оцінку, належним чином вмотивувавши прийняте рішення.
Винуватість ОСОБА_6 в заподіянні ОСОБА_8 насильницьких дій, які завдали фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень, підтверджується дослідженими судом доказами, оціненими відповідно до ст. 94 КПК України, зокрема: показами потерпілої ОСОБА_8 , в частині притискання її тіла дверима до дверної коробки; свідка ОСОБА_10 , який стверджував, що бачив, як мати знаходилась між дверима та дверною коробкою та втрачала свідомість, а її давили дверима, коли відштовхнув двері побачив батька; свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , які показали, що бачили як обвинувачений притиснув потерпілу дверима, після чого останній стало погано; а також, протоколами проведення слідчого експерименту від 22.09.2015 р., 18.11.2015 р, 13.11.2015 р. та 19.11.2015 р, актом державного виконавця від 22.09.2015 р., довідкою про виклик швидкої допомоги, висновком експерта №066/2015 від 11.11.2015 року.
Усі наведені докази в повній мірі узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, а тому суд обґрунтовано поклав їх в основу вироку.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачення в частині нанесення ОСОБА_6 потерпілій удару долонею в область голови та удару в область грудної клітки, удар дверима в область грудної клітки не знайшли свого підтвердження, оскільки досліджені у судовому докази, в тому числі покази свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , це не підтвердили. Покази потерпілої в частині, що обвинувачений наніс їй удар кулаком руки в область голови та грудної клітки до уваги суду не беруться, оскільки вони мають істотні протиріччя з іншими доказами. Крім того, відповідно до висновку експерта № 066/2015 від 11.11.2015 року у ОСОБА_8 яких-небудь тілесних ушкоджень не виявлено.
Також, на думку колегії суддів суд першої інстанції підставно визнав неналежним доказом висновок експерта №065/2015 від 10.11.2015 р., оскільки такий не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.
Посилання обвинуваченого на те, що вирок суду побудований на припущеннях та суперечливих показаннях свідків не заслуговують на увагу, та спростовуються вищенаведеними доказами.
З`ясувавши всі обставини заподіяння потерпілій ОСОБА_8 умисних насильницьких дій, які завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень, суд вірно дійшов висновку, що вони завдані ОСОБА_6 умисно на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли під час суперечки.
Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані судом за ч. 1 ст. 126 КК України.
Досудове розслідування по даному кримінальному провадженню проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Як встановлено під час апеляційного перегляду кримінального провадження, органами досудового розслідування проведені усі необхідні слідчі дії для встановлення істини у даному провадженні.
Законним та обґрунтованим є також призначене ОСОБА_6 судом покарання.
Як вбачається з вироку, при призначені покарання ОСОБА_6 судом, у відповідності до вимог закону враховано тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є людиною похилого віку, скарг від сусідів на погану поведінку не має, інвалід ІІІ групи. Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що призначене покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 126 КК України відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, принципам законності, справедливості і індивідуалізації покарання та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Моральна шкода з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 судом першої інстанції стягнута у відповідності з вимогами ст. 23, 1167 ЦК України і підстав для скасування вироку в цій частині немає.
Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування вироку чи закриття провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:
вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 15 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4