АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/355/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/273/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.286 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000391 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні №0000391 від 08.06.2015 ОСОБА_6 на вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2016 року щодо : ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ч. 2 ст.286 КК України, -

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА.

Цим вироком ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання за даною статтею у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування траспортними засобоми на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від покарання з встановленням іспитового строку два роки.

На підставі п.3 ч.1 ст.76 КК України, зобовязано ОСОБА_7 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Вирішено цивільні позови, долю речових доказів та стягнуто в дохід держави витрати за проведня судових експертиз.

З вироку слідує, що 07.06.2015 року близько 18 год. 30 хв. водій ОСОБА_7 в порушення п.п. 2.9 «а» та 12.6 «ґ» ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та перевищуючи дозволену швидкість руху поза населеними пунктами, керував технічно - справним автомобілем «VOLKSWAGEN Passat», р.н. НОМЕР_1 та рухався дорогою Р-26 «Остріг-Кременець-Почаїв-Радивилів» в напрямку від м. Почаєва до м. Кременця зі швидкістю близько 100 км/год.

Рухаючись на 97 км +300 м вказаної дороги, що в Кременецькому районі Тернопільської області, ОСОБА_7 в порушення вимог п.п. 10.1, 13.1 та 14.2 ПДР України, внаслідок алкогольного сп`яніння, не переконався у безпечності маневру та з метою обгону, попутного транспортного засобу, змінив напрямок, виїхав на смугу зустрічного руху, яка в момент виїзду була не вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, оскільки по ній рухався інший автомобіль. Далі, не маючи можливості завершити маневр обгону, повернувся на смугу свого напрямку та не дотримавшись дистанції допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля «VOLVO ХС90», р.н. НОМЕР_2 , який під керуванням водія ОСОБА_10 рухався попереду в попутному напрямку. Після описаного зіткнення автомобіль «VOLVO ХС90» в некерованому стані виїхав на смугу зустрічного напрямку та зіткнувся з автомобілем «ВАЗ 21099», р.н. НОМЕР_3 , який під керуванням водія ОСОБА_11 рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок викладеного і в порушення вимог п.1.5 ПДР України водій ОСОБА_7 , який не повинен створювати небезпеку для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків, створив такі умови, що стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Під час дорожньо-транспортної пригоди водій та пасажири автомобіля ВАЗ 21099» отримали тілесні ушкодження, а саме:

- ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді масивної травми тіла з чисельними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів, від яких наступила його смерть;

- ОСОБА_12 , 2015 р.н., отримала тілесні ушкодження у вигляді забою речовини головного мозку з крововиливами у його лобові частки і порожнисті структури, двохсторонні субдуральні (під твердими мозковими оболонками) гідроми, переломи тім`яних кісток склепіння черепа, забою мяких тканин лівої лобово-скроневої ділянки голови та закритого перелому ключиці, які за ознакою небезпеки для життя належать до тяжких тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів правої стегнової і правої плечової кісток та правої ключиці, забою головного мозку легкого ступеня, забою грудної клітки, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого, більш ніж 21 день розладу здоров`я;

- ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодженя у вигляді закритого перелому правої ліктьової кістки, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого, більш ніж 21 день розладу здоров`я.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п.2.9а, 12.6г,10.1,13.1 та 14.2 ПДР України перебуває в причинно-наслідкововму звязку настанням ДТП та заподіянням вказаних наслідків.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, неправильним звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.286 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. В обгрунтування скарги посилається на те, що суд, звільняючи ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, не надав відповідної оцінки ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та обставинам його вчинення, зокрема, вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння (2,34 % проміллє в крові), а також його наслідкам у виді загибелі однієї особи, отримання тяжких тілесних ушкодженнь голови дитиною 2015 року народження, яка стала інвалідом та ще вома особами тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Також зазначає, що звільняючи обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд в опрушення вимог ст.75 КК України звільнив його й від відбування додаткового покарання.

Заслухавши суддю доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, обвинуваченого та його захисника, які вважають апеляційну скаргу прокурора підставною лише в частині неправильного звільнення від відбування додаткового покарання та просять вирок суду в частині звільнення ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуваням залишити без змін, потерпілої ОСОБА_9 , яка є дружиною чоловіка, що загинув внаслідок ДТП та дитини, що отримала тяжкі тілесні ушкодження та стала інвалідом, просила суд не позбавляти обвинуваченого волі в звязку з тим. Що він допомагає їй матеріально, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України , фактичні обставини справи, а також правильність кваліфікації його дій ніким не оспорюється, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Правильність призначеного ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України покарання в апеляційній скарзі не оспорюється також.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, форму вини ОСОБА_7 - скоєння злочину з необережності, особу обвинуваченого, який не є судимим в силу ст.89 КК України, позитивно характеризується за місцем проживання, матеріально допомагає потерпілим, думку потерпілих, які просили не призначати йому покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, часткове відшкодування потерпілим суми завданих збитків, визнавши наведені обставини такими, що дають підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Крім того, зіслався у вироку і обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_7 вчинення злочину у стані алкогольного спяніння .

Проте, приймаючи рішення про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, не врахував наслідків ДТП у виді смерті однієї особи, тяжких тілесних ушкоджень у дитини 2015 року народження та тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості двох потерпілих, а також не вповній мірі врахував те, що обвинувачений керував автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Наведене свідчить, що підстав вважати можливим виправлення засудженого без відбування призначеного йому покарання немає.

Крім того, в порушення вимог ст.75 КК України суд звільнив ОСОБА_7 і від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобоами, оскільки з її змісту вбачається, що звільнення від відбування покрання з випробуванням може мати місце лише у випадку призначення покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовслужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше пяти років.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок Кременцького районного суду від 28.04.2016 року у частині неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підстві п.4 ч.1 ст.420 КПК України скасувати та ухвалии свій вирок, яким вважати засудженим ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді 3 років позбвалення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, в решті вирок щодо нього залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.405, 407, 409, 413, 419, 420 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила.

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000391 від 08.06.2015 задовольнити .

Вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 28.04.16 року відносно ОСОБА_7 в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.286 КК України до покарання, призначеного судом - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

В решті вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 28.04.2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ через апеляційний суд Тернопільської області протягом місяця з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2