ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/592/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" червня 2016 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0003345 від 27.03.2016 р. з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваною від 27 травня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Фастів Київської області, громадянки України, українки, непрацюючої, неодруженої,

яка має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України разом із угодою про примирення від 27 травня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Відповідно до укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. В угоді зазначено, що обвинувачена повністю визнала свою винуватість.

У зв`язку з відшкодуванням завданого матеріального збитку в повному обсязі цивільний позов не заявлено. Укладеною угодою узгоджено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на один рік. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.
Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України - угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ч. 6. ст. 474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.
Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України - суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Дослідженням змісту угоди встановлено, що сторони угоди погодили покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у вигляді обмеження волі строком на один рік. Крім того, з обвинувального акту вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дитину, 2010 р. народження.
Між тим, відповідно до ч.3 ст. 61 КК України - обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що умови угоди в частині узгодженого сторонами покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у виді обмеження волі суперечать вимогам Кримінального кодексу України, а відтак суд вважає за необхідне відмовити в затвердженні угоди та направити обвинувальний акт прокурору для продовження досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 314, 468-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Відмовити в затвердженні угоди про примирення від 27 травня 2016 року, яка укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003345 від 27.03.2016 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 2 м. Києва для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно з ч.8 ст.474 КПК України повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1