Справа № 572/3094/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2016 року Сарненський районний суд Рівненської області
у складі : головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
прокурора Сарненської місцевої прокуратури - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
у вчиненні злочину, передбаченого ст.118 КК України,-

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_5 29 травня 2016 року приблизно о 21 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території літнього майданчику магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 , з метою захисту законних прав та інтересів свого рідного брата ОСОБА_8 , втрутився у конфліктну ситуацію, ініційовану ОСОБА_9 відносно ОСОБА_8 , що відбулась між останніми та переросла в бійку, внаслідок якої ОСОБА_8 були завдані легкі тілесні ушкодження. В ході вказаних подій ОСОБА_9 , погрожуючи життю та здоров`ю обвинуваченого невстановленим в ході досудового слідства колюче-ріжучим предметом (типу леза ножа) накинувся на останнього. З метою захисту свого життя та здоров`я ОСОБА_5 почав тікати від потерпілого за територію магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в напрямку будинку по місцю свого проживання, а ОСОБА_9 продовжуючи свої протиправні посягання, тримаючи вказаний колюче-ріжучий предмет у руці, продовжував переслідувати обвинуваченого. Орієнтовно о 23 годині 05 хвилин цього ж дня ОСОБА_9 , наздогнавши ОСОБА_5 на відкритій місцевості приблизно за 500 метрів від господарства по АДРЕСА_3 , шляхом заподіяння підсікаючого удару по нозі обвинуваченого, збив останнього з ніг та, після того, як обвинувачений підвівся та перебував у безпосередній близькості на відстані біля 1 метра від потерпілого, намагався нанести йому наявним у нього колюче-ріжучим предметом по типу леза ножа, удар в область живота ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_5 , захищаючи охоронювані законом власні права та інтереси від протиправного посягання з боку потерпілого, не врахував характер та ступінь небезпеки суспільно-небезпечного посягання останнього, яке виразилось у спробі нанесення ОСОБА_9 удару, перевищив межі необхідної оборони, які явно не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту заблокував лівою рукою удар ОСОБА_9 та завдав один удар правою рукою в область шиї останнього, чим заподіяв потерпілому тілесне ушкодження у вигляді гематоми передньо-бокової поверхні шиї зліва з ознаками підшкірної емфіземи, бурувато-червоного крововиливу в підшкірно-жирову клітківку шиї, перелому лівого великого ріжка під`язикової кістки в середній її третині із зміщенням лівого великого ріжка у напрямку зліва на право. В подальшому вихопивши із рук ОСОБА_9 невстановлений в ході досудового слідства колюче-ріжучий предмет (по типу леза ножа), завдав два удари вказаним предметом в область грудної клітки потерпілого, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення (колото-різана рана) надгрудної діляки (межа яремної вирізки) посередині з ушкодженням шкіри, підшкірної клітківки, грудинно-щитоподібного та грудинно-під`язикового м`язів шиї, передньої стінки трахеї з крововиливами в м`які тканини по ходу раневого каналу (де раевий канал мав майже горизонтальний напрямок : спереду-дозаду) та сліпо закінчувався в порожнині трахеї, проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітки справа (орієнтовно по переднє ключичній лінії) з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітківки, ділянки грудного м`язу, кісткового фрагменту другого ребра справа, пристінкової плеври з ушкодженням верхнього переднього та верхівкового (нижня його частина) сегментів правої легені, де раневий канал мав майже горизонтальний напрямок (спереду-дозаду) та приблизну довжину 8-10 см., сліпо закінчувався в товщі легеневої тканини в межах нижньої частини верхівкового сегмента, яке супроводжувалось гострою внутрішньою та зовнішньою кровотечею (в правій плевральній порожнині містилось до 300-400 мл. буро-червоної густої крові з кров`яними згортками, права легеня була «піджата» доверху на 1/3 об`єму, тканина її була обільно просякнута кров`ю в ділянці ушкодження, з урахуванням умови перебування (певний проміжок часу) тіла трупа у воді та можливих ознак зовнішньої кровотечі), які в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, від чого ОСОБА_9 помер на місці події.
Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст.118 КК України умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони.
Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, по суті показав, що 29 травня 2016 року приблизно о 19 годині перебував разом із своїм братом ОСОБА_8 на території літнього майданчика кафе «Софі», що у с.Костянтинівка Сарненського району Рівненської області, куди, також, прийшов ОСОБА_9 , який почав на грунті тривалих неприязних відносин, чіплятись до ОСОБА_8 , ображати останнього, затіяв із ним бійку, в яку, з метою захисту брата, втрутився обвинувачений. Після цього, присутні були змушені викликати працівників поліції. Однак, батьки потерпілого забрали його додому, в зв`язку з чим конфлікт припинився. Зі слів обвинуваченого, орієнтовно через 20 хвилин ОСОБА_9 знову повернувся до магазину «Софі», при чому мав при собі на ремені кобуру із ножем по типу мисливського. ОСОБА_9 поводився агресивно, одразу почав погрожувати ОСОБА_10 . Під час вказаних подій потерпілий вихопив ніж та побіг в напрямку обвинуваченого, який від нього почав тікати за приміщення магазину. Орієнтовно метрів за 800 від приміщення магазину потерпілий наздогнав обвинуваченого, замахнувшись на нього ножем з метою нанесення удару, однак останній блокував удар, перехопивши руку ОСОБА_9 та вдарив його торцем долоні в область горла, після чого, віджавши пальці, вихопив у обвинуваченого ніж, яким наніс два удари потерпілому. Внаслідок вказаних дій з боку обвинуваченого потерпілий помер на місці події. Про вказану подію обвинувачений повідомив своєму брату, після чого за допомогою гужової повозки відвіз тіло потерпілого до річки. Свої дії пояснює шоковим станом.
Заслухавши покази обвинуваченого, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, які, відповідно до ст.ст.85,86 КПК України визнані судом належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, встановленому чинним законодавством та підтверджують певні обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
В ході огляду місця події частини річки Горинь поблизу с.Кричильськ Сарненського району Рівненської області, виявлено тіло особи чоловічої статі, на грудній клітці якого наявні проникаючі поранення (а.к.п. 19-43 т.1).
В ході проведеного упізнання виявленого трупа, проведеного із ОСОБА_6 остання упізнала у ньому свого чоловіка ОСОБА_9 (а.к.п.85 т.1).
Допитана судом потерпіла ОСОБА_6 показала, що у час, вказаний в обвинувальному акті ОСОБА_9 , який є її чоловіком, пішов до магазину. Через деякий час до потерпілої прийшов власник магазину та повідомив, що потерпілий завдав шкоди кошеняті, а тому має відшкодувати його вартість. Після 21 години батьки чоловіка привели його додому, однак, через деякий час він знову пішов у невідомому напрямку. Через декілька діб тіло чоловіка виявили та пред`явили потерпілій для упізнання.
Крім цього, під час огляду трупа ОСОБА_9 встановлено, що на трупі виявлені в надгрудній ділянці (нижня межа передньої поверхні шиї посередені біля яремної вирізки) рана з рівними неосадненими краями, загостреними кінцями довжиною 2-2,3 см. з розходженням країв та аналогічна рана в 155 см. від подощвеної поверхні в проекції 2 ребра справа по переднє-ключичній лінії (а.к.п.45-52 т.1). Також, під час огляду тіла з`ясовано, що на поясі останнього дійсно знаходиться ремень із кобурою для ножа.
Висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 № 68 доводить, що при судово-медичній експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді : гематоми передньо-бокової поверхні шиї зліва з ознаками підшкірної емфіземи, бурувато-червоного крововиливу в підшкірно-жирову клітківку шиї, перелому лівого великого ріжка під`язикової кістки в середній її третині із зміщенням лівого великого ріжка у напрямку зліва на право, проникаюче колото-різане поранення надгрудної діляки (межа яремної вирізки), яке починається шкірною раною лінійно-звивистої форми та продовжується раневим каналом, по ходу якого пошкоджено грудинно-щитоподібний та грудинно-підязиковий мязи шиї, передня стінка трахеї, сліпо закінчуючись в її порожнині, проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні грудної клітки справа в проекції другого ребра (по переднє ключичній лінії) з ушкодженням шкіри, підшкірно-жирової клітківки, ділянки грудного м`язу, кісткового фрагменту другого ребра справа, пристінкової плеври з ушкодженням верхнього переднього та верхівкового (нижня його частина) сегментів правої легені, де раневий канал мав майже горизонтальний напрямок (спереду-дозаду) та приблизну довжину 8-10 см., сліпо закінчувався в товщі легеневої тканини. Смерть потерпілого настала від проникаючого колото-різаного поранення правої половини грудей з ушкодженням тканини правої легені, яке супроводжувалось масивною внутрішньою та зовнішньою кровотечею і спричинило розвиток гострої крововтрати та геморагічного шоку, які і виявились безпосередньою причиною смерті потерпілого. Настанню вказаних незворотніх явищ сприяла також кровотеча з ушкодженням тканин шиї внаслідок іншого колото-різаного ушкодження.
Смерть ОСОБА_9 настала приблизно за 48-60 годин до моменту дослідження його трупа (а.к.п.101-109 т.1).
Слід врахувати, що відповідно до висновку вказаної вище експертизи - виходячи із характеру отриманих ОСОБА_9 поранень - навіть за умов своєчасної госпіталізації потерпілого у лікарню (впродовж хвилин - десятків хвилин до розвитку крововтрати і ознак шоку) та подальшому наданні кваліфікованої спеціалізованої медичної допомоги, клінічне протікання такого характеру ушкоджень є неблагоприємним і малоймовірно, що смертельного наслідку можна було б уникнути.
Відповідно до висновку експерта № 114-мк проведеної в ході досудового розслідування судово-медичної експертизи шкіряного клаптя з ділянки нижньої частини шиї та шкіряного клаптя з ділянки верхньої частини грудної клітини справа на вказаних клаптях виявлено по одній колото-різаній рані, які виникли внаслідок двох травматичних дій плоским, одностороннє загостреним, колюче-ріжучим травмуючим знаряддям на зразок клинка ножа (а.к.п.169-171 т.1).
На тканині теніски ОСОБА_9 також виявлені два колото-різаних пошкодження розташованих : одне у верхній третині переду дещо справа та одне у верхній третині дещо зліва. Дані колото-різані пошкодження тканини теніски виникли внаслідок двох травматичних дій плоским, одностороннє загостреним, колюче-ріжучим травмуючим знаряддям на зразок клинка ножа, що встановлено із висновку № 116-мк судово-медичної експертизи речових доказів (а.к.п.165-167 т.1).
В ході проведеної судово-медичної експертизи органокомплексу шиї ОСОБА_9 встановлено, що на вказаному фрагменті виявлено одне пошкодження у вигляді перелому лівого великого ріжка під`язикової кістки в середній третині, перелом з ознаками розтягування по передній поверхні, стискування по задній поверхні, яке виникло внаслідок зміщення лівого великого ріжка у напрямку зліва-направо (а.к.п.173-175 т.1).
Під час огляду місця події (а.к.п.54-56 т.1), встановлено, що у с.Костянтинівка Сарненського району Рівненської області дійсно розташований магазин «Софі» із літнім майданчиком.
Допитаний в суді свідок ОСОБА_11 показав, що в один із днів весною цього року біля 20 години він із обвинуваченим та ОСОБА_12 перебували біля магазину «Софі». В цей час до магазину прийшов ОСОБА_9 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та одразу розпочав конфлікт із ОСОБА_12 , ображав останнього, декілька раз намагався його вдарити. Після вказаних подій були викликані працівники поліції, однак, батьки ОСОБА_9 забрали останнього та повели додому. Свідок пояснив, що приблизно о 21 годині ОСОБА_9 повернувся до приміщення магазину, при чому на поясі у нього був ремінь із кобурою від ножа, та знову почав ображати ОСОБА_10 , однак, продовження конфлікту свідок не бачив, так як на деякий час відлучався. Після повернення побачив, що поблизу магазину перебуває лише ОСОБА_13 , а обвинуваченого та потерпілого поблизу не було. Пізніше повернувся ОСОБА_14 та попросив піти з ним за приміщення магазину, за метрів 500 від якого лежав ОСОБА_9 без ознак життя. Після цього, обвинувачений повернувся із гужовою повозкою, на яку було покладено тіло потерпілого.
Свої покази свідок ОСОБА_11 підтвердив під час проведеного із ним слідчого експерименту (а.к.п.209-214 т.1)
Покази обвинуваченого та свідка ОСОБА_15 не суперечать даним, отриманим під час слідчого експерименту, проведеного із ОСОБА_5 , в ході якого останній детально показав на місцевості та розказав про обставини вчиненого ним діяння (а.к.п.61-74 т.2).
Крім цього, під час огляду господарства ОСОБА_16 , розташованого по АДРЕСА_1 , виявлено дерев`яний віз (а.к.п.69-79 т.1).
Також, в ході огляду місця події ділянки відкритої місцевості із грунтовою дорогою, розташованої за 500 метрів від господарства, що по АДРЕСА_3 , на яку добровільно вказав ОСОБА_5 , було виявлено на грунті нашарування речовини бурого кольору ззовні схожої на кров (а.к.п.64-66 т.1).
Висновки експерта, проведених судово-імунологічних експертиз № 2.2-137/16, № 2.2-144/16, № 2.2-145/16, № 2.2-161/16 (а.к.п.123-125, 133-134, 139-141, 159-161 т.1) доводять, що кров ОСОБА_9 може відноситись до групи А(ІІ) з ізогемаглютенінами анти-В системи АВ0, кров ОСОБА_5 відноситься до групи В(ІІІ) з ізогемаглютенінами анти-А системи АВ0. На вилученому з місця події грунті виявлено кров людини, яка може походити в тому числі і від трупа ОСОБА_9 , походження крові від обвинуваченого ОСОБА_5 виключається.
Допитаний судом свідок ОСОБА_17 показав, що приблизно о 19 годині перебував біля магазину «Софі», що у с.Костянтинівка Сарненського району Рівненської області. В цей час поблизу магазину перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , при чому останній перебував у стані алкогольного сп`яніння ображав ОСОБА_5 нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, а також намагався вдарити останнього.
Свідок ОСОБА_18 також підтвердив, що в один із днів весною цього року він перебував у підсобному приміщенні магазину «Софі», розташованому по вул.Шевченка с.Костянтинівка Сарненського району. В цей час до нього прийшов ОСОБА_17 та повідомив, що ОСОБА_9 вбив кошеня. Зі слів свідка він вирішив з`ясувати у ОСОБА_9 для чого він це зробив, однак, останній не реагував на запитання свідка, а лише викрикував погрози вбивством на адресу ОСОБА_10 . Свідок підтвердив, що під час цих подій ОСОБА_9 був явно у стані алкогольного сп`яніння, в той час як ОСОБА_10 в стані сп`яніння не перебували. Про вказані події свідок повідомив дружину ОСОБА_9 та попросив у неї забрати чоловіка від магазину, що було зроблено батьками потерпілого. Однак, через деякий час потерпілий знову повернувся до магазину. Зі слів свідка після того, як ОСОБА_9 розпочав конфлікт присутні були змушені викликати працівників поліції, оскільки поведінка потерпілого свідчила про те, що можуть бути проблеми.
Вказані вище обставини підтвердив у суді свідок ОСОБА_19 , який показав, що 29 травня 2016 року біля 20 години перебував у магазині, поряд із яким відбувався конфлікт, спровокований ОСОБА_9 , в ході якого останній висловлював на адресу ОСОБА_10 погрози вбивством, причиною яких, зі слів свідка, стали ті обставини, що ОСОБА_13 , працюючи в органах міліції в минулому приймав участь у затриманні потерпілого після вчинення ним злочину. З огляду на вказані обставини свідок повідомив про конфлікт працівників поліції, однак, свідком подальших подій не був.
Допитаний судом свідок ОСОБА_8 показав, що приблизно пів року тому він та його брат ОСОБА_5 перебували біля магазину «Софі» у с.Костянтинівка, до якого також прийшов ОСОБА_9 , який тривалий час перебував із свідком у неприязних відносинах, раніше неодноразово погрожував останньому. ОСОБА_9 одразу розпочав із ОСОБА_10 конфлікт, погрожував вирізати усю родину та розпочав із свідком бійку, в ході якої завдав свідку тілесні ушкодження. Про вказані події було повідомлено працівників поліції. По приїзду яких конфлікт припинився, так як батьки потерпілого відвели його додому. Однак, через деякий час ОСОБА_9 повернувся, маючи при собі ніж, який дістав із кобури, що знаходилась на ремені. Свідок пояснив, що вказаним ножем ОСОБА_9 замахнувся на нього, однак, обвинувачений перехопив його руку та. Відштовхнувши від свідка потерпілого, завадив удару. Внаслідок вказаних подій ОСОБА_9 , замахуючись ножем почав наближатись до обвинуваченого, який почав тікати за приміщення магазину. Через деякий час ОСОБА_5 повернувся та повідомив, що ймовірно вбив ОСОБА_9 .
Свої покази свідок детально підтвердив в ході проведеного із ним слідчого експерименту, в ході якого продемонстрував яким чином відбувався конфлікт між ним та потерпілим та описав обставини бійки, спровокованої ОСОБА_9 (а.к.п.221-226 т.1).
Покази свідка ОСОБА_8 співпадають із висновком експерта, проведеної у даному кримінальному провадженні судово-медичної експертизи № 157, в ході якої встановлено, що при судово-медичному освідченні ОСОБА_5 виявлено наявність у нього легких тілесних ушкоджень у виді садна бокової поверхні рудної клітки справа, садна розгинальної поверхні правого ліктьового суглобу, термін заподіяння яких може відповідати на 29 травня 2016 року (а.к.п.112-113 т.1) та судово-медичної експертизи № 155, проведеної відносно ОСОБА_8 , під час якої встановлено, що у останнього виявлено наявність легких тілесних ушкоджень у виді забою м`яких тканин верхньої губи, садна слизової оболонки верхньої губи. Поверхневого садна волосистої частини голови (потилична ділянка), садна задньо-зовнішньої поверхні правого ліктьового суглобу, які виникли внаслідок не менше як трьох травматичних дій тупими твердими предметами із обмеженою контактуючою поверхнею, термін заподіяння яких може відповідати на 29 травня 2016 року.
Судом визнаються неналежними доказами покази свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які нічого не підтвердили та не спростували своїми показами у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до висновку комплексної судово- психіатрічної експертизи від 11 липня 2016 року № 196/16, проведеної відносно ОСОБА_5 встановлено, що останній в момент вчинення кримінального правопорушення у тимчасово хворобливому стані не перебував, міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними; якою-небудь психічною хворобою не страждає, не являється душевнохворим та не потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру (а.к.п.79-82 т.2).
Враховуючи сукупність наведених обставин справи, суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину при викладених у вироку обставинах.
Сторона обвинувачення при призначенні покарання посилалась на ті обставини, що обвинувачений після вчинення вказаного вище діяння намагався приховати злочин, що має бути враховано, на думку прокурора при призначенні покарання.
Однак, відповідно до ч.3 ст.67 КК України - при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Оскільки такої обтяжуючої покарання обставини, як приховування злочину не передбачено нормами кримінального закону суд не враховує ці обставини при призначенні покарання як обтяжуючі.
Суд, з урахуванням наведених обставин справи, наявності відповідно до ст.67 КК України обставини, яка обтяжує покарання - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вважає, що слід обрати покарання обвинуваченому у межах санкції статті, за якою ОСОБА_5 притягнуто до відповідальності. Однак, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, наявність декількох передбачених ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання, а саме : щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, а також, на думку суду - з`явлення із зізнанням (так як явку з каяттям обвинуваченим було подано до правоохоронних органів до його викриття працівниками поліції), з огляду, також, на виключно позитивну характеристику по місцю працевлаштування та проживання обвинуваченого (а.к.п.145, 149 т.2), суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе шляхом призначення йому покарання у виді обмеження волі.
При призначенні покарання судом, також, враховується віктимна поведінка потерпілого, який ініціював та в подальшому провокував конфлікт, що відбувся між обвинуваченим та потерпілим, а до цього неодноразово погрожував фізичною розправою членам сім`ї обвинуваченого (вказані обставини з`ясовані із показів свідків).
Потерпілою ОСОБА_6 заявлено в межах даного кримінального провадження цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення 1 000 000 грн. у відшкодування завданої їй та її неповнолітнім дітям моральної шкоди. В судовому засіданні потерпіла зазначала, що ОСОБА_9 був її чоловіком, втрата якого негативно відобразилась на перебігу її життя та життя її неповнолітніх дітей, які, як і вона переживають з приводу втрати батька, який утримував родину.
В ході судового розгляду потерпіла підтримала заявлені вимоги, обвинувачений визнав заявлений до нього позов частково, пояснивши, що є працевлаштованим, а тому по мірі можливості буде відшкодовувати завдану потерпілій шкоду.
Статтею 1200 ЦК України встановлено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання.
Із наданих потерпілою копій свідоцтв про народження та про реєстрацію шлюбу встановлено, що ОСОБА_9 був чоловіком потерпілої, подружжя мало двох неповнолітніх дітей. Таким чином, враховуючи досліджені докази, якими встановлено наявність вини обвинуваченого у заподіянні смерті ОСОБА_9 потерпілій та її двом неповнолітнім дітям було завдано моральної шкоди, яку вони зазнали через втрату батька, та чоловіка відповідно. Одночасно суд вважає необґрунтованими посилання потерпілої на ті обставини, що моральну шкоду ОСОБА_5 має відшкодувати також двом її неповнолітнім дітям від першого шлюбу, так як доказів перебування цих дітей на утриманні загиблого надано не було (відповідно до довідки № 1970 від 3 червня 2016 року, виданої Костянтинівською сільською радою до складу сім`ї ОСОБА_9 входили лише батьки, брат та двоє дітей а.к.п.157 т.2).
Таким чином, потерпіла та її двоє неповнолітніх дітей мають право на відшкодування моральної шкоди, але розмір такої шкоди з урахуванням вимог розумності та справедливості, враховуючи правову кваліфікацію злочину та поведінку самого загиблого відносно обвинуваченого, слід зменшити.
Керуючись ст.ст.129, 373, 370, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.118 КК України, призначивши покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі.
Строк покарання ОСОБА_22 обчислювати з 3 червня 2016 року з моменту обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Зарахувати відповідно до ч.2 ст.72 КК України у строк покарання ОСОБА_22 термін перебування під вартою із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 10 місяців 22 дні позбавлення волі та, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, відповідає 1 року 9 місяцям 14 дням обмеження волі.
Звільнити ОСОБА_7 з-під варти у залі суду.
Цивільний позов ОСОБА_23 до ОСОБА_7 задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь МАКОВЕЦЬКОЇ СВІТЛАНИ ВІКТОРІВНИ 100 000 (сто тисяч) гривень у відшкодування завданої моральної шкоди.
Речові докази : будівельний камінь, флакон із біологічними зразками крові ОСОБА_9 , спортивну футболку, плавки, сандалі ОСОБА_9 , картонну коробку від телефону марки «LG», дві обкладинки від стартових пакетів, грунт зі слідами речовини бурого кольору та порівняльні зразки грунту, які зберігаються у Сарненському ВП ГУ НП в Рівненській області знищити,
ніж з чохлом, два чоловічі ремені, вилучені у потерпілої ОСОБА_6 , які зберігаються у Сарненському ВП ГУ НП в Рівненській області повернути останній;
гужову повозку, яка зберігається у Сарненському ВП ГУ НП в Рівненській області, повернути власнику ОСОБА_16 ;
чоловічі туфлі чорного кольору, мобільний телефон марки «Nokia RM-944» із сім-картками операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «МТС», які зберігаються у Сарненському ВП ГУ НП в Рівненській області повернути власнику, ОСОБА_5 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той самий строк з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя підпис
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_24