АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2789/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування - до 27 вересня 2016 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 31.10.2001 року Ворошиловським районним судом м. Донецька за ч. 2 ст. 142 КК України на 2 роки, на підставі ст. 45 КК України засуджений умовно з випробувальним терміном 1 рік.; 09.03.2008 року Калінінським районним судом м. Донецька за ч. 4 ст. 187 КК України, на 8 років з конфіскацією майна; 14.09.2012 року Волновахським районним судом Донецької обл. за ст.ст. 391,71 КК України, на 1 рік,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, дані про особу підозрюваного, наявність у підозрюваного судимостей, відсутність постійного місця роботи та соціальних зв`язків, та прийшов до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти визначеним судом для підозрюваного ОСОБА_9 ризиків, передбачених п.п 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи застави.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, захисник вказує на те, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 вручено з порушенням строку для його вручення, встановленого ч. 2 ст. 278 КПК України, оскільки фактичне затримання ОСОБА_9 відбулось 30 липня 2016 року о 14 годині 40 хвилин, а протокол затримання складено 01 серпня 2016 року в порядку ст. 208 КПК України, та того ж дня останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України.

Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що при затриманні працівниками поліції до ОСОБА_9 застосовано пристрій для відстрілу гумовими набоями в результаті чого ОСОБА_9 отримав чотири поранення та потребує тривалого стаціонарного лікування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційна скарга захисника задоволенню непідлягає, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримані.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Голосіївського управління поліції ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007596 від 30.07.2016 року, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України.

31.07.2016 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України.

01.08.2016 року ОСОБА_9 затриманий за підозрою у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 345 КК України.

Слідчий Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодоОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого. Такі дані містяться у протоколах допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколі допиту потерпілого ОСОБА_15 , протоколі огляду місця події від 30.07.2016 року, та інших матеріалах кримінального провадження.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_9 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.

Зважаючи на це, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, відомості про особу ОСОБА_9 .

Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилаються слідчий і прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
В сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_9 , наявність у нього судимостей, відсутність постійного місця роботи, соціальних зв`язків.

Що стосується тверджень захисника стосовно того факту, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 вручено з порушенням строку для його вручення, то ці дані спростовуються матеріалами провадження.

Так, в доданих до клопотання матеріалах міститься повідомлення про підозру складене 31.07.2016 року, яке вручене ОСОБА_9 без порушень встановленого законом терміну у 24 години (а.с. 58)

Посилання захисника в апеляційній скарзі на застосування працівниками поліції при затриманні ОСОБА_9 пристрою для відстрілу гумовими набоями, в результаті чого останній отримав чотири поранення, є наразі предметом перевірки органами прокуратури. Станом на день розгляду даної апеляційної скарги висновків про неправомірність дій працівників поліції матеріали провадження не містять.

Враховуючи наведене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Як підсумок, слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 03 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_10 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування - до 27 вересня 2016 року щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4