Справа № 466/9077/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/194/16 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч.3 ст. 185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 9 грудня 2015 року,
в с т а н о в и л а :
вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 9 грудня 2015 рокуОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2015 року за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України за сукупністю вироків, та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з дня його фактичного затримання з 21 листопада 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 в користь ОСОБА_10 66 600 грн. матеріальної та 10 000 грн. моральної шкоди, а всього 76 600 грн.

Вирішено питання з процесуальними витратами.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що в ніч з 4 листопада 2014 року на 5 листопада 2014 року, перебуваючи по АДРЕСА_3 , за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення, з корисливих мотивів у цілях власного збагачення, шляхом віджиму пластикового вікна за допомогою металевої фомки проник у приміщення магазину ПП «Шелестак», звідки таємно викрав ноутбук марки «Asus», модель Х501U, вартістю 6 600 грн., ноутбук марки «Toshiba», 2008 року випуску, вартістю 4 000 грн., DVD накопичувач, модель DVR0404LE-A, вартістю 1 400 грн., грошові кошти з відділення побутової хімії в сумі 1 300 грн., грошові кошти з продуктового відділення на суму 8 300 грн., сигарети різних марок на загальну суму 30 000 грн. та після скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном втік з невстановленою досудовим слідством особою. В подальшому ОСОБА_6 разом з невстановленою досудовим слідством особою реалізували викрадені речі, а отримані кошти витратили на власні потреби.
Заступник прокурора Львівської області ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого,просить вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 9 грудня 2015 рокускасувати та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та вироком Апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2015 року призначити остаточне покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про необхідність призначення остаточного покарання відповідно до вимог ст.71 КК України.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_11 заявили клопотання про зарахування підозрюваному ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19 листопада 2014 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_11 , які також підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів, та є обгрунтованим, що не оспорюється в апеляційній скарзі.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, з 4 листопада 2014 року на 5 листопада 2014 року, тобто перед ухваленням вироку Апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2015 року.
Таким чином, колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про помилковість застосування судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 вимог ст. 71 КК України, оскільки при визначенні такого необхідно було керуватися ч.4 ст. 70 КК України, відповідно до якої за правилами ч.ч.1-3 ст. 70 КК України призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку, що суд першої інстанції, обравши обвинуваченому ОСОБА_6 остаточну міру покарання на підставі ст.ст. 71, 72 КК України неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення, а, отже, і для задоволення апеляційної скарги.
Частиною 1 статті 420 КПК України визначено випадки, коли суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок, зокрема: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, необхідності застосування більш суворого покарання, скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції, неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання. Оскільки прокурором в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме застосування більш суворого покарання або необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення, тому колегія судді не вбачає підстав для ухвалення вироку у даному кримінальному провадженні.
Що стосується клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_11 про зарахування підозрюваному ОСОБА_6 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення, то колегія суддів вважає, що таке слід задоволити та зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 19 листопада 2014 року по 23 лютого 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України,
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 задоволити частково.
Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 9 грудня 2015 року відносно ОСОБА_6 а в частині призначення покарання змінити.
На підставі ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 72 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 9 грудня 2015 року та вироком Апеляційного суду Львівської області від 13 жовтня 2015 року вважати ОСОБА_6 засудженим до остаточного покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 21 листопада 2014 року року, зарахувавши в цей строк покарання, відбуте ним частково за попереднім вироком.
В решті вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 9 грудня 2015 року залишити без змін.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 19 листопада 2014 року по 23 лютого 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4