АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТАКИЄВА
Справа № 11-сс/796/2361/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

представників власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргупрокурора у кримінальному провадженні заступника начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про арешт майна, а саме коштів, що знаходяться на рахунку компанії Restwood Products Corporation (Панама) у банківській установі Liechten Steinische Landes-Bank AG (Князівства Ліхтенштейн).

Згідно ухвали, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого, з урахуванням того, що ані доданими до клопотання матеріалами, ані слідчими в судовому засіданні не доведено ті факти, що кошти на рахунку компанії Restwood Products Corporation № НОМЕР_1 (5468.6850) у Liechten Steinische Landes-Bank AG відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також, що дійсно існують підстави для арешту майна зазначеної компанії в цілях забезпечення конфіскації майна як заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи - компанії Restwood Products Corporation (Панама).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, і постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити. Мотивуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, прокурор вказує на те, що судом не взято до уваги докази, що підтверджують належність рахунку № НОМЕР_1 (5468.6850), відкритого у банку Liechten Steinische Landes-Bank AG (Князівства Ліхтенштейн) ОСОБА_10 , як бенефіціарному власнику, довіреній особі та підписанту рахунків компанії у відповідний період.

Також прокурор звертає увагу суду на те, що слідчим суддею не взято до уваги матеріали Державної служби фінансового моніторингу, протокол огляду яких долучений органом досудового розслідування до клопотання про накладення арешту на майно.
Зазначає, що представники компанії ні під час досудового розслідування, ні у судових засіданнях, не надали жодних документів та підтверджень того, що саме ОСОБА_11 , а не ОСОБА_10 з квітня 2015 року являвся фактичним володільцем (власником) рахунку № НОМЕР_1 (5468.6850), або мав право розпоряджатися цим рахунком.

Також прокурор зазначає, що в клопотанні про накладення арешту на майно наводяться відомості, що підтверджують факт вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368-2 КК України, а також прямі та непрямі докази, які у сукупності достатньо підтверджують факт незаконного збагачення саме ОСОБА_12 .

Крім того, автор апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею безпідставно зазначено, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні жодній особі не було оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, та не враховано норми кримінального процесуального закону, що регулюють підстави та порядок накладення арешту на майно, виходячи з яких повідомлення про підозру не є обов`язковою, виключною умовою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, поясненняпредставників власника майна, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, у провадженні третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2015 року за № 0001756, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368-2, ч. 3 ст. 209 КК України.

22 червня 2016 року заступник начальника третього слідчого відділу Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 (5468.6850), відкритого у банківській установі Liechten Steinische Landes-Bank AG (Князівства Ліхтенштейн) компанією Restwood Products Corporation (Панама), бенефіціарним власником якої є ОСОБА_11 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 червня 2016 року відмовлено в задоволенні даного клопотання.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог п. 2, 3 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України; або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з клопотання про арешт майна, метою накладення арешту на кошти, є забезпечення в подальшому можливого вироку суду в частині конфіскації, спеціальної конфіскації.

Разом з тим, представленими в апеляційний суд матеріалами встановлено, що у даному кримінальному провадженні жодній особі, в тому числі ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 повідомлення про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, в тому числі і передбачених ч. 3 ст. 368-2, ч. 3 ст. 209 КК України, пред`явлено не було, а отже клопотання слідчого не відповідає наведеним вимогам закону.

Жодних об`єктивних підстав вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, а саме грошові кошти, виступають знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, тобто є доказом злочину, і відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та віднесені саме до знаряддя вчинення кримінального правопорушення, або ж містять на собі ознаки вчиненого кримінального правопорушення або ж відповідні сліди кримінального правопорушення, колегією суддів не встановлено.

Крім того, необхідним буде відмітити, що прокурором в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не підтверджено той факт, що саме ОСОБА_10 була бенефіціарним власником або уповноваженою особою компанії Restwood Products Corporation (Панама), а також той факт, що ОСОБА_10 була уповноваженою ОСОБА_11 на розпорядження рахунком даної компанії, а тому вимоги апеляційної скарги в цій частині, не заслуговують на увагу.

Враховуючи викладене вище, доводи прокурора щодо наявності відомостей про факт вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368-2 КК України та факт незаконного збагачення саме ОСОБА_12 , колегія суддів вважає недоведеними та передчасними.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 про арешт майна, а саме коштів, що знаходяться на рахунку компанії Restwood Products Corporation (Панама) у банківській установі Liechten Steinische Landes-Bank AG (Князівства Ліхтенштейн), залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4