Номер провадження: 11-кп/785/1282/16
Номер справи місцевого суду: 500/8095/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ізмаїльського міськрайсуду Одеської області від 20.07.2016 року відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Багате Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 27.11.1990 р. Ізмаїльським райсудом Одеської області за ч. 3 ст. 81 КК України (в ред.1960 р.) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, в силу ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
- 17.06.1991 р. Ізмаїльським райсудом Одеської області за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України (в ред. 1960 р.) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 01.08.1994 р. умовно-достроково на 8 місяців 14 днів;
- 15.11.1995 р. Ізмаїльським райсудом Одеської області за ч. 2 ст. 140, ч.3 ст. 142, ч. 1 ст. 117, ст.ст. 42, 43 КК України (в ред. 1960 р.) до 10 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 18.07.2005 р. у зв`язку з відбуттям покарання;
- 29.05.2007 р. Ізмаїльським міськрайсудом Одеської області за ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ст. 395, ст.ст. 69, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України з випробуванням строком на 2 роки;
- 21.02.2008 р. Ізмаїльським міськрайсудом Одеської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 152, ст.ст. 70, 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 14.09.2014 р. у зв`язку з відбуттям покарання,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,
встановив:
Вищевказаним вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, та йому призначено покарання:
за ч. 3 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;
за ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;
за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів призначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк три роки та три місяці.
Строк покарання ОСОБА_7 обчислений з моменту його взяття під варту, тобто з 02 лютого 2016 року.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 зарахований строк його попереднього ув`язнення з 02.02.2016 року по день набрання вироком законної сили у строк відбуття покарання із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Окрім того, вироком суду залишений без змін застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також вирішене питання щодо арешту майна, речових доказів та судових витрат.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 вчинив злочини за наступних обставин.

07 жовтня 2014 року, в період часу з 23:30 год. до 01 год. 08 жовтня 2014 року, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у барі «Бітінг», розташованому по просп. Суворова, 102-а в м. Ізмаїл Одеської області, безпричинно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, до загальноприйнятих норм моралі та правил поведінки в суспільстві, порушуючи нормальний спокій і відпочинок громадян, проявляючи особливу зухвалість, скоїв хуліганські дії, які тривало і наполегливо не припинялися, а саме танцював без верхнього одягу, висловлювався нецензурною лайкою та відштовхнув від себе бармена бару «Бітінг» громадянку ОСОБА_8 , а також завдав удар охоронцю бару «Бітінг» ОСОБА_9 в область обличчя, наніс декілька ударів ногою по музичній апаратурі (музичній колонці), яка від нанесених ударів впала на мікшер та розбилася. При цьому, на неодноразові вимоги працівників УДСО Ізмаїльського МВ припинити хуліганські дії ОСОБА_7 не реагував почав чинити опір представникам влади, а саме розмахувати руками, відштовхувати та хватати їх за формений одяг та висловлюватися на їх адресу грубою нецензурною лайкою в результаті чого до нього були застосовані заходи фізичної сили та спеціальні засоби та він був доставлений в Ізмаїльський МВ.
Крім того, в період часу з 12 вересня 2014 року по 30 березня 2015 року, більш точний час не встановлений, ОСОБА_7 у невстановленої особи умисно незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, який зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без мети збуту для використання у власних потребах до 30 березня 2015 року, коли в період часу з 17:10 до 18:20 год. за місцем проживання ОСОБА_7 виявлено та вилучено: речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальна маса якого у висушеному стані становить 14,873 г., яку ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.
Крім того, 04 липня 2015 року, приблизно о 21 год., ОСОБА_7 , знаходячись біля Лощинівської водойми в с. Лощинівка Ізмаїльського району Одеської області знайшов предмет, схожий на пістолет з надписом «BERETTA MOD 1934 р.», в якому знаходився магазин з 8 патронами калібру 7,65 мм. Далі ОСОБА_7 діючи з умислом, спрямованим на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, відніс вищезазначений пістолет з патронами за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , де зберігав до 31 липня 2015 року, коли в період часу з 08:00 до 09:10 години за місцем проживання ОСОБА_7 в чорній сумочці, яка належить обвинуваченому був виявлений та вилучений пістолет з надписом «BERETTA MOD 1934 р.», який являється нарізною короткоствольною вогнепальною зброєю самозарядним нарізним пістолетом «BERETTA MOD 1934 р.», 1942 р.в., № НОМЕР_1 , калібру 7,65 мм, в якому знаходився магазин з 8 патронами калібру 7,65 мм, які являються боєприпасами - патронами калібру 7,65 мм..
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оскаржуючи доведеність своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів та правильності кваліфікації його дій, вважає що вирок занадто суворий у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Обвинувачений зазначає, що суд 1-ої інстанції, призначаючи йому покарання, не врахував положення Конвенції про захист прав людини, пом`якшуючих обставин та даних про його особу, а саме: повне визнання вини, його щире каяття, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілих, а також те, що потерпілі просили не позбавляти його волі.

На підставі викладеного обвинувачений просить пом`якшити призначене йому покарання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, фактичні обставини справи та правильність кваліфікації його дій в апеляційній скарзі не оспорюються та повністю підтверджуються доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження та зазначеними в мотивувальній частині вироку суду 1-ої інстанції.
У судовому засіданні суду 1-ої інстанції обвинувачений повністю визнав себе винним в інкримінованих йому злочинах, не оспорював фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, та пов`язане з опором представникові влади; за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту; за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
З оскаржуваного вироку вбачається, що суд 1-ої інстанції, відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи ОСОБА_7 покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.
Оцінюючи особу обвинуваченого, суд 1-ої інстанції взяв до уваги наявність у нього негативної характеристики, а також наявність незнятої та непогашеної судимості за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.02.2008 р..
Разом з тим, апеляційний суд також врахував той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 , звільнившись з місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисні злочини.
Обставинами, що обтяжують покарання суд визнав вчинення злочину, передбаченого ст. 296 ч.3 КК України у стані алкогольного сп`яніння, а також рецидив злочинів.
Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що суд не врахував повного визнання своєї вини та його щире каяття, оскільки, як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного вироку, суд належним чином обґрунтував зазначені обставини та вказав, що обвинувачений, неодноразово судимий, має непогашену судимість за вчинення, в тому числі умисних тяжких злочинів, знов вчинив умисні злочини.
Окрім того, злочин, передбачений ч. 3 ст. 296 КК України був вчинений ОСОБА_7 менш ніж через місяць після відбуття покарання за попереднім вироком, а злочини, передбачені ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, були вчинені ним після повідомлення йому про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції, з урахуванням обставин вчинення злочинів та даних про особу обвинуваченого, дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_7 лише в умовах його ізоляції від суспільства. На думку, апеляційного суду підстави для застосування до ОСОБА_7 дії ст. 75 КК Eкраїни відсутні.
Окрім того, апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, яке є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, та на теперішній час, відсутні підстави для пом`якшення призначеного йому покарання.
Аналізуючи викладене, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 необґрунтованою в цілому, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржуваний вирок - без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -
ухвалив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.07.2016 року, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.
Судді апеляційного суду Одеської області:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4