Справа № 743/608/16-к
Провадження №1-кп/743/90/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2016 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника цивільного позивача ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

представників служби у справах дітей ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в смт.Ріпки кримінальне провадження № 0000438,про обвинувачення

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Ріпки Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, учня Замглайського АПТУ, військовозобов`язаного, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України;

В С Т А Н О В И В :

01.11.2014 року, у невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу, з квартири АДРЕСА_3 , таємно викрав мобільний телефон Sоny Xperia C C 2305, вартістю 3347 грн. 76 коп. із захисною плівкою NN Sоny Xperia C C 2305, вартістю 69 грн., картою памяті Integral mikro SDHC з обємом памяті 16 GB, вартістю 158 грн. та стартовим пакетом Life, вартістю 15 грн.; ноутбук HP Pavilion dv6 - 3155sr, вартістю5992 грн. 56 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду, в розмірі 9582 грн. 32 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою винність у вчиненні злочину не визнав та показав, що станом на листопад 2014 року він проживав в смт.Ріпки-1, був знайомий з потерпілим ОСОБА_4 та періодично проводив дозвілля в квартирі потерпілого. В один із днів листопада 2014 року, після обіду, обвинувачений разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на запрошення ОСОБА_4 прийшли до квартири останнього, де грали в карти. Крім того ОСОБА_4 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 пили горілку. Близько 17-18 години ОСОБА_4 і ОСОБА_13 заснули, а ОСОБА_10 разом з ОСОБА_14 , пішли по своїх домівках. Того ж вечора ОСОБА_10 , за попередньою домовленістю з жителем смт.Ріпки-1 ОСОБА_15 , зустрівся з останнім, з тією метою, щоб ОСОБА_15 підвіз ОСОБА_10 на автомобілі в смт.Ріпки. Того вечора ОСОБА_10 повинен був ночувати у бабусі, оскільки наступного дня мав іти на навчання до Ріпкинської ЗОШ № 2. Ця зустріч відбулась близько 20 години в смт.Ріпки-1. ОСОБА_15 тоді підїхав на автомобілі разом з ОСОБА_16 і вони, перед тим як їхати в смт.Ріпки, заїжджали до ОСОБА_17 , який проживає в одному будинку з потерпілим. Ініціатором зустрічі з ОСОБА_17 був ОСОБА_15 вони втрьох заходили до будинку, де в коридорі розмовляли з ОСОБА_17 , двері квартири якого знаходяться поряд з дверями квартири ОСОБА_4 . На той час ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 проживали разом зі своїми батьками. Після зустрічі з ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_10 разом виходили з будинку. Вподальшому, їдучи в смт.Ріпки, ОСОБА_15 діставав телефон, схожий на телефон потерпілого і дзвонив з нього. Крім того, ноутбук, схожий на ноутбук потерпілого, ОСОБА_10 бачив наступного дня в багажному відділенні автомобіля ВАЗ 2101, яким користувався ОСОБА_15 і який на той час знаходився в гаражі останнього. ОСОБА_10 не інтересувався, за яких обставин майно, належне потерпілому, опинилося у ОСОБА_15 , але через деякий час дізнався про крадіжку. Того вечора, коли ОСОБА_4 і ОСОБА_13 спали в квартирі потерпілого, а ОСОБА_10 з ОСОБА_14 виходили з приміщення, ноутбук залишався на тумбочці біля телевізора. У обвинуваченого тоді був в користуванні власний мобільний телефон з карткою оператора звязку Лайф № НОМЕР_1 . В той вечір, коли ОСОБА_15 підвозив ОСОБА_10 в смт.Ріпки, обвинувачений не виймав зі свого телефона сім-карту і не давав її в користування ОСОБА_15 . До викрадення у ОСОБА_4 телефона і ноутбука, потерпілий давав користуватися цими речами обвинуваченому, а також ОСОБА_15 . Підозру про вчинення злочину працівники поліції предявляли ОСОБА_10 за місцем його проживання за відсутності адвоката, а під час досудового розслідування не допитували.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, винність ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому діяння, підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні. Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що у власності його матері - ОСОБА_18 , перебуває квартира АДРЕСА_4 . Станом на 01.11.2014 року потерпілий одноособово проживав у вказаному житловому приміщенні та був знайомий з ОСОБА_10 , а також ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Раніше ОСОБА_10 неодноразово бував у квартирі ОСОБА_4 та користувався ноутбуком потерпілого. У другій половині дня 01.11.2014 року ОСОБА_4 , знаходячись на прибудинковій території, зустрівся з ОСОБА_10 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , котрі запропонували йому розпити спиртне, на що потерпілий погодився, запросивши вказаних осіб до квартири. За місцем проживання ОСОБА_4 всі, за виключенням ОСОБА_10 , випили 0,5 літра горілки та грали в карти. Крім того, ОСОБА_10 користувався ноутбуком, який був підєднаний до мережі Інтернет. Телефон потерпілого на той час знаходився на ліжку, перебував у полі зору ОСОБА_4 і він його нікому не давав, чужих сім-карт у телефон потерпілий не вставляв. Ноутбук знаходився на журнальному столику. Приблизно через 2 години спілкування ОСОБА_4 заснув, а наступного дня вранці виявив зникнення ноутбука, телефона з двома картами оператора звязку Лайф, одна з яких № НОМЕР_2 , МР-3 програвача та модема. При цьому зарядний пристрій до ноутбука залишався на місці. Двері в квартирі ОСОБА_4 були зачинені, але не замкнені, світло не горіло. Розцінивши зникнення вказаних речей як жарт, потерпілий намагався їх розшукати у ОСОБА_10 , ОСОБА_14 і ОСОБА_13 , але всі заперечували свою причетність до крадіжки. Приблизно через 2 дні ОСОБА_4 звернувся із заявою до міліції, однак за порадою слідчого не включив до переліку викрадених речей модем і МР-3 програвач. Декілька днів підряд після крадіжки, ОСОБА_4 особисто, а також один раз спільно з ОСОБА_14 їздили по ломбардах м.Чернігова з метою пошуку викрадених речей. Одного дня потерпілий виявив у ломбарді Скарбниця свій телефон та повідомив про це слідчому, який спочатку, посилаючись на зайнятість, відмовлявся приїхати до м.Чернігова, однак через декілька годин прибув до ломбарду, де телефон на той час вже встиг придбати якийсь чоловік. Слідчий вилучив у покупця телефон і повернув під зберігальну розписку потерпілому. Вподальшому матері потерпілого телефонував батько обвинуваченого - ОСОБА_19 , який пропонував надати 500 грн., з метою винаймання таксі для поїздки в м.Чернігів та повернення викрадених речей. Потерпілий знає жителів смт.Ріпки-1 ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , однак вони не були близькими знайомими ОСОБА_4 та не заходили до нього в квартиру у день крадіжки. 31.12.2014 року, коли ОСОБА_4 перебував в м.Чернігові, йому зателефонував сусід по будинку - ОСОБА_17 та повідомив, що на лавці під підїздом знаходиться ноутбук, який ймовірно належить потерпілому. Вподальшому, на міце події були викликані працівники міліції, котрі вилучили вказаний предмет. Ноутбук ОСОБА_4 був повернутий у неробочому стані. Цивільний позов, заявлений до обвинуваченого на відшкодування майнової шкоди, в розмірі 12234 грн., моральної шкоди, в розмірі 10000 грн., а також витрат на правову допомогу, в сумі 1000 грн. потерпілий підтримує в повному обсязі.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що станом на 01.11.2014 року вона з сімєю проживала в смт.Ріпки-1, а її неповнолітній син ОСОБА_10 навчався в Ріпкинській ЗОШ № 2. З самого початку досудового розслідування на обвинуваченого чинився тиск, його без попереднього повідомлення батьків забирали до міліції. У вечір ймовірної крадіжки ОСОБА_7 бачила, як її син, разом з ОСОБА_12 виходили з підїзду будинку потерпілого і ніяких речей у них при собі не було. Того вечора неповнолітній ОСОБА_10 поїхав до бабусі в смт.Ріпки, оскільки це була неділя і йому було зручніше наступного ранку добиратися до школи. Про крадіжку ОСОБА_7 дізналася наступного ранку в понеділок, так як до неї прийшов потерпілий, ОСОБА_20 і ОСОБА_21 . Вподальшому батько обвинуваченого, разом з ОСОБА_15 , їздили до ОСОБА_4 , з метою врегулювання ситуації, так як їм порадили це зробити працівники міліції. Крім того, у вечір крадіжки до ОСОБА_7 заходила ОСОБА_21 та повідомила, що в квартирі потерпілого сплять троє осіб, однак неповнолітній ОСОБА_10 тоді говорив, що у квартирі ОСОБА_4 , крім самого потерпілого, залишився ще один чоловік. На 31.12.2014 року ОСОБА_7 разом із сином викликали до Ріпкинського РВ УМВС і, вже знаходячись в приміщенні міліції, вони дізналися, що того ранку до підїзду потерпілого підкинули раніше вирадений ноутбук. На той час ОСОБА_7 , разом із сином, вже постійно проживали в смт.Ріпки.
Будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 показала, що вона доводиться матірю потерпілому і в її власності перебуває квартира АДРЕСА_5 . Станом на 01.11.2014 року квартирою одноособово користувався син свідка - ОСОБА_4 . Про крадіжку з квартири свідок дізналася 04.11.2014 року і того ж дня приїхала в смт.Ріпки. Викрадені телефон і ноутбук ОСОБА_18 подарувала синові, придбавши їх у спеціалізованих торгівельних мережах, в тому числі і в кредит. У перідод з 07.11.2014 року по 12.11.2014 року свідкові телефонували батько обвинуваченого та ОСОБА_15 , котрі повідомили, що за умови сплати їм 500 грн., вони зїздять до м.Чернігова та по супутникових координатах знайдуть телефон і ноутбук. Вподальшому, на роботу до свідка приїздили ОСОБА_15 і батько обвинуваченого, які пропонували матеріальну компенсацію за викрадені речі. В свою чергу ОСОБА_18 , разом із вказаними особами, їздили до торгівельного центру Вена, де було встановлено, що на придбання аналогічних товарів необхідно від 19 до 23 тис. грн. Після цього ОСОБА_15 і ОСОБА_19 відмовились від своєї пропозиції. Крім того, до ОСОБА_18 особисто звертався батько ОСОБА_15 , з проханням вжити заходів щодо припинення досудового розслідування по справі.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показала, що вона доводиться матірю ОСОБА_13 , який 08.08.2014 року був призваний за мобілізацією до лав Збройних Сил України і восени 2014 року проходив службу у м.Львів. Ймовірно в період з 27.10.2014 року по 03.11.2014 року ОСОБА_23 приїздив у відпустку , а наступного ранку після крадіжки мав відбути до місця проходження служби. В ніч перед відїзду до військової частини ОСОБА_13 повернувся додому пізно і двері до житлового приміщення йому відчиняв батько, однак чужих речей вдома свідок не бачила, а у її сина маються власні компютер та мобільний телефон. Через деякий час до свідка приїздили працівники міліції після чого вона телефонувала синові, який заперечував свою причетність до крадіжки. Свідкові відомо, що ОСОБА_15 і ОСОБА_16 не спілкувалися з потерпілим ОСОБА_4 , а неповнолітній ОСОБА_10 не міг здати телефон в ломбард через відсутність паспорта. Крім того, ОСОБА_16 був судимий. Свідкові відомого, що ОСОБА_4 у день крадіжки запрошував до себе ОСОБА_24 та ОСОБА_14 .
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що, являючись військовослужбовцем він, у період з 27.10.2014 року по 03.11.2014 року перебував у віпустці та в один із днів був запрошений ОСОБА_4 до квартири останнього разом з ОСОБА_10 і ОСОБА_14 . У потерпілого того дня була своя горілка, крім того гості принесли з собою ще одну пляшку. В квартирі потерпілого всі, за виключенням ОСОБА_10 , вживали спиртне та грали в карти. При цьому ОСОБА_13 бачив на журнальному столі ноутбук, а телефона не бачив. Через деякий час ОСОБА_13 заснув, потім прокинувся близько 04 години ранку та побачив, що ОСОБА_4 спить, світло в квартирі вимкнуто, екран телевізора світиться, а двері квартири відчинені. ОСОБА_13 не звертав уваги на те, чи знаходився на своєму місці ноутбук потерпілого. Наступного дня, близько 12 години 30 хвилин, свідок виїхав з смт.Ріпки маршрутним автобусом до місця проходження служби.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що в один із днів осені 2014 року він, біля будинку потерпілого, зустрів ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , які перебували у стані алкогольного спяніння. Вподальшому ОСОБА_14 погодився на пропозицію розпити спиртні напої в квартирі ОСОБА_4 , куди вони зайшли втрьох. Згодом до квартири прибув ОСОБА_10 , який на певний час відлучався із житлового приміщення. Свідок бачив того вечора ноутбук в квартирі потерпілого і залишив житлове приміщення сам, коли ОСОБА_4 і ОСОБА_13 спали. Свідок виходив з квартири потерпілого без ОСОБА_10 близько 18-19 години і причинив за собою двері. Наступного ранку до ОСОБА_14 приходив ОСОБА_4 і розпитував про зниклі речі, а вподальшому вони іздили по ломбардах м.Чернігова в їх пошуках. При цьому в одному з ломбардів, за поведінкою його працівників, було видно, що їм відомо про розшукуване майно.
Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 показала, що вона підтримувала відносини з сімєю обвинуваченого, на час їх проживання в АДРЕСА_2 , а також з потерпілим і його матірю. ОСОБА_21 мала ключі від квартири ОСОБА_18 і на прохання останної періодично відвідувала потерпілого, так як він випивав. В один із днів осені 2014 року, у період часу з 17 до 18 години, ОСОБА_21 заходила до потерпілого та бачила, що ОСОБА_4 і ОСОБА_13 спали на дивані, а світло в квартирі горіло. ОСОБА_21 вимкнула світло на кухні та в коридорі, зачинила двері, не замикаючи їх, після чого заходила до ОСОБА_7 . На той момент обвинуваченого вдома не було, а коли він прийшов, то повідомив про необхідність їхати в смт.Ріпки, а також сказав, що в квартирі ОСОБА_4 сплять троє пяних. Наступного ранку до ОСОБА_21 прийшов ОСОБА_4 та повідомив про зникнення ноутбука і телефона. ОСОБА_21 зі свого телефона намагалася дозвонитися на номер телефона обвинуваченого, однак зєднання не відбулося. Вподальшому, 31.12.2014 року у період часу з 07 до 08 години, свідкові зателефонував ОСОБА_4 , який на той час знаходився в м.Чернігові та попросив подивитися біля підїзду ноутбук. ОСОБА_21 виявила ноутбук на лавці біля піїзду. За зовнішнім виглядом можна було визначити, що він пролежав там тривалий час, оскільки був покритий інеєм. Того ж ранку виявлене майно свідок видала працівникам міліції. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 показав, що він жодного разу не бував у квартирі потрепілого і проживає разом з матірю та вітчимом в смт.Ріпки-1. Ймовірно, 01.11.2014 року, ОСОБА_10 просив свідка відвезти його в смт.Ріпки, що останній того ж вечора і зробив разом з ОСОБА_16 , залишивши обвинуваченого поблизу магазину Маркет. На той час у обвинуваченого при собі був рюкзак. Перед тим, як домовлятись, щоб ОСОБА_15 відвіз ОСОБА_10 в смт.Ріпки, обвинувачений звонив свідку з телефону не зі своїм номером оператора звязку, а коли ОСОБА_10 прийшов до ОСОБА_15 , він уже мав при собі чужий телефон, про походження якого свідок не питав. Тоді ж цей телефон ОСОБА_10 продав ОСОБА_25 за 200 грн., вийнявши з нього сім-карту. В свою чергу, ОСОБА_15 помістив до телефона власну сім-карту і декілька днів ним користувався. ОСОБА_10 продав свідкові телефон ще до того, як ОСОБА_15 мав підвозити обвинуваченого в смт.Ріпки. Перед тим, як їхати в смт.Ріпки, ОСОБА_15 разом з ОСОБА_16 і ОСОБА_10 заїжджали до ОСОБА_17 , який проживає в одному будинку з ОСОБА_4 . При цьому свідок розмовляв з ОСОБА_17 в коридорі чи на ганку будинку. Придбаний у ОСОБА_26 телефон ОСОБА_25 через декілька днів здав за своїми документами в ломбард Скарбниця. Після того, як стало відомо, що телефон викрадено у ОСОБА_4 , свідок разом з батьком обвинуваченого їздили до матері потерпілого домовлятись про те, щоб кримінальну справу закрили. Восени 2014 року ОСОБА_15 користувався автомобілем ВАЗ 2110 та автомобілем ВАЗ 2101, однак ОСОБА_10 наступного ранку після крадіжки, взагалі не заходив до свідка та не міг бачити, що в багажнику автомобіля ВАЗ 2101, який стояв у гаражі, лежить ноутбук.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що в один із днів осені 2014 року він, разом з ОСОБА_15 домовились їхати в смт.Ріпки і того ж дня ОСОБА_15 заїхав до свідка вже разом з ОСОБА_10 . При цьому, ще в смт.Ріпки-1, ОСОБА_16 бачив, як ОСОБА_15 користувався новим великим мобільним телефоном, пояснивши, що придбав його за 400 грн. в одного із жителів смт.Замглай. ОСОБА_15 і ОСОБА_16 підвозили ОСОБА_10 в смт.Ріпки, однак перед цим заїжджали до ОСОБА_17 , з яким розмовляли в коридорі будинку.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що він проживає в АДРЕСА_2 в одному будинку та на одному поверсі з квартирою ОСОБА_18 . Двері квартири свідка і двері квартири, в якій проживав восени 2014 року потерпілий ОСОБА_4 , знаходяться навпроти. ОСОБА_17 не бачив, за яких обставин до потерпілого приходили ОСОБА_10 , ОСОБА_14 і ОСОБА_13 . Ймовірно, 01.11.2014 року, попередньо зателефонувавши близько 19 години до ОСОБА_17 у власних справах, заїжджали ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , з якими він спілкувався в коридорі. При цьому двері квартири, в якій на той час проживав ОСОБА_4 , були зачинені, світло в загальному коридорі горіло. Свідок не бачив того вечора ОСОБА_13 і не памятає, чи заїжджав до нього обвинувачений разом з ОСОБА_15 і ОСОБА_16 . Того вечора ОСОБА_15 приїздив на автомобілі ВАЗ 2110 і свідок проводжав останнього і ОСОБА_16 до транспортного засобу, при цьому на лавці біля підїзду сиділа сусідка. Безпосередньо після крадіжки речей у ОСОБА_4 , потерпілий не звертався до ОСОБА_17 за допомогою, однак через тривалий проміжок часу, на лавці біля підїзду, свідок виявив ноутбук, про що повідомив ОСОБА_4 , який тоді знаходився в м.Чернігові.
Крім показань сторін обвинувачення та захисту, а також допитаних в судовому засіданні свідків, винність ОСОБА_10 у вчиненні злочину підтверджується іншими доказами, які суд вважає належними і допустими.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до Ріпкинського РВ УМВС із заявою про крадіжку 04.11.2016 року.
З протоколу огляду місця події від 04.1.2016 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_3 -1 відсутнє майно, на зникнення якого вказував потерпілий.
Протоколом огляду від 10.11.2014 року підтверджується, що слідчим Ріпкинського РВ УМВС в м.Чернігові вилучено мобільний телефон Sоny Xperia C 2305 чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 .
Згідно заяви ОСОБА_15 від 11.11.2014 року, останній видав слідчому корінець квитанції про здачу до ломбарду Скарбниця мобільного телефона.
Роздруківкою зєднань оператора мобільного звязку ТОВ Лайфселл вбачається, що у період часу до 18 години 30 хвилин 01.11.2014 року в мобільному телефоні Sоny Xperia C 2305, ІМЕІ НОМЕР_3 , працювала карта оператора звязку Лайф з номером НОМЕР_2 , який належав потерпілому. У перід часу з 18 години 45 хвилин 01.11.2014 року по 18 годину 46 хвилин, в мобільному телефону потерпілого працбювала карта оператора звязку з № НОМЕР_1 , яка належить обвинуваченому. У цей же проміжок часу з номера мобільного оператора обвинуваченого було здійснено дзвінок на номер телефона свідка ОСОБА_15 НОМЕР_4 . Починаючи з 23 години 58 хвилин 01.11.2014 року до 19 години 48 хвилин 03.11.2014 року, в мобільному телефоні потерпілого працювала карта звязку з номером телефона свідка ОСОБА_15 .
Специфікацією до договороу № 344-14007754 від 03.11.2014 року підтверджується, що ОСОБА_15 здав до ломбарду Скарбниця в м.Чернігові мобільний телефон Sоny Xperia C 2305, оціночною вартістю 1312 грн. 12 коп., з кінцевою датою повернення 04.11.2014 року.
З протоколу огляду від 31.12.2014 року вбачається, що за місцем проживання свідка ОСОБА_21 , було вилучено ноутбук HP Pavilion dv6 - 3155sr, виявлений того ж дня біля підїзду будинку № 2 по вул.Корчагінській в смт.Ріпки-1.
З видаткової накладної № 12151 від 08.08.2011 року вбачається, що ноутбук HP Pavilion dv6 - 3155sr з комплектом налаштування ПК Преміум та прибутковою картою з бредком, було придбано в магазині 076 м.Чернігова за 7971 грн. 06 коп.
З рахунку № ТТ0957-000065ТТ від 19.02.2014 року вбачається, що ОСОБА_18 придбала в ТОВ АЛЛО термінал Sоny Xperia C 2305; захисну плівку NN Sоny Xperia C C 2305; послугу Екстра-Заміна, подарункову карту VIP; ваучер реєстрації, комплект VIP налаштування+, на суму 3802 грн. 52 коп.
З висновку товарознавчої експертизи № 266-270/15-24 від 27.01.2015 року вбачається, що вартість мобільного телефону марки Sоny Xperia, С С2305 з урахуванням зносу, за умови його функціонування, станом на період часу з 30.10.2014 року по 03.11.2014 року становила 3347 грн. 76 коп.
Вартість ноутбука HP Pavilion dv6 3155sr, з урахуванням зносу, за умови його функціонування, станом на період часу з 30.10.2014 року по 03.11.2014 року становила 5992 грн. 56 коп.
Середня ринкова вартість захисної плівки NN Sоny Xperia C C 2305, станом на період часу з 30.10.2014 року по 03.11.2014 року, складає 69 грн.
Середня ринкова вартість карти памяті Integral mikro SDHC з обємом памяті 16 GB, класу швидкості 10 станом, на період часу з 30.10.2014 року по 03.11.2014 року, становила 158 грн. 00 коп.
Середня ринкова вартість стартового пакету оператора мобільного звязку Life на період часу 30.10.2014 року по 03.11.2014 року, складала 15 грн.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність обвинуваченого в таємному викраденні чужого майна, без кваліфікуючих ознак, а дії ОСОБА_10 , органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України. Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу винного, обставини помякшуючі його покарання. Обставинами помякшуючими покарання ОСОБА_10 є вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин обтяжуюючих покарання обвинуваченого по справі не встановлено. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 посередньо характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.
З урахуванням помякшуючих покарання обставин та відомостей про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому доцільно визначити у виді громадських робіт, із застосуванням положень ст.100 КК України. Строк відбування покарання ОСОБА_10 необхідно відраховувати з моменту приведення вироку до виконання. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов по справі підлягає частковому задоволеню.
Матеріалами справи підтверджено, що умисними винними діями ОСОБА_10 потерпілому завдано пряму дійсну майнову шкоду, в розмірі 9582 грн. 32 коп., з яких шляхом повернення мобільного телефона, відшкодовано 3347 грн. 76 коп. З висновку сервісного центру ТОВ ТСЦ ЄлВІРА від 12.05.2015 року, вбачається, що ноутбук HP Pavilion dv6 3155sr знаходиться в непридатному для використанні стані, зокрема в ньому пошкоджено материнська плата, вартість якої становить 10790 грн. і модуль памяті, вартістю 1144 грн. Вартість ремонтних робіт становить 300 грн. Залишкова вартість ноутбука складає 1500 грн.

Таким чином, не відшкодована ОСОБА_4 вартість викрадених речей, становить 6234 грн. 56 коп. Крім того, на користь потерпілого підлягає стягненню вартість відновлювального ремонту ноутбука та запасних частин до нього, в сумі 11934 грн. В той же час, суд за власною ініціативою не може вийти за межі позовних вимог, збільшивши розмір відшкодування майнової шкоди, яка заявлена до стягнення в розмірі 12234 грн. На користь потерпілого підлягають стягненню документально підтверджені витрати на правову допомогу, в розмірі 1000 грн. З урахуванням засад розумності і справедливості та ступеню моральних страждань потерпілого з обвинуваченого на його користь підлягає стягненню 3000 грн., в якості відшкодування моральної шкоди. Процесуальні витрати по справі необхідно покласти на обвинуваченого. Речовими доказами необхідно розпорядитись в порядку, визначеному ст.100 КПК України. Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_10 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст.100 КК України, у виді 120 годин громадських робіт.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 , відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_4 16234 грн. в якості відшкодування майнової та моральної шкоди і витрат на правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_10 , в доход держави, витрати на проведення товарознавчої експертизи, в розмірі 442 грн. 80 коп.
Речові докази - оптичні носії і документи, залишити в матеріалах справи.

Мобільний телефон Sоny Xperia, С С2305 та ноутбук HP Pavilion dv6 3155sr, залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_4 .
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1