АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/992/16 Справа № 705/5167/16-к Категорія: ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси, кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, українця, громадянина України, з середньою освітою , одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз : 15.01.2014 року Суворовським районним судом м. Херсон за ст.185 ч.2, ст.76 КК України до 3- років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 01.08.2013 року і остаточно визначено строк відбування покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та на підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання строком 1 рік за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Херсон від 15 січня 2014 року - остаточно визначено ОСОБА_7 до відбуття покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.
Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 12 грудня 2015 року близько 12 години 20 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «ProStor», що по вул.Тищика, 10 А м. Умань Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна , шляхом вільного доступу , намагався таємно викрасти майно, а саме: чоловічу туалетну воду « Versace eau Fraiche MAN», об`ємом 100 мл., вартістю 904 грн.86 коп., взявши її з торгівельного прилавку та заховавши в барсетку, яка була на його плечі та пройшовши через касу магазину, не розрахувавшись за вказаний товар, чим міг заподіяти ТОВ « Стиль Д», магазину «ProStor», матеріального збитку на загальну суму 904 гривні 86 копійок, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин , що не залежали від його волі , так як був затриманий працівниками магазину.
Він же, 02.07. 2016 року, близько 11 години 52 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «EVA», що по вул. Європейська ,14 м. Умань Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, а саме: туш для вій « Буржуа Вольюм Твіст Ап», вартістю 180 гривень 35 копійок, та туш для вій «Лореаль Мега Вольюм Колаген» , об`ємом 9 мл., вартістю 193 гривні 33 копійки, взявши їх із торгівельного прилавку та заховавши в ліву кишеню шортів, в які він був одягнений, та вийшов з магазину, не розрахувавшись за вказаний товар, чим заподіяв ТОВ «РУШ», магазину «EVA» матеріального збитку на загальну суму 373 гривні 68 копійок.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 , подав апеляцію, в якій не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду першої інстанції скасувати та направити справу на новий судовий розгляд в новому повному складі у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі як обвинуваченого внаслідок суворості.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляції, та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, за які його засуджено при обставинах наведених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені кримінальних правопорушень.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченим.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та обґрунтовано постановив обвинувальний вирок, а посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на суворість призначеного покарання є необґрунтованими та безпідставними.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції повністю враховано вимоги ст. 65, 66, 67 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого ОСОБА_7 щодо суворості призначеного покарання не підлягає задоволенню, оскільки при призначенні покарання суд першої інстанції, вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який за місцем проживання характеризуються позитивно та обставин, та обставин що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого. Так в якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом вірно враховано те, що ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута виключно при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання у виді позбавлення волі, а тому вирок суду є законним і обґрунтованим, а доводи наведені в апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 щодо суворості покарання непереконливими та такими, що не підлягають задоволенню

В своїй апеляції обвинувачений ОСОБА_7 посилається як на обставини, які пом`якшують покарання - наявність на утриманні неповнолітньої дитини, відсутність скарг за місцем проживання, молодий вік, відношення до вчиненого, наявність тяжких хвороб віл та гепатит «Б», наявність обставини, яка пом`якшує покарання відповідно до п.1,2 ч.1, ч.2 ст. 66 КК України.

Однак в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які документальні підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_7 має на утриманні неповнолітню дитину, та має тяжкі хвороби віл та гепатит «Б», а тому на думку колегії суддів вони не можуть слугувати обставинами, які пом`якшують покарання. Всі інші обставини, які наведені в апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 , враховані судом першої інстанції та наведені у вироку суду першої інстанції.
Враховуючи наведене, вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2016 року є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 вересня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :