Справа № 715/1088/16-к
Провадження № 1-кп/715/70/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.07.2016 Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працюючого водієм СВК «Надія-ЄЄО», раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-
08.03.2016 о 15 годині 30 хвилин водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Audi A-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в межах населеного пункту с. Петричанка Глибоцького району Чернівецької області рухався з перевищенням встановленої на даній ділянці дороги швидкості руху в 60 км/год. зі сторони с. Кам`янка Глибоцького району Чернівецької області в напрямку смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області. Наближаючись до електроопори №ТР 276, водій ОСОБА_5 не врахував дорожньої обстановки, проявив самовпевненість у виборі швидкості руху, маючи реальну можливість спостерігати в своєму полі зору нерівності на дорозі, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості, в результаті чого допустив виїзд керованого ним транспортного засобу за межі проїзної частини дороги вліво в кювет. Внаслідок даної ДТП пасажиру автомобіля «AUDI-6» ОСОБА_6 , 1986 року народження, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді переломо-вивиху тіла шостого шийного хребця та дужки справа, перелому сьомого шийного хребця, забою спинного мозку на рівні шийного відділу хребта, які у відповідності до висновку СМЕ №511 мд від 05.04.2016 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі що небезпечні для життя.
При цьому ОСОБА_5 порушив наступні вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:
п. 1.5. дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3., Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 2.9. Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;
п. 12.3, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
п. 12.4., у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год;
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав у повному обсязі та пояснив суду, що попередньо вживши алкоголь та в подальшому рухаючись на власному автомобілі в с. Петричанка Глибоцького району Чернівецької області, не впорався з керуванням, в результаті чого допустив з`їзд в кювет. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо його не карати та не позбавляти права керувати транспортними засобами, оскільки це є єдиним джерелом доходу для нього
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він є другом обвинуваченого і 8 березня 2016 року перебував в автомобілі під керуванням останнього. По суті ДТП пояснень надати не може, оскільки на той момент спав. На даний час заподіяна шкода йому відшкодована і будь-яких претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого у нього немає. Просив суд призначити ОСОБА_5 м`яке покарання.
За згодою учасників судового процесу, згідно ч.3 ст.349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачений правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджуються його показаннями, сумнівів у добровільності та істинності його позиції не має, а тому суд, згідно вимог ч.2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів і оголошенням характеризуючих даних ОСОБА_5 , які наявні в матеріалах кримінального провадження.
Аналізуючи всі обставини справи, докази зібрані по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у вчиненому обвинуваченим ОСОБА_5 є склад злочину, передбачений ч.2 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, за кваліфікуючою ознакою: що спричинило тяжкі тілесні ушкодженні.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, всі обставини справи, характер порушення ПДР, умови та обставини, що сприяли настанню ДТП, зокрема стан дорожнього покриття, особу винного, позитивну характеристику по місцю проживання, його важкий матеріальний стан та повне визнання вини.
Обтяжуючою покарання обставиною є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Як пом`якшуючі покарання обставини, суд визнає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність претензій морального та матеріального характеру з боку потерпілого, а також те, що обвинувачений ОСОБА_5 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .
Виходячи з наведеного вище, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства і вважає за можливе призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням його від відбування покарання, так як таке покарання є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, суд приходить до висновку про недоцільність застосування до ОСОБА_5 додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки як встановлено в ході розгляду справи таке право є для обвинуваченого є єдиним джерелом доходу, матеріальний стан сім`ї останнього є незадовільним і призначення відповідного покарання може призвести до вкрай важкого матеріального становища засудженого в майбутньому.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і міру покарання йому призначити у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і зобов`язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Стягнути з ОСОБА_5 витрати на користь держави на проведення судових авто-технічних експертиз у розмірі 1 671 (одна тисяча шістсот сімдесят одна гривня) гривень 24 копійки.
Речовий доказ, а саме автомобіль марки «Audi A-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути законному володільцю - ОСОБА_5 .
На вирок суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.
Суддя