Справа № 525/428/16-к
Провадження № 1-кп/525/58/2016

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.06.2016 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000237 від 21.11.2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України,

уродженця с. Радивонівка Великобагачанського району

Полтавської області, українця, громадянина України,

одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого,

солдата військової служби за призовом під час мобілізації,

водія заправника військової частини польова пошта

НОМЕР_1 , призваного 23.04.2015 року

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч.3 ст.409 КК України, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до Указу Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року, на території України (крім АР Крим) оголошено проведення протягом 2014 року часткової мобілізації. Згідно Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, Збройних Сил України та інших державних органів, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та закінчується прийняттям рішення про демобілізацію.

23 квітня 2015 року солдат ОСОБА_4 призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 на направлений до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби під час мобілізації. Цього ж дня солдата ОСОБА_4 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №132 зараховано до особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта з підготовки військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період навчального взводу навчальної роти навчального батальйону.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №223 від 14.07.2015 року солдату ОСОБА_4 надано відпустку за сімейними обставинами терміном на 5 (п`ять) діб з 14.07.2015 року по 19.07.2015 року, яку останній проводив за місцем свого проживання в с. Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області та 19.07.2015 року повинен був повернутися до військової частини НОМЕР_2 .

Однак, 18.07.2015 року солдат ОСОБА_4 вирішив тимчасово ухилитись від проходження військової служби шляхом надання підроблених документів та 18.07.2015 року звернувся до невстановленої особи з проханням надати медичний документ, який надає право на продовження відпустки, та того ж дня отримав від вказаної особи медичну карту амбулаторного (стаціонарного) хворого Великобагачанської ЦРЛ, про нібито перебування його дружини ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні, хоча вона в період з 18.07.2015 року по 24.07.2015 року на стаціонарному лікуванні у ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебувала. 19.07.2015 року солдат ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 з відпустки не повернувся. 20.07.2015 року солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усупереч вимог ст.ст.4,11,16,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, бажаючи тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, з метою продовжити термін своєї відпустки, наданої наказом командира військової частини НОМЕР_2 №223, в умовах особливого періоду, перебуваючи в АДРЕСА_3 , через Великобагачанську призовну дільницю, яка дислокувалася у вказаному населеному пункті, надав військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковнику ОСОБА_7 вказану підроблену невстановленою слідством особою медичну карту амбулаторного (стаціонарного) хворого Великобагачанської ЦРЛ про нібито перебування його дружини ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні.

На підставі наданого солдатом ОСОБА_4 документу, військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_7 направив клопотання до військової частини НОМЕР_2 про продовження відпустки ОСОБА_4 на період з 19.07.2015 року по 24.07.2015 року, додавши до нього копію вказаного документу. На підставі зазначених документів, командиром військової частини НОМЕР_2 видано наказ №231 від 19.07.2015 року про продовження терміну відпустки солдату ОСОБА_4 з 19.07.2015 року по 24.07.2015 року, під час якої солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із проходженням військової служби, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 та згідно вказаного наказу 24.07.2015 року повинен був повернутися до військової частини НОМЕР_2 .

Однак, 24.07.2015 року солдат ОСОБА_4 до розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується у АДРЕСА_2 з відпустки не прибув, а в період з 24.07.2015 року по 30.07.2015 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із проходженням військової служби, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 . 30.07.2015 року солдат ОСОБА_4 поміщений на стаціонарне лікування до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 05.08.2015 року ОСОБА_4 вирішив приховати незаконне ухилення ним від проходження військової служби шляхом надання підроблених документів та з метою продовження терміну відпустки звернувся до невстановленої слідством особи з проханням надати медичний документ, який надає право на продовження відпуски, від якої того ж дня отримав довідку №1019 від 05.08.2015 року про нібито перебування його на стаціонарному лікуванні у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 24.07.2015 року.

12.08.2015 року солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усупереч вимог ст.ст.4,11,16,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою продовжити термін своєї відпустки, наданої наказом командира військової частини НОМЕР_2 №231 від 19.07.2015 року, в умовах особливого періоду, перебуваючи в АДРЕСА_3 , через Великобагачанську призовну дільницю, яка дислокувалася у вказаному населеному пункті, надав військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковнику ОСОБА_7 завідомо підроблену невстановленою слідством особою довідку №1019 від 05.08.2015 року про перебування його на стаціонарному лікуванні у Великобагачанській ЦРЛ з 24.07.2015 року.

На підставі поданого солдатом ОСОБА_4 документу військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_7 направив клопотання до військової частини НОМЕР_2 про продовження відпустки солдату ОСОБА_4 на період з 24.07.2015 року до його одужання, додавши до нього копію вказаної довідки. На підставі зазначеного документу про перебування солдата ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 24.07.2015 року командиром військової частини НОМЕР_2 видано наказ №264 від 12.08.2015 року про продовження терміну відпустки солдату ОСОБА_4 з 24.07.2015 року до його прибуття у військову частину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.409 КК України визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно він отримав відпустку згідно наказу командира військової частини за сімейними обставинами, оскільки у його дружини було загострення психічного стану здоров`я. Він весь період часу перебував в с. Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області, опікуючись здоров`ям дружини, також певний період часу перебував на стаціонарному лікуванні в Великобагачанській ЦРЛ. Зазначив, що подавав військовому комісару в АДРЕСА_3 довідки Великобагачанської ЦРЛ. Вказав, що в даний час він продовжує проходити службу в зоні проведення АТО, куди був призваний як доброволець. В скоєному розкаюється, просив призначити мінімальне покарання, не пов`язане з позбавлення волі.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченого, оголошенням документів, які характеризують його особу. Докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження цих доказів, які ніким не оспорюються.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом підроблення документів, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.409 КК України.

При призначенні покарання суд враховує те, що відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, крім вищевикладеного, також враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, те, що тяжких наслідків від дій обвинуваченого ОСОБА_4 не настало і в даний час він продовжує проходити військову службу в зоні проведення АТО, захищаючи суверенітет, цілісність та незалежність України, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, посередньо характеризується за місцем несення служби, наявність таких пом`якшуючих покарання обставин як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, те, що він призваний на військову службу як доброволець, стан здоров`я обвинуваченого, який є здоровим та є особою працездатного віку і приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 , з метою його виправлення необхідно призначити мінімальне покарання, що передбачене санкцією ч.3 ст.409 КК України у виді позбавлення волі із обов`язковим застосуванням положень ст.75 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази по справі Виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Великобагачанської ЦРЛ на ім`я ОСОБА_6 від 18.07.2015 року №45/3 та довідку Великобагачанської ЦРЛ за №1019 від 05.08.2015 року, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження - належить залишити в матеріалах кримінального провадження №0000237 від 21.11.2015 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.409 КК України.

Призначити ОСОБА_9 покарання за ч.3 ст.409 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

У відповідності до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу командира відповідної військової частини та/або кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти командира відповідної військової частини та/або органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця служби, проживання або роботи.

Речові докази по справі Виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Великобагачанської ЦРЛ на ім`я ОСОБА_6 від 18.07.2015 року №45/3 та довідку Великобагачанської ЦРЛ за №1019 від 05.08.2015 року, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження - залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження №0000237 від 21.11.2015 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Великобагачанський районний суд.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий