СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1981/16
ун. № 759/8484/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 27.05.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:
Скаржник ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0004923 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Свої доводи скаржник обґрунтовує тим, що слідчими СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове слідство по кримінальному провадженню внесеному в ЄРДР за № 0004923 від 11.05.2016 року. Постановою слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 було закрито кримінальне провадження № 0004923 від 27.05.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України. Зазначена постанова була отримана скаржником 08.06.2016 року. Скаргу було подано 15.06.2016 року. Тобто, скаргу подано у строки, визначені ст.304 КПК України. На думку заявника, рішення слідчого про закриття провадження є не обгрунтованим, протиправним, незаконним та таким, що не відповідає завданню кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України, прийнято завчасно оскільки слідчим не було вчинено жодної слідчої дії, направленої на здобуття доказів, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зокрема, не допитано в якості потерпілого заявника, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника ТОВ «Аудіторська фірма «Нінель», не здійснено слідчі дії, спрямовані на вилучення у ТОВ «Велварт Плюс» оригіналів підроблених документів, а саме: видаткових накладних №29, 44, 47.

В судовому засіданні представник скаржника наполягав на задоволенні скарги з підстав, викладених у ній.

Слідчий СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 до суду не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином (а.с.17-18). Разом з тим, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 306 КПК України, згідно яких відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, слідчим суддею визнано за можливе розглядати скаргу у відсутність слідчого.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). Отже орган досудового розслідування реалізував своє право на безпосередню участь в судовому засіданні, у нього було достатньо часу для подання суду доказів та обґрунтування його заперечення.

Вислухавши пояснення скаржника, вивчивши надані документи, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
В провадженні СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві здійснювалося досудове слідство по кримінальному провадженню внесеному в ЄРДР за № 0004923 від 11.05.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

27.05.2016 року постановою слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 було закрито кримінальне провадження № 0004923 від 11.05.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, як вбачається, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не вжито достатніх заходів для виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрювану особу, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Однак, не зважаючи на вказані вимоги закону, слідчий у судове засідання не зявився і достатніх, належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, не надав.

Крім того, викладенні в оскаржуваній постанові обставини також не спростовують доводів скарги та не містять достатніх підстав для закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину, на який посилається особа, яка подала скаргу, як в скарзі, так і в заяві про злочин.

Зміст постанови не відповідає положенням ст.110 КПК України і фактично не містить мотивувальної частини щодо наявності обставин для закриття зазначеного кримінального провадження з підстав, вказаних слідчим.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а постанова слідчого підлягає скасуванню як передчасна. Доказів зворотного слідчому судді не надано і матеріали скарги не містять.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 22, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 27.05.2016 року задовольнити.
Постанову слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 27.05.2016 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2016 року за № 0004923 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1