АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
29 квітня 2015 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0000640 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року щодо ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Цим вироком ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України та призначено покарання: за ч.3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі; за ч.3 ст. 357 КК України у виді трьох місяців арешту. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На вказаний вирок була подана апеляційна скарга прокурором, в якій він, посилаючись на неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_2 призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3-х років 4-х місяців позбавлення волі; за ч.3 ст. 357 КК України у виді 3-х місяців арешту та на підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці. В решті вирок суду залишити без змін.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що по апеляційній скарзі прокурора не може бути відкрито апеляційне провадження, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначається: вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Такі вимоги мають відповідати положенням ч. 1 ст. 404 КПК України, згідно яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, положенням ст. 407 КПК України, якою передбачено повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги та узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо скасування рішення суду першої інстанції.

Так, викладаючи в апеляційній скарзі вимоги щодо скасування вироку в частині призначеного ОСОБА_2 покарання, прокурор в резолютивній частині апеляційної скарги фактично просить призначити останній покарання за ч.3 ст. 185 КК України більш м`яке ніж було призначено судом першої інстанції, при цьому, вказуючи в мотивувальній частині на м`якість призначеного обвинуваченій покарання.

Таким чином, висловлене прокурором в апеляційній скарзі прохання суперечить її мотивувальній частині, а тому його апеляційна скарга є такою, що не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Враховуючи, що ця обставина перешкоджає розгляду кримінального провадження судом апеляційної інстанції, то апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без руху з наданням йому десятиденного строку для усунення вищенаведеного недоліку.

На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні №0000640 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року щодо ОСОБА_2 , залишити без руху.

Встановити прокурору строк для усунення недоліків апеляційної скарги терміном у 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали, роз`яснити, що в разі, якщо недоліки не будуть усунуті, подана ним апеляційна скарга буде повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1

Справа № 11-кп/796/902/2015
Категорія КК: ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3
Доповідач: ОСОБА_1