УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання т.в.о. заступника начальника відділу СУ ГУ НП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
Т.в.о. заступника начальника відділу СУ ГУ НП у м. Києві капітан поліції ОСОБА_2 ,07.10.2016 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури міста Києва радником юстиції ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000558від 02.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ст. 218-1 КК України, згідно якого просила накласти арешт на кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» () - № НОМЕР_1 , який відкритий в ПАТ «Платинум Банк» у м. Києві (МФО 380388, адреса: м. Київ, вул. Амосова, 12) у межах встановлених кримінальним провадженням збитків у сумі ,28 гривень, в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів.

Кримінальне провадження №0000558, зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ст. 218-1 КК України, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на майно, оскільки, арешт накладається виключно на підставі рішення суду.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000558, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ст. 218-1 КК України.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що воно підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу (ч. 2 ст. 171 КПК України).

Як вбачається зі змісту клопотання, слідчий зазначає, що кошти, які можуть надійти або містяться на рахунках ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» () - № НОМЕР_1 , набуті злочинним шляхом, відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України, тобто наявні достатні підстави вважати, що вони є винагородою за вчинення кримінального правопорушення, є об`єктом протиправних дій та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, або на які були спрямоване кримінальне правопорушення, але слідчим не надано доказів на підтвердження цього, крім того, відсутнє обґрунтування в зв`язку з чим слідчий прийшов до висновку, що дане майно може бути використано як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому ним не зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вищезазначене майно, а тому подане клопотання про арешт майна не відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні..

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 131, 132, 163, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання т.в.о. заступника начальника відділу СУ ГУ НП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_2 про арешт майна повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя