№566/1377/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2016 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Млинівського районного суду Рівненської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000529 від 05 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

21 червня 2016 року начальник Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вчинення ним дій, передбачених п.п.1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та доповів, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного, корисливого, середньої тяжкості кримінального правопорушення проти власності.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ґрунтується на наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявністю таких ризиків: грубе невиконання обвинуваченим ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків та неможливість запобігти спробам (ризикам): - переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); - перешкодити кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), а також - вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Просить суд задоволити клопотання і винести ухвалу про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в СІЗО м. Рівне.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, вислухавши думку прокурора та думку обвинуваченого ОСОБА_4 , який не заперечував проти задоволення клопотання, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволенняз наступних підстав: у відповідності до ч.1,2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:
1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;
2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;
4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;
5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;
6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд, дослідивши докази, якими прокурор обґрунтовує наявність ризиків, вважає, що в ході судового засідання знайшли своє підтвердження ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підтвердженням ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України являється те, що 11 грудня 2015 року Млинівським районним судом Рівненської області, відповідно до вимог ст.ст. 314, 315 КПК України, поданий до суду обвинувальний акт та приєднані до нього матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000529 (ЄРДР від 05.10.2015) про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, які призначені до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 12 год. 00 хв. 21 грудня 2015 року.

Однак, 21 грудня 2015 року судове засідання у кримінальному провадженні проведене не було, так як обвинувачений ОСОБА_4 , який про час, день та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, не з`явився.

За результатами розгляду клопотання прокурора 21 грудня 2015 року суд своєю ухвалою постановив доставити обвинуваченого ОСОБА_4 в судове засідання приводом через Дубенський відділ поліції ГУНП в Рівненській області на 14 год. 00 хв. 25 січня 2016 року.

25 січня 2016 року Млинівський районний суд Рівненської області по телефону інформований Дубенським відділом поліції ГУНП в Рівненській області про неможливість виконання приводу з причин відсутності обвинуваченого ОСОБА_4 по місцю проживання. Місцеперебування останнього невідоме.

В цей же день Млинівським районним судом Рівненської області задоволено клопотання прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 оголошено в розшук, а судове засідання у кримінальному провадженні зупинене до його розшуку.

29 січня 2016 року до Млинівського районного суду Рівненської області із Млинівського ВП Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення про встановлення місця перебування ОСОБА_4 , який знаходиться в с. Глибока Долина Демидівського району Рівненської області.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 01 лютого 2016 року провадження у справі відновлено та призначено судове засідання, однак ОСОБА_4 , який про час, день та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, повторно не явився та не повідомив суд про причини своєї неявки.

За результатами розгляду клопотання прокурора 01 лютого 2016 року суд своєю ухвалою постановив доставити обвинуваченого ОСОБА_4 в судове засідання приводом через Дубенський відділ поліції ГУНП в Рівненській області на 10 год. 00 хв. 16 лютого 2016 року.

Однак, 16.лютого 2016 року судове засідання у кримінальному провадженні проведене не було, так як обвинувачений ОСОБА_4 , який про час, день та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, не явився, про причини неявки не повідомив. Місцеперебування ОСОБА_4 суду не відоме.

В цей же день Млинівським районним судом Рівненської області задоволено клопотання прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 повторно було оголошено в розшук, а судове засідання у кримінальному провадженні зупинене до його розшуку.

21 червня 2016 року до Млинівського районного суду Рівненської області із Млинівського ВП Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення про встановлення місця перебування ОСОБА_4 , останній доставлений до приміщення суду.

Таким чином, неодноразове нез`явлення обвинуваченого ОСОБА_4 в судові засідання, його відсутність за місцем прописки та проживання, що унеможливлює викона ння органами поліції примусових приводів в судові засідання, ведення бродяжницького способу життя, відсутність постійного джерела доходів, свідчить про намір ОСОБА_4 ухилитися від суду, перешкодити з`ясуванню всіх обставин кримінального правопорушення, уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочини.

Підтвердження ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України також являється і те, що ОСОБА_4 ніде не працює, немає постійного місця роботи та іншого джерела заробітку, ніде не навчається, не одружений, не має постійного місця проживання, що вказує на відсутність у нього стримуючих чинників особистісно-соціального характеру та міцних соціальних зв`язків.

Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується тим що ОСОБА_4 раніше вже неодноразово був судимий за умисні злочини і, зокрема, ОСОБА_4 засуджений вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2000 року за ч.3 ст.81, ч.1 ст.101, ст..42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що належить йому на праві приватної власності. Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2001 року ОСОБА_4 був умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 27 днів;

- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 11 березня 2005 року за ч.1 ст.164 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст..75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік.

Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 19 червня 2006 року засудженого ОСОБА_5 направлено для відбування покарання призначеного вироком Млинівського районного суду від 11 березня 2005 року, відбував покарання у Городоцькому ВЦ №131 з 19 червня 2006 року, судимого вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 31 липня 2012 року за ч.1 ст.185 КК України, ч.3 ст.357, ст..70 КК України до штрафу в сумі 1020 грн. (штраф ОСОБА_4 сплачено добровільно 25 вересня 2012 року).

Таким чином, ОСОБА_4 ,будучи неодноразово судимим, знову вчинив умисний злочин, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність.

Крім зазначених ризиків, суд враховує те, що санкція ч.1 ст. 185 КК України передбачає міру покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Таким чином, суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилався прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
У відповідності до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.
Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати;

Таким чином зважаючи на те, що ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості проти власності, з врахуванням особи обвинуваченого та з метою запобігання переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд вважає, за необхідне розмір застави визначити у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат у національній грошовій одиниці.
У відповідності до ч.ч.1,2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд оцінює у сукупності всі обставини, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків, запобігання спробам вчинити новий злочин, переховуватися в подальшому від суду, необхідно застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Таким чином, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд приходить до висновку про доцільність обрання обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою в межах строку, визначеного законом, на 60 днів.
Статтею 205 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На підставі наведеного, керуючись
ст. ч.3 ст.173, ст.ст. 177,178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, ч. 5 ст. 194, 196, 197,205, 331 КПК України,
суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання начальника Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити.
Застосувати до обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підвисоке Радивилівського району Рівненської області, без постійного місця проживання, громадянина України, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше судимоговироком Млинівського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2000 року за ч.3 ст.81, ч.1 ст.101, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 3-х років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, що належить йому на праві приватної власності.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20 квітня 2001 року ОСОБА_4 був умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 27 днів;

- вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 11 березня 2005 року за ч.1 ст.164 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст..75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 рік.

Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 19 червня 2006 року засудженого ОСОБА_5 направлено для відбування покарання, призначеного вироком Млинівського районного суду від 11 березня 2005 року, відбував покарання у Городоцькому ВЦ №131 з 19 червня 2006 року

- вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 31 липня 2012 року за ч.1 ст.185 КК України, ч.3 ст.357, ст..70 КК України до штрафу в сумі 1020 грн. (штраф ОСОБА_4 сплачено добровільно 25 вересня 2012 року), судимості не зняті та непогашені у встановленому законом порядку,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням в СІЗО м. Рівне.
Строк тримання ОСОБА_4 під вартою обчислювати з 11 години 00 хвилин з 22 червня 2016 року до 11 години 00 хвилин, до 20 серпня 2016 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу, як альтернативний запобіжний захід, в розмірі двох розмірів мінімальної заробітної плати у національній грошовій одиниці.
В разі внесення обвинуваченим ОСОБА_4 застави покласти на нього слідуючі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;
5) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання.
Апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Млинівського райсуду: ОСОБА_1