Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/5281/16-к
Провадження № 1-кп/490/479/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2016 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Зелений Гай Знам`янського району Кіровоградської області, є українцем, громадянином України, одруженим, має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , утримує ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , здобув середню освіту, виконує роботи з вирубки лісу, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, -
В С Т А Н О В И В :
З 17 березня 2014 року на Україні триває особливий період.

З 03 березня 2015 року ОСОБА_4 проходив військову службу за призовом по мобілізації, з 25 квітня 2015 року - у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні "молодший сержант" на посаді номеру обслуги гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону.

Проте, 25 грудня 2015 року близько 18 годині 30 хвилин він самовільно залишив розташування вказаної військової частини без поважних причин, та був відсутній у місці служби без поважних причин до 18 травня 2016 року.

.

Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав, підтвердив усі викладені вище обставини, пояснив, що був відсутній на службі через необхідність допомогти дружині та дітям.
Обвинувачений зазначив, що у содіяному кається, та просив не обирати відносно нього суворе покарання.
Оскільки обставини та причини залишення обвинуваченим місця служби протягом періоду з 25 грудня 2015 року до 18 травня 2016 року сторонами кримінального провадження не оспорюються, суд, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо цих обставин.

З урахуванням цього суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.
Його дії слід кваліфікувати за частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України (в редакції від 05 березня 2015 року) - як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також особу винного.

Оцінюючи характер та ступень тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд враховує, що злочин ним був вчинений в умовах невизначеності його правового статусу, а також те, що він добровільно повернувся до військової частини та приступив до виконання своїх службових обов`язків.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує його щире каяття, сприяння в розкритті злочину, а також те, що він брав участь у бойових діях.

Обставин, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

Оцінюючи особу обвинуваченого, суд враховує, що за місцем проживання він характеризується позитивно, має стійки соціальні зв`язки, проживає з дружиною, виховує чотирьох дітей, працює, на обліках в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває.

Що стосується характеристики обвинуваченого за місцем проходження служби, то вона не може бути покладеною у підґрунтя вироку через те, що вона складалась в зв`язку із розслідуванням кримінального провадження.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України (в редакції закону від 05 березня 2015 року).

При цьому враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, а також данні щодо його особи суд вважає, що його виправлення та перевиховання є можливим без застосування покарання, через що вважає за можливе на підставі статті 75 Кримінального Кодесу України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України (в редакції від 05 березня 2015 року) та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_10

11.10.2016