Справа № 24112016
Провадження № 1-кп/487/312/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.11.2016 року. Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0001102 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда 3-ї групи, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ч.4 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, а саме - у підробленні документу, який видається установою, і який надає права, з метою використання його підроблювачем. За версією органу досудового розслідування вказаний злочин вчинено при наступних обставинах.

Згідно наказу (розпорядження) №106/1-к від 16.10.2012 року ОСОБА_7 був прийнятий на роботу до ПП «ЖЕК-10» на посаду електрика 4 розряду.

Для виконання обов`язків електрика 4 розряду ОСОБА_7 необхідно пройти перевірку знань з охорони праці, відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про охорону праці» та Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань охорони праці, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці №15 від 26.01.2005 року, яку ОСОБА_7 з 2011 року не проходив.

В зв`язку з чим, у невстановлений в ході досудового розслідування час та місце, приблизно в жовтні 2012 січні 2013 року, ОСОБА_7 підробив документ, а саме: посвідчення електрика, видане ТОВ «Ліски-М» б/н від 20.03.2009, шляхом внесення рукописних записів, а саме недостовірних даних у відповідні графи розділів «Результати перевірки знань з охорони праці (Правил безпеки, інструкції з охорони праці)», «Результати перевірки знань з технології робіт (Правила експлуатації, виробничої інструкції)», «Результати перевірки знань правил пожежної безпеки» від 13.03.2011, 28.03.2012 та 16.03.2013 з відмітками про проходження інструктажів в графах посвідчення електрика та які були засвідчені печатками ПП «ЖЕК-10».

Описані дії стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.1 ст.358 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину - у використанні завідомо підробленого документу. За версією органу досудового розслідування вказаний злочин вчинено при наступних обставинах.

У невстановлений в ході досудового розслідування час та місце, приблизно в жовтні 2012 січні 2013 року, ОСОБА_7 підробив документ, а саме: посвідчення електрика, видане ТОВ «Ліски-М» б/н від 20.03.2009, шляхом внесення рукописних записів, а саме недостовірних даних у відповідні графи розділів «Результати перевірки знань з охорони праці (Правил безпеки, інструкції з охорони праці)», «Результати перевірки знань з технології робіт (Правила експлуатації, виробничої інструкції)», «Результати перевірки знань правил пожежної безпеки» від 13.03.2011, 28.03.2012 та 16.03.2013 з відмітками про проходження інструктажів в графах посвідчення електрика та які були засвідчені печатками ПП «ЖЕК-10».

Після чого, у невстановлений в ході досудового розслідування час, приблизно у грудні 2012 січня 2013 року ОСОБА_7 використав підроблене посвідчення шляхом надання його до ПП «ЖЕК-10» за адресою: м.Миколаїв, вул. Будьонного, б.44 для підтвердження факту проходження ним перевірки знань з охорони праці (Правил безпеки, інструкції з охорони праці), з технології робіт (Правила експлуатації, виробничої інструкції) та перевірки знань правил пожежної безпеки від 13.03.2011, 28.03.2012 та 16.03.2013 з метою допуску до виконання обов`язків електрика 4 розряду.

Описані дії стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.4 ст.358 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні описаних обвинувачень не визнав та пояснив, що з жовтня 2012 року працював у ПП «ЖЕК-10» на посаді електрика. На той час в нього закінчились строки дії попередніх перевірок знань правил безпеки інструкцій з охорони праці, правил пожежної безпеки та правил експлуатації, виробничої інструкції. Посвідчення про результати перевірок вказаних знань він отримав за попереднім місцем роботи в ТОВ «Ліски-М». Після того, як його прийняли на роботу в ПП «ЖЕК-10» він постійно звертався до свого безпосереднього керівника майстра ОСОБА_8 про необхідність пройти перевірку вказаних знань на підприємстві. Через деякий час, приблизно в січні 2013 року, ОСОБА_8 , посилаючись на вади зору, попросив його заповнити посвідчення у відповідних графах про проходження перевірки та передати йому. Виконуючи вказівку ОСОБА_8 та сподіваючись, що він пройде перевірку відповідно до вимог законодавства, він ( ОСОБА_7 ) власноручно вніс відповідні записи до посвідчення так, як йому казав ОСОБА_8 і як він розумів, знає і бачив як це робили на підприємствах де він працював. При цьому, він не ставив підпис і не завіряв свої записи печаткою, оскільки розумів, що обов`язок посвідчувати такі записи підписом та печаткою покладений на підприємство, де працює працівник. Після цього, він передав посвідчення майстру ОСОБА_8 , який через деякий час повернув його з відповідними печатками ПП «ЖЕК-10». Як він ( ОСОБА_7 ) зрозумів, перевірка його знань була проведена формально, без додержання усіх необхідних процедур, оскільки він і так все знає і працює. Далі пояснив, що в березні 2013 року його незаконно звільнили з посади електрика і посвідчення про проходження перевірки знань залишилось в нього. Після поновлення на роботі в березні 2014 року він на вимогу головного інженера ПП «ЖЕК-10» ОСОБА_9 передав їй вказане посвідчення, але вона його не повернула та передала директору підприємства ОСОБА_10 . Зауважив, що будь якого умислу на підроблення посвідчення в нього не було, заповнював його за вказівкою ОСОБА_8 , печаток та підписів в ньому не ставив. Підстав вважати, що записи у посвідчені, які завірені печаткою підприємства, в якому він працює, є підробленими, а не внесеними із порушенням правил проведення перевірок, в нього не було. Додав, не було в нього підстав не передавати посвідчення посадовим особам ПП «ЖЕК-10» за їх вимогою. Просив його виправдати.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що працює в приватному підприємстві «ЖЕК-10» головним інженером. Наприкінці 2012 року виникла потреба в другому електрику на підприємстві, для чого на роботу прийняли ОСОБА_7 . Документи про проходження навчання з правил техніки безпеки, пожежної безпеки в нього при прийнятті на роботу не перевіряла, а потім на її прохання надати відповідний документ, ОСОБА_7 довго його не надавав посилаючись на різні причини (забув дома і т.і.). Після Нового року в 2013 році, коли вона знову вимагала від ОСОБА_7 надати посвідчення про проходження навчання з техніки безпеки, він показав їй посвідчення і там були відомості про проходження навчання завірені печатками ПП «ЖЕК-10». На її питання звідки вони взялись, той пояснив, що печатки поставив ОСОБА_8 . Після цього в березні 2013 року ОСОБА_7 було звільнено з роботи, а після його поновлення на роботі в березні 2014 року, вона взяла у ОСОБА_7 посвідчення про проходження навчання з техніки безпеки та передала керівнику підприємства ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_12 суду повідомив, що він останні п`ять років працює електриком в ПП «ЖЕК-10». В 2012-2013 роках працював разом із ОСОБА_7 в парі. Звернув увагу, що при виконання робіт з підвищеною небезпекою повинно працювати два електрики, при цьому посвідчення електрика повинно бути у одного і він не пам`ятає, щоб ОСОБА_7 працював один. Додав, що посвідчення електрика в нього є, перевірку знань він проходить щорічно в учбовому комбінаті.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_7 працював в ПП «ЖЕК-10» з 16.10.2012 по 25.03.2013р., а після поновлення його на роботі на підставі рішення суду також з 21.02.2014р. по 04.03.2014р., з 25.11.2014р. по 08.12.2014р. В жовтні 2012 року ОСОБА_7 було прийнято на роботу на посаду електрика, але посвідчення про проходження навчання з техніки безпеки він не надавав. В березні 2013 року його було звільнено з роботи, а після поновлення в лютому-березні 2014 року він вимагав, що ОСОБА_7 надав посвідчення про проходження навчання, яке той передав ОСОБА_11 і яке вона, в свою чергу, передала йому. Оскільки посвідчення було підроблене в ньому стояли печатки підприємства на підтвердження проходження ОСОБА_7 перевірки знань, яке не проводилось і не могло проводитись, він посвідчення вилучив. Додав, що вважає, що ОСОБА_7 сам поставив печатку в посвідченні, щоб мати можливість працювати на підприємстві. Зауважив, що на підприємстві комісії з перевірки знань працівників не існує і вони, в разі необхідності, проходять перевірку в учбовому комбінаті.

Як вбачається з оригіналу посвідчення виданого на ім`я ОСОБА_7 20 березня 2009 року товариством з обмеженою відповідальністю «Ліски-М», в ньому маються записи про проходження перевірки знань «повторна» з охорони праці, з технології робіт, правил пожежної безпеки 19.032011, 28.03.2012, 16.03.2013. В графі «підпис голови комісії» навпроти вказаних записів підписи відсутні. Також маються печатки приватного підприємства «ЖЕК-10», які засвідчують вказані записи. Також у вказаному посвідчені маються записи про проходження первинної та повторної перевірки знань 20.03.09 «первична» та 31.03.2010 «повторна», які засвідчені печаткою ТОВ «Ліски-М» та підписом голови комісії.

Як вбачається з листів ТОВ «Ліски-М» від 23.02.2016 року та від 29.06.2016 року, а також доданих до них документів, ОСОБА_7 працював у вказаному підприємстві, проходив перевірку знань з охорони праці та правил пожежної небезпеки, йому видавалось посвідчення електрика 20.03.2009 року, а повторна перевірка знань була з 31.03.2010 по 31.03.2011 рік.

Згідно наказу директора ПП «ЖЕК-10» від 20.02.2014 року №19-к, скасовано наказ про звільнення ОСОБА_7 за власним бажанням та поновлено його на роботі на посаді слюсаря-електрика 4-го розряду з 21.02.2014 року.

Як зазначено у висновку експерта №1034 від 02.06.2016 року, рукописні записи у посвідченні б/н на ім`я ОСОБА_7 , виданому 20.03.2009 року ТОВ «Ліски-М», в графах розділів: «Результати перевірки знань з охорони праці (правила безпеки, інструкції з охорони праці)» від 13.03.2011, 28.03.2012 та 16.03.2013; «Результати перевірки знань з технології робіт (Правила експлуатації, виробничі інструкції)» від 13.03.2011, 28.03.2012 та 16.03.2013; «Результати перевірки знань правил пожежної безпеки» від 13.03.2011, 28.03.2012 та 16.03.2013, виконані ОСОБА_7 .

Оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази в сукупності та взаємозв`язку суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в порядку, передбаченому цим Кодексом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст.91, 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.
Згідно ст.370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Суб`єктивна сторона злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 (ст.358 ч.1 та ст.358 ч.4 КК України) передбачає наявність прямого умислу.
Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що ОСОБА_7 з жовтня 2012 по 25 березня 2013 року працював у ПП «ЖЕК-10» електриком 4-го розряду. До цього, 20.03.2009р., йому було видано посвідчення електрика в ТОВ «Ліски-М», в якому зазначалась дата останньої перевірки знань 31.03.2010 року. Після прийняття на роботу в ПП «ЖЕК-10» ОСОБА_7 виконував покладені на нього обов`язки електрика, в тому числі працював в групі з електриком ОСОБА_12 . На початку 2013 року ОСОБА_7 вніс записи в своє посвідчення електрика про щорічне проходження перевірки знань 13.03.2011, 28.03.2012, 13.03.2014. Після цього вказані записи за невстановлених обставин завірені печаткою ПП «ЖЕК-10», але підпис голови комісії з перевірки знань відсутній. Справжність вказаною печатки сторонами не заперечувалась.
Обвинувачений ОСОБА_7 при судовому розгляді справи послідовно пояснював, що на прохання майстра підприємства ОСОБА_8 , в якого поганий зір, він вніс записи у своє посвідчення про проходження перевірки знань, для їх подальшого оформлення відповідно до вимог законодавства. При цьому внесені ним записи не були завірені підписом та він не ставив печатку і не просив нікого це роботи з метою підробки. Вказане посвідчення він передав ОСОБА_8 для оформлення відповідно до чинного законодавства.
Вимоги щодо організації перевірки знань працівників з охорони праці визначені Типовим положенням про порядок проведення навчання і перевірки знань з охорони праці, затвердженим наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці № 15 від 26 січня 2005 р. Згідно з п. 3 вказаного Типового положення організація та проведення навчання з охорони праці та перевірки знань покладено на роботодавця, а не на працівника. Пунктом 4.4. вказаного Типового положення встановлено, що Перевірка знань з питань охорони праці після проведення спеціального навчання проводиться комісією підприємства.

Доказів того, що обвинувачений достовірно знав про неможливість проходження перевірки знань на підприємстві ПП «ЖЕК-10», де він працював, суду не надано.
Доказів того, що обвинувачений мав доступ до печатки ПП «ЖЕК-10» стороною обвинувачення суду також не надано. Твердження свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що вказані записи завірені печаткою, яку поставив сам обвинувачений, за своєю суттю є суб`єктивною думкою вказаних осіб (припущенням), яке об`єктивним доказами не підтверджується. ОСОБА_7 за характером виконуваної роботи доступу до печатки не мав, печатка знаходилась у іншої посадової особи підприємства.
За такого, відсутні докази, що записи в посвідчення електрика, внесені ОСОБА_7 , були внесені ним з метою підробки і належним чином ним оформлені завірені підписом голови комісії та завірені печаткою підприємства ПП «ЖЕК-10», де він працював.
Тобто, відсутні беззаперечні докази наявності у обвинуваченого прямого умислу підробити записи про проходження перевірок знань в посвідченні електрика та використати посвідчення як підроблене з метою допуску до виконання обов`язків електрика 4-го розряду, до виконання яких він і так був допущений. Вказані записи могли і не бути завірені печаткою підприємства у разі встановлення їх незаконності.
Органи досудового розслідування обмежились лише зазначенням в обвинуваченні того, що недостовірні записи внесені обвинуваченим в посвідчення та завірені печаткою. Ними не вжито заходів для встановлення обставин, за яких вказані записи були завірені печатками підприємства, де працював ОСОБА_7 , а також для перевірки та спростування при судовому розгляді тверджень обвинуваченого про засвідчення печаткою внесених записів посадовими особами ПП «ЖЕК-10», для того, щоб не платити гроші і не проводити його перевірку.
Доказів того, що ОСОБА_7 після прийняття його на роботу не був допущений до роботи електрика і в нього була необхідність в підробці його посвідчення шляхом внесення записів про проходження щорічної перевірки знань від 13.03.2011, 28.03.2012, 13.03.2014, суду не надано. Навпаки, свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що працював і виконував роботу на підприємстві разом із ОСОБА_7 в групі. Цього не заперечувала свідок ОСОБА_9 .
Згідно з версією органів досудового розслідування, вказане завідомо підроблене посвідчення із вказаними недостовірними записами про проходження перевірки знань ОСОБА_7 надав ПП «ЖЕК-10» для підтвердження факту проходження перевірки знань з метою допуску до виконання обов`язків електрику 4-го розряду. Його дії в цій частині органами досудового розслідування кваліфіковано за ст. 358 ч.4 КК України як використання завідомо підробленого документа.
Стороною обвинувачення не надано доказів того, що обвинувачений достовірно знав про підроблення записів в його посвідченні про проходження ним перевірок знань (в тому числі і за минулі роки), а не порушення порядку перевірки знань підприємством, яке зобов`язано провести навчання з охорони праці та перевірку знань працівника.
Також, стороною обвинувачення не доведено, що обвинувачений пред`являючи посвідчення головному інженеру ПП «ЖЕК-10» ОСОБА_9 в грудні 2012 року січні 2013 року, був обізнаний про підробку посвідчення, а не порушення порядку проходження перевірки його знань.
Так, обвинувачений ОСОБА_7 послідовно стверджував, що записи в посвідчення він вніс з метою проходження перевірки знань за вказівкою майстра ПП «ЖЕК-10» ОСОБА_8 , якому він підпорядковувався і від якого систематично вимагав організувати перевірку знань. Саме для цього він передав йому посвідчення і посприяв його заповненню. Коли ОСОБА_8 через деякий час повернув йому посвідчення із записами, завіреними печаткою ПП «ЖЕК-10», але фактично перевірка не проводилась, він такий розвиток подій зрозумів як відсутність необхідності реально проводити перевірку його знань та відповідати на запитання, оскільки проходив первинне навчання, має необхідний обсяг знань та навичок і виконує обов`язки електрика. Про відсутність на підприємстві відповідної комісії він не знав.
Вказані твердження ОСОБА_7 стороною обвинувачення не спростовані. Крім того, оскільки ОСОБА_7 на той час (грудень 2012 - січень 2013) вже був прийнятий на роботу в ПП «ЖЕК-10» та працював на посаді електрика 4-го розряду, виконував роботу, а обов`язок провести навчання або перевірку знань працівника покладається на підприємство, викликає сумнів в наявності у обвинуваченого мети пред`явлення посвідчення головному інженеру ОСОБА_9 для допуску до виконання обов`язків електрика 4-го розряду.
Оцінивши безпосередньо досліджені судом докази за правилами ст. 94 КПК України у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи загальну засаду кримінального провадження - презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини (поза розумним сумнівом), обов`язки доказування, які за загальними правилами покладаються на слідчого, прокурора відповідно до ст.ст. 91, 92 КПК України, а також положення ст. 62 ч. 3 Конституції України про необхідність тлумачити усі сумніви щодо доведеності вини особи на її користь, суд дійшов висновку про те, що надані стороною обвинувачення докази не спростовують показань обвинуваченого про відсутність в нього умислу на підробку свого ж посвідчення електрика, про його необізнаність саме про підробку вказаного посвідчення, про невикористання посвідчення після внесення в нього записів з метою допуску до виконання робіт електрика 4-го розряду .
Таким чином, не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_7 в суді у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 358 ч.1, 358 ч.4 КК України і вичерпані можливості їх отримати з огляду на те, що після інкримінованої ОСОБА_7 події сплинув значний час (майже 4 роки) і стороною обвинувачення не наводились доводи на користь протилежного.
Як передбачено ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
З огляду на наведене, з урахуванням вимог ст. 17 КПК України, суд дійшов висновку про невстановлення достатніх доказів винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, в яких він обвинувачується, і вичерпання можливості їх отримати.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення ним злочинів.
Речові докази: посвідчення електрика б/н на ім`я ОСОБА_7 , видане 20.03.2009 року ТОВ «Ліски-М», залишити зберігатись в матеріалах справи.

Процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 1407 грн. 36 коп. покласти на рахунок держави.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1