Справа№1-кс/760/8490/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю скаржника ОСОБА_3 ,
представника НАБУ ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду в режимі відео конференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-
В С А Н О В И В :
21.06.2016 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 16.06.2016 року про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги посилається на те, що в порушення вимог ст.214 КПК України уповноваженою особою Національного антикорупційного бюро України відомості по вказаній заяві до ЄРДР не внесено, досудове розслідування не розпочато. У зв`язку з чим, просять зобов`язати внести відомості по зазначеній заяві про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав з викладених у ній підств, просив її задовольнити.

Представник НАБУ ОСОБА_4 в судовому засіданні надав пояснення, в яких заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що 17.06.2016 від заявника на електронну пошту Національного бюро надійшло повідомлення щодо можливих неправомірних рішень, прийнятих суддями Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. Вказав, що здійснення досудового розслідування злочинів, передбачених ст.ст. 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 КК України (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-2, 369, 369-2, 410 КК України, за наявності визначених умов, однак здійснення досудового розслідування злочинів у випадку їх вчинення іншими особами, не зазначеними у ч.5 ст.216 КПК України, не віднесено до компетенції детективів Національного бюро. Крім того вказав, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення. Заявником у своїй заяві не було викладено конкретних фактичних обставин (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), що можуть свідчити про вчинення кримінально корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів Національного бюро, а тому розгляд порушених у заяві ОСОБА_3 питань не відноситься до компетенції Національного бюро, про що було повідомлено заявника листом від 22.06.2016 №11-006/20398, а вказану заяву направлено для розгляду до Генеральної прокуратури України в межах компетенції.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, - є невнесенням відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Разом з тим, за змістом ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь - які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Так, в своїх поясненнях представник НАБУ ОСОБА_4 зазначав, що 17.06.2016 до Національного бюро надійшло електронне повідомлення від 16.06.2016 про кримінальне правопорушення, яке було прийнято та зареєстровано за №Я-5741. У вказаній заяві скаржник просив внести відомості до ЄРДР щодо можливих неправомірних рішень, прийнятих суддями Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.Також зазначав, що заява повинна містити короткий виклад обставина, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому підставами вважати заяву чи повідомлення про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Заявником у своїй заяві не було викладено конкретних фактичних обставин (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), що можуть свідчити про вчинення кримінально корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів Національного бюро, а тому розгляд порушених у заяві ОСОБА_3 питань не відноситься до компетенції Національного бюро, про що було повідомлено заявника листом від 22.06.2016 №11-006/20398, а заяву направлено для розгляду до Генеральної прокуратури України в межах компетенції.
Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника, представника НАБУ, який заперечував проти задроволення скарги, дослідивши матеріали скарги та приєднані до неї документи, приходить до наступного висновку.
Разом із тим, за змістом ч.4 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Тобто, з огляду на вказані положення, розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР та поняття реєстрації заяв, які є різними за своєю суттю.

В судовому засіданні встановлено, що 16.06.2016 року ОСОБА_3 звернувся із заявою від 16.06.2016 до Національного антикорупційного бюро України щодо можливих неправомірних рішень, прийнятих суддями Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Дана заява від 16.06.2016 року була прийнята Національним бюро та зареєстрована за №Я-5741.

Згідно листа Національного антикорупційного бюро України від 22.06.2016 №11-006/20398, заявника ОСОБА_3 було повідомлено про те, що розгляд порушених у заяві питань не належить до компетенції Національного бюро, а вказана заява направлена за належністю до Генеральної прокуратури України для розгляду.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним відмовити у задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1