Справа№ 640/1479/16-к
н/п 1-кп/640/223/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малинівка Чугуївського району Харківської області, громадянина України, холостого, не працюючого, судимого 01.06.2011 р. Оболонським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185 КК України до трьох років одного місяця позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27.01.2012 р. вирок змінено застосована ст.75 КК України та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2013 р. направлено для відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком три роки один місяць; проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив, що з серпня 2015 року він виконував будівельні роботи в кафе по АДРЕСА_2 . 15 грудня 2015 року, так як потрібні були гроші в кінці робочого дня вирішив викрасти з кафе, де працював, ресивер та підсилювач Ямаха. Відвіз викрадені речі на пр. Тракторобудівників та здав їх у ломбард «Скарбниця» за 2300 грн. Отримані гроші використав на власний розсуд. Через декілька днів йому зателефонували з Київського райвідділу поліції і запросили прийти. ОСОБА_8 сам добровільно з`явився в райвідділ поліції, розповів як вчинив крадіжку та де знаходяться викрадені речі. В скоєному кається, просить суворо не наказувати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими, та викладених у вироку, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, положення ст.349 КПК України їм роз`яснені, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються.
Обвинувачений ОСОБА_6 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, холостий, не працює, характеризується задовільно.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд вважає щире каяття, відсутність матеріальної шкоди від правопорушення, оскільки викрадене майно повернуто потерпілому.
Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_8 не встановлено.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, кримінальне правопорушення вчинив до відбуття покарання за попереднім вироком, пом`якшуючі покарання обставини і відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При визначенні розміру остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 застосуванню підлягає ст.71 КК України, оскільки ОСОБА_6 засуджується за кримінальне правопорушення, яке він вчинив до повного відбуття покарання за попереднім вироком Оболонського районного суду м. Києва від 01.06.2011 р., зміненого ухвалою апеляційного суду м. Києва від 27.01.2012 р., враховуючи ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 06.03.2013 р. про направлення ОСОБА_8 для відбування покарання.
При призначенні ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків судом враховують вимоги ч.1 ст.71 КК України, згідно якої суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
При цьому невідбутою частиною покарання за попереднім вироком слід вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (ст.75 КК України) за винятком часу тримання під вартою в порядку запобіжного заходу.
Оскільки ОСОБА_8 в період з 11.06.2010 р. по 27.01.2012 р., тобто 1 рік 7 місяців 16 днів, тримався під вартою в порядку запобіжного заходу, невідбутою частиною покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 01.06.2011 р. слід вважати 1 рік 5 місяців 14 днів позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_8 зараховується строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк попереднього ув`язнення слід рахувати з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 25 грудня 2015 року до дня ухвалення вироку суду, тобто до 07 квітня 2016 року включно.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою продовжується судом до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся, оскільки викрадене майно йому повернуто.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта та проведення по справі судових експертиз підлягають стягненню на користь держави у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 за сукупністю вироків визначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Оболонського районного суду м. Києва від 01.06.2011 р. у вигляді шести місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 25.12.2015 р. до дня ухвалення вироку суду, тобто до 07.04.2016 р. включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Речові докази: ресивер ТМ «Ямаха RX-V377» та підсилювач ТМ «Ямаха A-S201». залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий - суддя ОСОБА_1