йСправа № 304/391/16-к Провадження № 1-кп/304/65/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2016 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
її захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000002 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , без освіти, непрацюючої, заміжньої (має на утриманні двох малолітніх дітей), громадянки України, раніше не судимої
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. ч. 3, 4 ст.358, ч. 2 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

13 травня 2015 року обвинувачена ОСОБА_5 шляхом підкупу невстановленої досудовим розслідуванням особи, яка за 4 000 грн. підробила довідку про її доходи № 134 від 12 травня 2015 року та внесла у трудову книжку серії НОМЕР_1 неправдиві відомості про те, що вона з 01 листопада 2014 року по квітень 2015 року працювала технічним працівником та отримувала заробітну плату на приватному підприємстві «Титан-2005», з метою незаконного збагачення та заволодіння чужим майном шляхом обману, за попередньою змовою з вказаною особою внесла такі ж відомості у заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг № 211, хоча ОСОБА_5 ніде не працювала, яку подали до Управління соціального захисту населення Перечинської РДА, внаслідок чого в період з 01 травня по 31 липня 2015 року вона незаконно отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї, чим спричинила державі в особі Управління соціального захисту населення Перечинської РДА матеріальні збитки на загальну суму 4 809,78 грн., за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст.358, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчинених злочинах визнала повністю, щиро розкаялася та показала, що через знайомих знайшла жінку на ім`я « ОСОБА_7 » та запропонувала їй за винагороду у розмірі 4 000 грн. виготовити фіктивні документи, які необхідні для отримання соціальних виплат як малозабезпеченій родині. Для цього вона зустрілася з нею в м. Ужгород та передала свій паспорт, ідентифікаційний номер та трудову книжку, на підставі яких ОСОБА_7 через півроку виготовила їй довідку про те, що вона працевлаштована та отримує заробітну плату. Оскільки є неписьменною, то ОСОБА_7 підготувала їй відповідний пакет документів для призначення допомоги, заповнила необхідну заяву, яку вона підписала, та здали до Управління соцзахисту населення, де вказали про те, що вона як працездатний член сім`ї працює, тоді як ніде не була працевлаштована. Так вчинила, оскільки хотіла отримати кошти для родини, про що щиро жалкує, повністю відшкодувала заподіяну шкоду. Разом зі своїм захисником просила суворо її не карати.

З урахуванням обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_5 в інкримінованих їй злочинах і в межах висунутого обвинувачення кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб; за ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як підбурювання до підроблення офіційного документа, шляхом умовляння та підкупу; за ч. 3 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачена ОСОБА_5 вчинила злочини невеликої та середньої тяжкості.

Як особа ОСОБА_5 по місцю проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та чоловіка-інваліда ІІІ групи, а також відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій, суд не знаходить.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України достатньо призначити покарання у виді штрафу.

Також приймаючи до уваги те, що обвинувачена ОСОБА_5 щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочинів, добровільно відшкодувала заподіяну нею шкоду, визнаючи ці обставини пом`якшуючими покарання та істотно знижуючими ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, при відсутності обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням даних про її особу, яка позитивно характеризується по місцю проживання, разом з чоловіком-інвалідом ІІІ групи виховує двох малолітніх дітей, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також з урахуванням її соціальної поведінки після вчинення злочину і до ухвалення вироку, суд, в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 69 КК України, знаходить можливим та справедливим перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 3 статті 358 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу.

При призначенні покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів згідно ч. 1 ст. 70 КК України суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, с у д, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити:

- за ч. 2 ст. 190 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

- за ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн.;

- за ч. 3 ст. 358 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1