АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/463/16 Справа № 178/524/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою було відмовлено в надані дозволу старшому слідчому СВ Криничанського ВП Дніпродзержинського ВП ГУПН в Дніпропетровській області на арешт майна, а саме 292 кг. металобрухту, що знаходилися у автомобілі НАЗ (ГАЗ) «Газель» 32213 державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться по вул. Центральній,7 в с. Кринички Криничанського району Дніпропетровської області.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим що, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, згідно ст.171 КПК України, повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі у якої воно було вилучено. Металобрухт був вилучений слідчим 25 лютого 2016року, а клопотання про арешт цього металобрухту до суду надійшло лише 01 квітня 2016року.

Не погодившись з зазначеним рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити свою ухвалу якою накласти арешт на майно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що 21 березня 2016року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області, ухвала слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 09.03.2016 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання про накладення арешту, була скасована та повернуто прокурору місцевої прокуратури для усунення недоліків в строк, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання ухвали. Зазначений в ухвалі суду апеляційної інстанції недоліки слідчим усунуто, в установлений строк та клопотання 01.04.2016 року направлено до Криничанського районного суду Дніпропетровської області. Однак слідчий суддя, в порушення положень ст.172 КПК України розглянув клопотання про арешт майна через 4 доби з дня надходження до суду зазначеного клопотання. Також апелянт зазначив, що слідчий суддя не взяв до уваги, що, відповідно до ухвали апеляційного суду, підстави які були причиною повернення клопотання прокурору було усунуто, а тому просив накласти арешт на металобрухт з метою збереження речових доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі- Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, в тому числі, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з вимогами п.1) ч.2 ст.171 КПК України арешт майна допускається в тому числі з метою збереження речових доказів, при цьому, згідно вимог ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів судового і кримінального провадження, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.213 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 лютого 2016 року /а.с.п.1/, з присвоєнням кримінальному провадженню № 0000115.
Відповідно до витягу з зазначеного ЄРДР, 25 лютого 2016 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, в с. Світлогірське Криничанського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 здійснював прийом брухту чорних металів на автомобілі ГАЗ 32213 д.н. НОМЕР_1 з порушенням порядку здійснення операцій з металобрухтом, а саме здійснював купівлю металобрухту у населення без дозвільних та правовстановлюючих документів на даний вид підприємницької діяльності.
25 лютого 2016 року слідчим СВ Криничанського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області при огляді ГАЗ 32213 д.н. НОМЕР_1 було оглянуто та вилучено 292 кг. брухту чорних металів, який, відповідно до вимог ч.1 ст.98 КПК України було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні /а.с.п.7/.
01 квітня 2016 року, з дотриманням вимог ст.171 КПК України, слідчий СВ Криничанського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, про арешт 292 кг. металобрухту з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення, а також збереження речового доказу, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що металобрухт, який визнано речовим доказом, є предметом вчинення кримінального правопорушення.
Так, частиною 1 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7) ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст.170 КПК України-ст.173 КПК України.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість зазначеного вище клопотання від 01 квітня 2016 року про арешт тимчасово вилученого майна, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов до неправильного висновку відмовивши в надані дозволу на арешт майна, котрий органом досудового розслідування визнано речовим доказом, обґрунтувавши свою ухвалу тим, що слідчий з порушенням строків звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду .
Однак, колегія суддів, вважає що слідчий, після повернення ухвалою апеляційного суду клопотання прокурору для усунення недоліків, у відповідності до вимог ст. 172 КПК України, своєчасно звернувся до слідчого судді і зазначена підстава для відмови клопотання слідчого є безпідставною, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з ухваленням свого рішення.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.170 КПК України, ст.173 КПК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року), ч.2 ст.376 КПК України, ст.405 КПК України, п.2) ч.3 ст.407 КПК України, ст.418 КПК України, ст.422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 задовольнити

Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року, якою відмовлено в надані дозволу старшому слідчому СВ Криничанського ВП Дніпродзержинського ВП ГУПН в Дніпропетровській області на арешт майна, а саме 292 кг. металобрухту, що знаходилися у автомобілі НАЗ (ГАЗ) «Газель» 32213 державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться по вул. Центральній,7 в с. Кринички Криничанського району Дніпропетровської області скасувати.

Постановити нову ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, накласти арештна 292 кг. металобрухту, що знаходилися у автомобілі НАЗ (ГАЗ) «Газель» 32213 державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться по вул. Центральній,7 в с. Кринички Криничанського району Дніпропетровської області, задовольнивши у повному обсязі клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Дніпродзержинського ВП ГУПН в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області по кримінальному провадженню № 000115 про арешт зазначеного майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3