Справа № 369/929/16-к
Провадження № 1-кп/369/149/16
В И Р О К
іменем України
01.09.16 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Казахстан, українця, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у скоєнні злочину, передбаченого ч 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
13.11.2015 близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на зупинці громадського транспорту напроти будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки, яка виникнула на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_5 , маючи прямий умисел направлений на завдання тяжких тілесних ушкоджень, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність -здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використавши ніж, який зберігав при собі, наніс ним один удар в область лівої частини грудної клітини ОСОБА_5 .

Згідно висновку експерта № 341/Д від 10.12.2015 у ОСОБА_5 малось проникаюче колото-різане поранення задньої поверхні грудної клітки зліва з лівобічним пневмогемотораксом, яке ускладнилось посттравматичним плевритом та пневмонією.

Виявлене тілесне ушкодження виникло від дії гострого предмету з колюче-ріжучими властивостями, яким міг бути ніж, за давністю можуть відповідати вказаному в постанові терміну та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав та пояснив суду наступне: - 13.11.2015 до нього додому прийшла подруга дружини ОСОБА_6 , яка запропонувала поїхати відпочити, на що він зі своєю дружиною ОСОБА_7 та дочкою ОСОБА_8 погодилися. Разом на маршрутному транспортному засобі близько 18 год. 00 хв. вони приїхали до кафе-магазину, що знаходиться по вул. Леніна в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. В кафе подруга жінки затефонувала та запросила приєднатися до них своєму знайомому, який прийшов разом зі своїм другом. Після чого вони придбали горілку (об`ємом 0,250 л.) та почали розпивати, як стверджує ОСОБА_4 сам він не вживав спиртних напоїв, а пив лише газовану воду, оскільки має проблеми зі здоров`ям.

Після розпивання спиртного, він разом з своєю дружиною та донькою вийшли з кафе, недалеко від якого він знайшов на землі металічну вилку, розуміючи, що вилка з кафе, він взяв її щоб повернути, але в цей же час вони побачили маршрутний транспорний засіб (маршрут №796), водієм якого був потерпілий по справі ОСОБА_5 , обвинувачений разом з дружиною, без доньки, оскільки та відійшла за власними потребами, поспішили на вказаний автобус. Вилку, яку тримав обвинувачений, поклав собі до кишені, підбігши до відкритих дверей маршрутного транспортного засобу, ОСОБА_4 перечепився через бордюр, рефлекторно намагаючись за щось втриматися, він вийняв руку з кишені, яка тримала вилку. Водій побачивши дану ситуацію вирішив, що він в стані алкогольного спяніння, тому відмовився їх везти та попросив зачекати на іншу маршрутку. ОСОБА_4 стверджував водію, що він не вживав алкоголю, той йому не повірив і запропонував відвезти лише жінку ОСОБА_4 , на що вона не погодилася. Зважаючи на ситуацію водій попросив їх вийти та ОСОБА_4 намагався переконати водія, пояснюючи, що їм дуже потрібно додому. Водій ОСОБА_5 в свою чергу взявши за плече ОСОБА_4 наполегливо намагався витовкнути його разом з дружиною з свого маршрутного транспортного засобу. В результаті чого між ними виникла сварка.

Коли ОСОБА_4 з дружиною вишли з автомобілю, до них вийшов водій ОСОБА_5 який тримав в руках предмет, як стверджує обвинувачений схожий на биту, та вдарив його по голові, після того, ОСОБА_4 від удару впав, водій почав бити його по спині, дружина почала захищати чоловіка та намагалася підняти його. Піднявшись, ОСОБА_4 , вийняв з кишені ніж (столовий), та почав погрожувати водієві, тримаючи перед собою, на відстані витянутої руки, ножа в лівій руці та вилку в правій, щоб той залишив їх в спокої, але водієві вдалося вибити з руки ОСОБА_4 ніж, який згодом знайшла поліція.

Як стверджує ОСОБА_4 з собою у нього було два столових ножа, які він взяв з дому, щоб наточити їх у майстерні, що знаходиться поряд з кафе.

Другий ніж ОСОБА_4 не виймав. Щоб водій перестав його бити, ОСОБА_4 почав погрожувати водію зверненням до працівників поліції. В цей час з маршрутного транспортного засобу вийшла знайома водія та попросила закінчити бійку та їхати, оскільки люди починали скаржитись на тривалу зупинку.

Після подій вказаних вище водій поїхав, а ОСОБА_4 з дружиною додому підвезли їх знайомі. Дома ОСОБА_4 на підставі перенесеного стресу, не витримав та випив пляшку горілки (об`ємом 0,250л.). На наступний день до ОСОБА_4 прибули працівники поліції та повідомили про поранення ОСОБА_5 .

Пояснити межанізм виникнення колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітки зліва ОСОБА_5 , обвинувачений не зміг, сам не усвідомлює як подібне могло статися, припускає що потерпілий ОСОБА_5 сам наткнувся на ніж, коли той захищав себе та дружину.

У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що 13.11.2015 він працював водієм на маршрутному транспорного засобу (маршрут №796 м.Боярка м. Київ), близько 19 год. 30 хв. він повертався з м. Києва в напрямку м. Боярка. В с. Білогородка по вул. Леніна, 49 Києво-Святошинського району Київської області потерпілий здійснив зупинку, на якій до маршрутки зайшли чоловік з жінкою (по даній справі обвинувачений - ОСОБА_4 з своєю дружиною - ОСОБА_7 ).

Як стверджує потерпілий, чоловік з жінкою мали явні ознаки алкогольного спяніння, поводили себе неадекватно, чоловік тримав в руці столову металічну вилку.

Водій пояснив їм, що не сприймає запахів алкогольних напоїв, оскільки він починає погано себе почувати та запропонував їм зачекати на інший маршрутний засіб, на що чоловік з дружиною почали наполегливо вмовляти водія відвезти їх, але водій не погодився.

Відмову водія, чоловік з дружиною сприйняли негативно та почали скандалити, при виході з маршрутки чоловік вдарив кулаком двері маршрутки, водій зробив зауваження, на що вони почали виражатися нецерзурною лайкою в адресу водія, незважаючи на викладене вище водій вирішив їх не чіпати та сів за кермо.

Розпочавши рух маршруткою, водій у відображенні дзеркала побачив, що чоловік ОСОБА_4 ногою б`є по маршрутці.

Зважаючи на ситуацію водій ОСОБА_5 , зупинився, для самозахисту взяв шланг, який він використовував для переливу солярки, оскільки у ОСОБА_4 була металічна вилка та вийшов з маршрутки.

Водій підійшов до ОСОБА_4 , на що той відреагував нападом, махнуваши невідомим предметом в руці з низу вверх, з пояснень потерпілого, було темно і він чітко не бачив, що тримав в руках обвинувачений, захищаючись ОСОБА_5 вибив невідомий предмет з руки обвинуваченого.

В цей час в протилежному напрямку рухалася інша маршрутка, водій якої, почав кричати ОСОБА_5 , що в чоловіка ( ОСОБА_4 ) ніж в руках, після чого ОСОБА_5 ухиляючись від нападів дружини ОСОБА_4 , повернувшись споною до станнього, відчув як його штовхнули в задню частину грудної клітини, але болю він не відчув.

Після викладеного вище з маршрутки вишли дві жінки, які попросили водія їхати. Зайшовши в маршрутку водій відчув дискомфорт, оглянувши себе, з`ясував що в нього тече кров зі спини, пасажири, оглянувши його, виявили поранення. ОСОБА_5 вирішив самостійно поїхати до лікарні.

Покарання обвинуваченому, потерпілий ОСОБА_5 просив застосувати у відповідності до чинного законодавства на розсуд суду.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 13.11.2015 близько 18-30 год - 19-30 год, він зі своєю дружиною ОСОБА_10 їхали з м. Києва додому в с.Білогородка, на маршрутному транспорному засобі (маршрут №796).

В с. Білогородка, водієм була здійснена зупинка, на якій чоловік та жінка в нетверезому вигляді, намагалися зайти до маршрутного транспортного засобу, водій якого, пояснив їм, що людей в нетверезому вигляді не возить.

На прохання зачекати на їнший маршрутний транспортний засіб, чоловік наполегливо просив водія відвезти їх та погрожував йому.

Через декілька хвилин суперечок чоловік з жінкою вишли з маршрутного транспортного засобу, а водій сів за кермо. Почавши рух, відчулись удари по маршрутному транспортному засобу, водій зупинився та вийшов, подивитись, що відбувається.

Як стверджує свідок ОСОБА_9 він особисто не бачив подій, які відбувались на вулиці, оскільки було темно, але чув як ОСОБА_5 кричав на ОСОБА_4 , щоб той прибрав вилку.

Потім вишла жінка та забрала водія, почавши рух, через 500 м. водій зателефонував, як зрозумів свідок, своєму другу, в розмові він почув як водій сказав, що його порізали. Пасажири в свою чергу наполягли оглянути водія, при огляді у водія було знайдено рану в області задної лівої лопатки та подряпину на мочці вуха.

Пасажири по мірі можливості надали перву медичну допомогу - намагалися зупинити кровотечу та запропонували водію викликати швидку, на що той відмовився та вирішив поїхати до лікарні самостійно.

В судовому засідання свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що 13.11.2015 вона з чоловіком ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_8 вирішили поїхати до кафе-магазину «Корчма», що знаходиться в с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області.

В кафе вона була з чоловіком, дочкою, своєю подругою ОСОБА_6 та її знайомим ОСОБА_11 . Зі знайомими вирішили випити горілки, як стверджує ОСОБА_7 , її чоловік ОСОБА_4 спиртного не вживав, пив каву, а потім воду. Після чого, вони вийшли на вулицю перекурити, ОСОБА_6 запропонувала піти до автомобіля, щоб їх відвезти, але ОСОБА_7 відмовилася, оскільки побачила, що на зупинку недалеко від них підїхав маршрутний транспортний засіб (маршрут №796), що рухається в сторону їх будинку, тому поспішила до нього разом з чоловіком, донька в цей час відійшла за власними потребами.

Першою в транспортний засіб зайшла ОСОБА_7 , за нею ОСОБА_4 , який спіткнувся та впав у транспорті. Коли водій побачив їх, сказав, що людей в стані алкогольного сп`яніння не повезе та запропонував поїхати лише ОСОБА_7 , на що та відповіла, що без чоловіка не поїде. Потім водій попросив їх вийти та схопив ОСОБА_7 за куртку та почав виштовхувати її з транспортного засобу.

ОСОБА_7 з чоловіком вийшли та вирішили зачекати інший маршрутний транспортний засіб. Як стверджує ОСОБА_7 її чоловік не бив по маршрутному транспортному засбу, а лише випадково притулився до нього. Потім вибіг водій ОСОБА_5 , який тримав у руках гумову палку та почав бити ОСОБА_4 . ОСОБА_7 почала захищати чоловіка та намагалась його підняти, водій в цей час вдарив і її по голові. ОСОБА_4 почав просити щоб водій залишив їх в спокої, але водій не реагував, тому ОСОБА_4 для самозахисту вирішив вийняти столовий ніж, який він брав з дому, щоб наточити у майстерні, що знаходилася поряд з магазином.

Тримаючи ніж в руці перед собою ОСОБА_4 просив водія, щоб той залишив їх в спокою, як пояснює ОСОБА_7 , її чоловік ножем не махав та не погрожував, та стверджує, що її чоловік не міг вдарити потерпілого.

Потім з протилежного напрямку зупинився маршрутний транспортний засіб, водій, якого запропонував свою допомогу ОСОБА_5 , на що той відповів, що вже сам впорався.

Після чого, з маршрутного транспортного засобу вийшла дівчина та попросила водія їхати.

ОСОБА_7 з чоловіком забрала її подруга ОСОБА_6 та відвезла додому. Після вищевказаних подій ОСОБА_4 не витримав та випив близько 0.250л. горілки, яку придбав у магазині біля будинку.

Пояснити механізм проникнення колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітки зліва ОСОБА_5 , свідок ОСОБА_7 не змогла, оскільки було досить темно та вона постійно стояла у чоловіка за спиною.

В судовому засідання свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 13.11.2015 близько 19-30год. в с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, неподалік кафе-магазину «Корчма» він зайшов маршрутного транспортного засобу (маршрут №796), за ним зайшла жінка з чоловіком, які перебували в нетверезому стані, водій вищевказаного траспотного засобу пояснив їм, що людей в стані алкогольного спяніння не возить та попросив їх вийти. На відмову водія, чоловік з жінкою зрегували неадекватно, почали лаятися нецензурною лайкою в бік водія, після чого водій підійшов до них та виштовхнув їх з маршрутного транспортного засобу, потім сів за кермо і почав рух. Під час руху відчувся удар по правій стороні транспортному засобі, водій зупинився та вийшов. Події, що відбувалися на вулиці ОСОБА_12 не бачив. Через декілька хвилин водій зайшов в маршрутний транспортний засіб і сказав, що його підрізали. Оглянувши водія пасажирами було виявлено рану на задній частині біля ребер.

В судовому засідання свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що 13.11.2015 близько 19-30год. вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 їхала додому на маршрутному транспортному засобі (маршрут №796). В с. Білогородка Києво-Святошинського району по вул. Леніна, водієм маршрутного транспортного засобу було здійснено зупинку, на якій зайшли жінка та чоловік, які перебували у стані алкогольного спяніння, чоловік тримав вилку в руці. Водій попросив їх вийти, останні хотіли виходити, але після декількох хвилин суперечок та погроз в сторону водія, вони вишли з маршрутного транспортного засобу. Після того як водій розпочав рух, почулись удари по маршрутному транспортному засобу. Водій зупинився та вийшов на вулицю, події що відбувалися на вулиці ОСОБА_10 не бачила, оскільки було темно. Через декілька хвилин водій зайшов в маршрутний транспортний засіб і сказав, що його підрізали.

В судовому засідання свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що 13.11.2015 близько 18-00 год. вона разом з своїм батьком ОСОБА_4 , своєю матір`ю ОСОБА_7 та материною подругою ОСОБА_6 , приїхали до магазину «Сімейний кошик» для здійснення покупок, але в магазин не заходили, вирішили зайти до кафе-магазину «Корчма», щоб випити кави. В кафе вони придбали горілку (об`ємом 0,250 л.) та почали розпивати на чьотирьох, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , подруга матері ОСОБА_6 та знайомий ОСОБА_6 - ОСОБА_11 , який прийшов до кафе, як стверджує ОСОБА_8 її батько ОСОБА_4 не вживав спиртних напоїв, оскільки хворіє. Близько 19-30год вони всі вишли з кафе, в цей час ОСОБА_8 відійшла за власними потребами, але бачила як її батьки поспішили на маршрутний транспортний засіб (маршрут №796), що рухався в сторону їх будинку.

ОСОБА_8 на відстані близько 150м. від зупинки бачила як її батьки зайшли в маршрутний транспортний засіб, але через 1хв. вийшли з нього. Згодом вийшов водій маршрутки та почав бити її батька, потім матір, як стверджує ОСОБА_8 , битою. Потім з протилежної сторони підїхав інший маршрутний транспортний засіб, водій якого поспілкувався з водієм (маршруту №796), після чого водій поїхав.

Невдовзі до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підїхала подруга ОСОБА_6 і відвезла їх додому.

Пояснити механізм нанесення рани ОСОБА_5 , свідок ОСОБА_8 не змогла, оскільки вона стояла на далекій відстані та було досить темно.

В судовому засіданні були дослідженні письмові докази, а саме:
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.11.2015 (а.п. 82);
- протоколи огляду місця події від 13.11.2015 та 14.11.2015 (а.п.83-84, 86-87);
- протокол огляду від 14.11.2015 (а.п.89);
- протокол огляду предметів від 30.11.2015 (а.п.94);
- виписка №_12629 із медичної лікарні стаціонарно хворого ОСОБА_5 (а.п.96);
- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.11.2015 (а.п.98-102);
- повідомлення про підозру від 14.11.2015 (а.п.103-105);
- протокол допиту підозрюваного від 14.11.2015 (а.п.110-112);
- постанова про призначення судово-медичної експертизи від 09.12.2015 (а.п.124-125);
- висновок експерта №341/Д (а.п.126-127);
- повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 23.01.2016 (а.п.128-130);
- протокол допиту підозрюваного від 23.01.2016 (а.п.131-132);
- протокол проведення слідчого експерименту від 25.01.2016 (а.п.133-137);
- постанова про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 25.01.2016 (а.п.138-139);
- висновок експерти №36/Д (а.п.140);
- протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 14.11.2015 (а.п.146).
Суд визнає, що потерпілий ОСОБА_5 та свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 давали правдиві покази суду, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.Обвинувачений ОСОБА_4 , свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 давали частково правдиві покази суду. Так потерпілий та свідки, показання яких суд визнає правдивими вказують, що ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння. При огляді на стан сп`яніння у ОСОБА_4 було виявлено такий стан 14.11.2015 року, тому суд вважає, що органи досудового слідства правильно вказав в обвинуваченні, що ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованих йому дій перебував в стані алкогольного сп`яніння. При оцінці показів в цій частині свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд враховує, що останні перебувають з обвинуваченим в близьких родинних стосунках.

З приводу механізму утворення тілесних ушкоджень суд бере за основу показання потерпілого ОСОБА_5 який пояснює, що в момент нанесення йому удару повернувся спиною до обвинуваченого, захищаючись від ударів його дружини, саме в цей час ОСОБА_4 наніс йому удар ножем. ці пояснення відповідають висновку експерта №341/Д (а.п 126) з приводу наявності та локалізації тілесних ушкоджень у потерпілого.

Оцінивши зібрані в провадженні та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає скоєння злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, крім обставини, що пом`якшує його покарання, та обставини, що обтяжує його покарання, враховує ступінь тяжкості, обставини вчинення злочину та особу обвинуваченого, який вчинив тяжкий злочин, передбачений ч 1 ст. 121 КК України, раніше не судимий (а.п.143), на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п.145), посередньо характеризується за місцем проживання (а.п. 144), позитивно характеризується за місцем роботи (а.п.79), тому з урахуванням всіх обставин та даних про особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч 1 ст. 121 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненому, усвідомив свою провину, а також те, що потерпілий ОСОБА_5 не має претензій до обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, тому суд на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, покладаючи на нього частину обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд визнає, що злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_4 Києво-Святошинській РДА у Київській області завдано матеріальної шкоди, яка складається із витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_5 , і ця шкода відповідно до ст. 1206 ЦК України повинна бути відшкодована особою, що скоїла злочин, тобто обвинуваченим, тому суд задовольняє цивільний позов прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про відшкодування витрат понесених лікарнею за перебування на стаціонарному лікуванні потерпілого ОСОБА_5 .

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч.ч. 2, 3 ст. 373 ст. 374 КПК України суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити у вигляді домашнього арешту.

Цивільний позов прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (р/р 7863 в ГУДКСУ в Київській області, код 39108632 УДКСУ в Київській області, МФО 8210118) витрати на стаціонарне лікування ОСОБА_5 в сумі 2791,53грн. (дві тисячі сімсот девяносто одну гривня пятдесят три копійки.

Речові докази:

-одяг ОСОБА_5 , а саме футболка червоного кольору та куртка чорного кольору, що зберігається у камері схову речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області повернути ОСОБА_5 .

-речі ОСОБА_4 , пара чобіт (спецпакет №3111791), куртка (спецпакет №3111790), кофта (спецпакет № 3111789), брюки (спецпакет № 3111792), що зберігаються у камері схову речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області повернути ОСОБА_4

-металеву виделку (у спецпакеті 0284382), ніж (у спецпакеті № 2191361), ніж (у спецпакеті № 2452673), що знаходиться у камері схову речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1