Справа № 396/855/16-к
Провадження № 1-кп/396/122/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю прокурора ОСОБА_2
секретаря ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4
Прокурор Військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України звернувся до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у зв`язку із зміною обстановки, посилаючись на те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, щиро розкаявся.
В своєму клопотанні прокурор зазначає про те, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.407 КК України, а саме при наступних обставинах.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «;Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», ОСОБА_4 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині від 03.04.2014 № 72 призначено на посаду старшого стрільця 2 механізованої роти та зараховано на всі види забезпечення.
Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.ст. 11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
В свою чергу, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 відповідно до ст.ст. 9,11,16,40,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV (далі Статутів), ст.ст. 1, ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Разом з тим, солдат ОСОБА_4 діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, будучи придатним для проходження військової служби, вирішив не з`явитися вчасно на службу без поважних причин.
Так, 5 липня 2014 року солдат ОСОБА_4 отримав щорічну основну відпустку за 2014 рік терміном на 30 діб, тобто до 5 серпня 2014 року, яку проводив за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, солдат ОСОБА_4 6 серпня 2014 року не з`явився вчасно на службу без поважних причин, та продовжував незаконно перебувати поза межами військової частини до 22 серпня 2014 року, проводячи службовий час на власний розсуд за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 .
Протягом зазначеного періоду нез`явлення на військову службу солдат ОСОБА_4 органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав, проводячи службовий час на власний розсуд.
Під час перебування у відпустці солдат ОСОБА_4 захворів, у зв`язку з чим у період з 22 серпня 2014 року по 9 вересня 2014 року перебував на стаціонарному лікуванні в Новоукраїнській ЦРЛ, після чого йому було встановлено діагноз: хронічний гастродуоденіт, активна фаза, хронічний холецистопанкреатит, хронічний Гепатит С, гіпертонічна хвороба II стадія.
16 травня 2016 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри про те, що він проходячи військову службу за призовом під час мобілізації вчинив самовільне залишення військової частини тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.407 КК України.
Прокурор просить звільнити підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, посилаючись на наступні обставини.
В період з 22 серпня 2014 року по 9 вересня 2014 року солдат ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Новоукраїнської ЦРЛ з діагнозом: хронічний гастродуоденіт, активна фаза, хронічний холецистопанкреатит, хронічний Гепатит С, гіпертонічна хвороба II стадія. За результатами лікування, дослідження та медичного огляду на підставі статті 52 графи Б Розкладу хвороб МОУ №402-2008 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.
Відповідно до ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни, а військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу.
Крім того, відповідно ч.1 ст.401 КК України військовими злочинами визнаються передбачені розділом XIX злочини проти встановленого законодавством порядку несення або проходження військової служби, вчинені військовослужбовцями, які є спеціальним суб`єктом злочину.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив суд закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд закрити кримінальне провадження відносно нього, зазначивши про відсутність заперечень щодо звільнення його від кримінальної відповідальності за викладених в клопотанні підстав, визнання обставин вчиненого ним кримінального правопорушення.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами клопотання приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки, вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
У відповідності до ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом за клопотанням прокурора, внаслідок встановлення на стадії досудового розслідування підстав для звільнення та отримання згоди підозрюваного.
Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у справі у випадку встановлення підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.407 КК України - як самовільне залишення військової частини тривалістю понад десять діб військовослужбовцем за призовом, який відповідно до положень ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, раніше не судимий, щиро розкаявся у скоєному.
До клопотання додана заява ОСОБА_4 , в якій він вказує про визнання своєї вини, у відповідності до пред`явленої підозри, щире каяття та надає згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що солдат ОСОБА_4 на момент призову на військову службу під час мобілізації був визнаний придатним до проходження військової служби, а за результатами лікування та проходження дослідження та медичного огляду визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, тобто перестав бути спеціальним суб`єктом військового злочину, крім того вперше вчинив злочин середньої тяжкості, слід визнати, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечним, у зв`язку із чим останній може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст..48 КК України.
Керуючись ст.ст. 12,48 КК України, ст.ст. 284,350,372 КПК України,
Клопотання прокурора військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південого регіону України задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України у зв`язку зі зміною обстановки.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1