АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2353/16 Справа № 201/6472/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002496, №0004530, №0000020 щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області,

громадянина України, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

Встановила:

В апеляційний скарзі перший заступник прокурора Дніпропетровської області просить вирок суду відносно ОСОБА_6 скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким вважати його засудженим: за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів йому визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року, більш суворим, призначеним цим вироком, у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. Свої вимоги мотивує тим, що судом не наведено у вироку доводи про доцільність чи недоцільність призначення ОСОБА_6 факультативного додаткового покарання конфіскації майна, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильного тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, просить вирок суду відносно ОСОБА_6 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність з зазначенням в резолютивній частині вказівки про призначення покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. Посилається на те, що в ході судового розгляду не встановлено підстав для застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді конфіскації майна, однак суд не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню та не зазначив у резолютивній частині вироку про застосування чи не застосування конфіскації майна.

За вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів йому визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року, більш суворим, призначеним цим вироком, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він 10 червня 2015 року приблизно о 22.30 год. біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 відкрито зірвав з шиї ОСОБА_8 ланцюжок з хрестиком з металу жовто-білого кольору, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 27 720 гривень.

30 червня 2015 року приблизно о 18.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в арці будинку № 6 по вул. Маршала Судця в м. Дніпропетровську, відкрито зірвав з шиї ОСОБА_9 ланцюжок з хрестиком із металу жовтого кольору, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 20 790 гривень.

09 вересня 2015 року приблизно о 13.00 год. ОСОБА_6 біля будинку № 37-Б по пр. Героїв в м. Дніпропетровську відкрито зірвав з шиї ОСОБА_10 ланцюжок та кулон у вигляді метелика з металу жовтого кольору, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 14 850 гривень.

27 жовтня 2015 року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_6 біля будинку № 134 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпропетровську відкрито зірвав з плеча ОСОБА_11 належну їй сумку з майном, яке перебувало в сумочці, а саме мобільним телефоном марки «Nokia Lumia 925», каблучкою із металу жовтого кольору, двома сережками із металу жовто-білого кольору, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 12 489 гривень 20 копійок.

Крім того, 30 жовтня 2015 року приблизно 07.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , незаконно заволодів мотоциклом марки «Daytona 350», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у володінні та користуванні ОСОБА_12 , спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на суму 40 450 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 02 січня 2016 року приблизно о 23.15 год. на перехресті просп. Дмитра Яворницького та просп. Гагаріна в м. Дніпропетровську відкрито зірвав з плеча ОСОБА_13 належну їй жіночу сумку з майном, яке перебувало в сумочці, а саме мобільним телефоном марки «Lumina 640 DS Вlасk Microsoft» та грошима на загальну суму 120 гривень, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3 729 гривень 05 копійок.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи, що наведені в апеляційній скарзі першого заступника прокурора Дніпропетровської області, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував проти задоволення апеляційних скарг прокурора, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково на таких підставах.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, кваліфікованих за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, в зв`язку з чим, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями, на яких ні сторона обвинувачення, ні обвинувачений ОСОБА_6 не наполягали.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються.
При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, врахував кількість та тяжкість вчинених обвинуваченим злочинів, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, в тому числі і за вчинення злочинів проти власності, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнав щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи прокурора про неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Як убачається з матеріаів провадження, вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2016 року ОСОБА_6 було засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів йому визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року, більш суворим, призначеним цим вироком, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до п. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України та йому призначено покарання в межах санкції статті, якою передбачено такий вид додаткового покарання, як конфіскація майна або без такої.

Відповідно до ст. 335 КПК України і резолютивній частині обвинувального вироку повинні бути зазначені вид і розмір не тільки основного, а й додаткового покарання, призначеного засудженому за кожний злочин, а також за сукупністю злочинів або вироків.

Але суд першої інстанції не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, та не зазначив про застосування чи не застосування вказаного виду додаткового покарання.

Колегія суддів вважає, що в ході судового розгляду не встановлено підстав для застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Інших порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

Постановила:

Апеляційні скарги першого заступника прокурора Дніпропетровської області та прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Призначити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 серпня 2016 року, більш суворим, призначеним цим вироком, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанції щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_6 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

________________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4