Єдиний унікальний номер 240/384/14-к
Номер провадження 11-кп/775/521/2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 року місто Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляцією прокурора, на вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 25 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новоандріївка Олександрівського району Донецької області, не працюючого, вдівця, освіта середня спеціальна, не засудженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у частині незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

Цим же вироком ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено, за вказаною нормою кримінального закону, покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень.

Стягнуто на користь держави витрати пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 1665,80 грн. Вирішено долю речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин. У невстановлені час та місці обвинувачений незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований масою, у перерахунку на суху речовину 0,014 г, а 16 листопада 2013 року, близько 13 години 15 хвилин, незаконно збув його за 150 гривень ОСОБА_6 за місцем свого мешкання поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 .

Крім цього, 16 листопада 2013 року, о 14 годині, у ході санкціонованого обшуку житла ОСОБА_5 було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований загальною масою, у перерахунку на суху речовину, 0,011 г, який він незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи на ім`я ОСОБА_7 за приміщенням Білозерської міської лікарні, розташованої по вулиці Фестивальній, 4 у місті Білозерське Добропільського району Донецької області, перевіз автомобілем до місця свого проживання і там же зберігав з метою збуту.

За результатами судового розгляду суд першої інстанції визнав недоведеними винуватість ОСОБА_5 у незаконному збуті наркотичного засобу, а також наявність в обвинуваченого мети збуту при незаконному придбанні, перевезенні і зберіганні наркотичного засобу, вилученого у нього під час обшуку. Виходячи з наведеного, суд виправдав ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України щодо вчинення збуту особливо-небезпечного наркотичного засобу, а щодо незаконного зберігання ним особливо-небезпечного наркотичного засобу з метою збуту змінив кримінально-правову кваліфікацію його дій, перекваліфікувавши їх на ч. 1 ст. 309 КК України.

Виправдовуючи ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, суд першої інстанції виходив із того, що стороною обвинувачення не надано належних, допустимих і достатніх доказів збуту обвинуваченим у ході оперативної закупки наркотичного засобу особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_6 .

В апеляції прокурор просить вирок суду скасувати та направити на новий розгляд до суду першої інстанції, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідність висновків суду, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Свої вимоги прокурор мотивував тим, що суд не задовольнив клопотання захисту про зобов`язання прокурора надати ухвалу апеляційного суду, на підставі, якої відбувалось прослуховування телефонних розмов обвинуваченого. Не було взято до уваги показання понятих, залучених під час оперативної закупки наркотичної речовини; зміст розсекреченого протоколу оперативно-технічних заходів; розсекречену постанову прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину; показання гр. ОСОБА_6 , який проводив контрольну закупівлю наркотичної речовини; зміст протоколу обшуку, згідно якого у обвинуваченого під час обшуку його оселі в кишені його штанів було знайдено частину грошових коштів, які видавались ОСОБА_6 для контрольної закупівлі наркотичної речовини.

Заслухавши суддю доповідача, обсудивши доводи апеляції та перевіривши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Тобто у вказаній частині вироку необхідно викласти насамперед весь обсяг обвинувачення, визнаного судом доведеним, і докази на підтвердження таких висновків. Формулювання недоведеної частини обвинувачення з відповідним обґрунтуванням мають бути зазначені після доказів, якими обґрунтовано доведену частину обвинувачення.

У вироку суду взагалі не сформульоване обвинувачення ОСОБА_5 , визнане судом доведеним, і не наведено доказів на підтвердження обставин, вчиненого ним, на думку суду, кримінального правопорушення.

Крім цього, органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 щодо незаконного збуту наркотичних засобів та незаконного зберігання наркотичних засобів з метою збуту кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України.

Разом з тим, як вбачається з вироку суду першої інстанції, за ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_5 визнаний невинуватим у частині незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та виправданий.

Проте таке рішення суду першої інстанції не ґрунтується на положеннях до положень п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, роз`ясненнях постанов Пленуму Верховного Суду України від 29 червня 1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» (із змінами, внесеними ППВС від 04 червня 1993 р. №3, від 03 грудня 1997 р. № 12, від 30 травня 2008 р. № 6) та від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами, внесеними ППВС від 10 грудня 2004 р. №18, від 12 червня 2008 р. №8, від 06 листопада 2009 р №11), згідно до яких, коли в ході судового розгляду не знайшло підтвердження вчинення обвинуваченим одного з декількох епізодів злочинної діяльності, кваліфікованих однією статтею (частиною статті) закону про кримінальну відповідальність, по такому епізоду виправдувальний вирок не ухвалюється, а він виключається з обвинувачення, з наведенням відповідного обґрунтування в мотивувальній частині вироку.

Також, місцевий суд не дотримався вимог кримінального закону при визначенні розміру призначеного покарання у виді штрафу в сумі 1700 гривень, оскільки ст. 53 КК України виміром розміру кримінального покарання у виді штрафу є неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Виходячи з наведеного та відповідно до правової позиції Верховного Суду України, призначення судами покарання у виді штрафу у твердій грошовій сумі визнано порушенням принципу призначення цього виду покарання.

Зазначені порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили ухваленню законного й обґрунтованого судового рішення. Крім того, у вироку взагалі не сформульоване обвинувачення, визнаного судом доведеним і докази на підтвердження таких висновків, то колегія суддів позбавлена можливості повною мірою перевірити судове рішення.

За таких обставин, вирок підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, при якому необхідно з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального законодавства повно, об`єктивно та всебічно дослідити матеріали кримінального провадження, усунути зазначені в ухвалі порушення та ухвалити законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 25 листопада 2014 року відносно ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в тому ж суді в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: