Справа № 369/1374/16-к
Провадження № 1-кс/369/326/16
УХВАЛА
Іменем України

02.03.2016 року м. Київ
Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржниці ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурорів Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київській області щодо невнесення відомостей про злочин, зазначених у її повідомленні,-

ВСТАНОВИВ:

16.02.2016 року до суду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність прокурорів Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області щодо невнесення відомостей про злочин, зазначених у її повідомленні, мотивуючи тим, що член злочинного угрупування ОСОБА_5 подав до Києво-Святошинського районного суду заяву про перегляд за нововиявленими підставами рішення суду у цивільній справі, які ґрунтуються на підроблених ним документах, доданих до заяви. У судовому засіданні вона представляла інтереси свого батька ОСОБА_6 , прокуратуру представляли заступник керівника ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_3 , які відповідно не прореагували на отримані від ОСОБА_5 документи, згідно яких під № 33 14.01.2005 року померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 особисто звернулася із заявою про зміну цільового призначення своєї земельної ділянки площею 1,9046 га з ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ведення особистого селянського господарства. Ці два прокурори знають, що діє пряма норма ч.3 ст.20 ЗК України, що зміна цільового призначення земель, що перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється КМУ, а також знають, що відповідно до ст.21 ЗК України, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для притягнення до відповідальності винних у порушенні вказаного порядку. 11.01.2005 року Білогородською сільською радою видано свідоцтво про смерть ОСОБА_8 , при цьому був зданий паспорт померлої. Прокурори з прямим умислом приховують особливо тяжкі, тяжкі злочини, передбачені ст.190 ч.4, ст. 364 ч.2, ст.366 ч.2, ст.28 ч.3,4, ст. 27 КК України, в судовому засіданні бездіють, не виконують своїх службових обов`язків на розкриття злочинності і боротьби з нею. Прокурор мав у судовому засіданні заявити про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5 і закрити провадження по справі у зв`язку з виявленими обставинами, що свідчать про злочин, негайно встановити особу, яка вписала померлу ОСОБА_8 у зазначений вище журнал, на якій правовій підставі, встановити достовірність цих журналів, вилучивши їх оригінали. Одночасно, у відповідності до вимог ст.214 КПК України прокурор зобов`язаний був отримані ним відомості про злочин внести до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_9 встали на шлях приховування даного злочину.

У судовому засіданні ОСОБА_4 скаргу підтримала, просила задовольнити її у повному обсязі та уточнила свої вимоги, зазначивши, що вона просить зобов`язати уповноважену особу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області внести до ЄРДР відомості про вчинення прокурорами ОСОБА_9 та ОСОБА_3 злочинів, передбачених ст.ст.364,396 КК України; посадовими особами Києво-Святошинської РДА злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України; посадовими особами Білогородської сільської ради злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України; директором Київського науково-дослідного проектного інституту землеустрою Дорошем, злочинів, передбачених ст.ст. 27, 28, ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України; громадянином ОСОБА_10 злочинів, передбачених ст.ст. 27, 28, ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України; посадовими особами відділу земельних ресурсів, злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.4 ст.190 КК України; головою Києво-Святошинської РДА Пашинським та начальником відділу земельних ресурсів Києво-Святошинського району Телепньовим злочинів, передбачених ч.2 ст.364. ч.2 ст.366, ч.4 ст.190, ст.ст.27, 28 КК України; державним нотаріусом Києво-Святошинської районного державної нотаріальної контори ОСОБА_11 , громадянами ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , злочинів, передбачених ст.ст.27,28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.4 ст.190 КК України; землевпорядником Білогородської сільської ради злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ст.ст.27,28 КК України.

У судовому засіданні прокурор заперечив задоволенню скарги мотивуючи тим, що ОСОБА_14 із заявою (повідомленням) про злочин до прокуратури не зверталася. Крім того, слідчим під час розслідування кримінального провадження № 0000028 було виявлено та внесено до ЄРДР кримінальне правопорушення про вчинення посадовими особами Києво-Святошинської РДА злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, які всупереч законодавству України затвердили розпорядження № 157 від 29.03.2005 року про зміну цільового призначення земель на території Білогородської сільської ради.

Вивчивши скаргу, додані до неї документи, заслухавши технічні записи судових засідань при перегляді рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 2/4580/12, провадження № 369/459/13, вислухавши учасників процесу, приходжу до переконання, що провадження по даній скарзі підлягає закриттю, а сама скарга з доданими до неї документами поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулась із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Із вивчених слідчим суддею матеріалів встановлено, що ОСОБА_4 із письмовою заявою про вчинення зазначених у скарзі злочинів згідно ч.1 ст.60 та ч.2 ст.55 КПК України не зверталася.

У відповідності до ч.1 ст. 60 КПК України метою звернення особи із заявою про злочин чи усним повідомленням про вчинений злочин є донесення до відома відповідних установ та уповноважених осіб обставини, вчиненого злочину, виступи у судових засіданнях учасників, мають інше смислове навантаження і іншу мету, тому виступи ОСОБА_4 у судових засідання в цивільній справі не можуть бути прийняті слідчим суддею, як її усне повідомлення про вчинення злочину.

Наведене свідчить, що в даному випадку ОСОБА_4 , яка подала скаргу, не є ні заявником ні потерпілою, тобто є особою,яка не має права подавати скаргу, тому відповідно до п.1 ч.2 та ч.3 ст.304 КПК України скарга разом з доданими документами повертається особі, яка її подала, тобто ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 60, 303-307,309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Провадження по скарзі закрити.

Скаргу з доданими до неї документами повернути ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області на протязі 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1