Справа № 159/5093/15-к
Провадження № 1-кп/159/88/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000767 від 01.07.2015 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Ковель Волинської області, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 388 КК України, -

в с т а н о в и в :
Ковельською місцевою прокуратурою Волинської області втретє внесено до Ковельського міськрайонного суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.388 КК України, - на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Як убачається із змісту вище згаданого клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 14.03.2008 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОлШе» ЛТД в особі генерального директора ОСОБА_4 укладено договір застави рухомого майна № 14 з метою забезпечення вимог, що випливають з Кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 89 від 14.03.2008 року, укладеного між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та приватним підприємцем ОСОБА_6 . Предметом договору застави стало рухоме майно металопрокат вагою 173,1 тонн вартістю 600000 гривень (балансова вартість 605800 гривень), що знаходилось на території ТзОВ «ОлШе», за адресою: Волинська область, Ковельський район, с. Воля-Ковельська, вул. Центральна, 54. Обтяження предмета застави зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 17.03.2008 року.
Крім цього, 15.05.2009 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОлШе» ЛТД в особі генерального директора ОСОБА_4 укладено договір застави рухомого майна № 52 з метою забезпечення вимог, що випливають з Кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 86 від 25.12.2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОлШе» ЛТД в особі генерального директора ОСОБА_4 . Предметом договору застави стало рухоме майно готова продукція металевих виробів на загальну суму 1101634 гривні (балансова вартість 1104644,30 гривень), що знаходилось на території ТзОВ «ОлШе», за адресою: Волинська область, Ковельський район, с. Воля-Ковельська. вул. Центральна, 54. Обтяження предмета застави зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 15.05.2009 року.
У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії №86 від 25.12.2007 року, рішенням господарського суду Волинської області від 28.02.2011 року з ТзОВ «ОлШе» ЛТД на користь ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 1493308,49 гривень, 14933,09 гривень витрат зі сплати державного мита та 236 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. 10.08.2011 року відділом Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції на виконання вказаного рішення суду було накладено арешт на майно ТзОВ «ОлШе» ЛТД та оголошено заборону на його відчуження.
Також, через невиконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 89 від 14.03.2008 року, 04.04.2011 року Господарським судом Волинської області було винесено рішення про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором на майно ТОВ «ОлШе» ЛТД, в тому числі, на металопрокат вагою 173,1 тонн. З метою примусового виконання рішення суду, 27.10.2011 року відділом Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції накладено арешт на майно ТзОВ «ОлШе» ЛТД та оголошено заборону на його відчуження.
Таким чином,ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що майно, керованого ним товариства з обмеженою відповідальністю «ОлШе`ЛТД являється заставленим, згідно договору застави рухомого майна № 14 від 14.03.2008 року для забезпечення виконання умов договору про відкриття кредитної лінії № 89 від 14.03.2008 року та договору застави рухомого майна № 52 від 15.05.2009 року для забезпечення виконання договору про відкриття кредитної лінії № 86 від 25.12.2007 року а також усвідомлюючи, що на дане майно накладено арешт відділом Державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції на виконання рішень господарського суду Волинської області, порушив накладені обмеження відчуження, зареєстровані у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, всупереч умовам вищевказаних договорів застави рухомого майна, без попередження заставодержателя, керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на відчуження заставленого майна та майна, на яке накладено арешт, в період з жовтня 2011 року по грудень 2012 року, з території ТзОВ «ОлШЕ» ЛТД, що знаходиться за адресою: Волинська область, Ковельський район, с. Воля Ковельська, вул. Центральна, 54, реалізував шляхом продажу невстановленому колу осіб, тим самим приховавши майно від заставодержателя, металопрокат вагою 173,1 тонн, вартістю 600000 гривень (балансова вартість 605800 гривень) та готову продукцію металевих виробів на загальну суму 1101634 гривні (балансова вартість 1104644,30 гривень).
10.03.2016 року ОСОБА_4 було оголошено про зміну раніше оголошеної підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК Українипідтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , копіями договорів застави рухомого майна № 14 від 14.03.2008 року та № 52 від 15.05.2009 року; копіями кредитних договорів про відкриття кредитної лінії № 89 від 14.03.2008 року та № 86 від 25.12.2007 року; копіями рішень Господарського суду Волинської області від 28.02.2011 року та від 04.04.2011 року; копіями витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 17.03.2011 року та від 24.12.2009 року; копіями актів перевірки наявності та стану майна від 04.07.2012 року, 22.03.2015 року; копіями вартості номенклатури на складах ТОВ «ОлШе» ЛТД від 22.03.2012 року; копіями довідок про балансову вартість товарів, що належать ТОВ «ОлШе`ЛТД та підтвердження їх місця розташування від 24.09.2011 року.
До вище згаданого внесеного прокурором клопотання додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.388 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав та вказав, що здійснив відчуження заставленого майна, та такого, яке було арештованим, а також порушив обмеження (обтяження) права користування таким майном в період з жовтня 2011 року по грудень 2012 року. Раніше показував, що вчинив вказані дії в період з 05 липня по серпень 2012 року, оскільки ні тоді, ні на даний час він не пам`ятає конкретного часу остаточної реалізації ним заставленого майна.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_7 у судовому засіданні 05.04.2016 року заперечила проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.388 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачених ст.49 КК України, вважає таке клопотання передчасним та не обгрунтованим належними і допустимими доказами, виходячи з того, що органами досудового розслідування залишилось не встановленим час вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме час закінчення таких його протиправних дій, а також кому реалізоване майно, яким чином проводилась оплата за реалізоване майно та коли були зараховані кошти на рахунок ТзОВ «ОлШе ЛТД».
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та вбачає підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене останнім кримінальне правопорушення у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та вважає доведеним і встановленим час закінчення вчинення підозрюваним дій при триваючому злочині грудень 2012 року. Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 388 КК України, є злочином невеликої тяжкості, санкція вказаної статті передбачає найсуворіше покарання у виді двох років обмеження волі, а також на те, що згідно п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, минуло три роки.

Суд, заслухавши думку прокурора, яка підтримала клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 388 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, підозрюваного ОСОБА_4 , який просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, представника потерпілої сторони, яка заперечила проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності, приходить до висновку, що клопотання слід повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку з наступних підстав.

У ході розгляду даного клопотання судом встановлено, що на виконання ухвали Ковельського міськрайонного суду від 04.12.2015 року з Управління статистики у Ковельському районі вилучено копії поданих ТзОВ «ОлШе» ЛТД балансових звітностей за 2008-2012 роки. Встановлено, що у річному балансі ТзОВ «ОлШе» ЛТД за 2008 рік вказано, що на балансі підприємства готової продукції наявно на суму 2386 гривень, товарів на суму 1317000 гривень, що підтверджує можливість перебування на балансі товариства металопрокату та виробів на загальну суму, вказану у договорах застави.

Крім того, витребувані з Ковельської податкової інспекції декларації ТзОВ «ОлШе» ЛТД за 2008 рік підтверджують наявність на балансі підприємства запасів готової продукції, що зберігались на складах та у роздрібній торгівлі. Відповідно до декларації товариства за 2012 рік ТзОВ «ОлШе» ЛТД отримано дохід на суму 926191 грн.

У фінансовому звіті від 31.12.2013 року вказано, що на початок 2013 року виробничі запаси в тому числі металопрокат наявний на підприємстві на загальну суму 41000 гривень, з них 9000 гривень готова продукція. Даний звіт був направлений арбітражним керуючим ОСОБА_8 .
В ухвалі суду від 22.02.2016 року зазначено про те, що органом досудового розслідування не встановлено чи серед даної продукції є майно, яке було предметом застави та майно, яке перебувало в арешті. При цьому на кінець звітного періоду 2012 року відповідно до фінансового звіту, на підприємстві рахується виробничих запасів на суму 5519000 гривень, у тому числі готової продукції на 4921000 гривень. Органом досудового розслідування не встановлено та не перевірено який фінансовий звіт відповідає дійсності, оскільки різниця, яка вказана на початок і кінець звітного періоду більша ніж на 5000000 грн.Фінансову звітність за 2013-2014 роки суду не надано.

Наведені вище обставини залишились не встановленими і на даний час та прокурором втретє внесено до суду аналогічне клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, - при цьому, без доведення належними і допустимими доказами часу фактичного припинення вчинення підозрюваним вміненого йому триваючого протиправного діяння.

Вирішуючи внесене клопотання суд виходить також із наступного.

Початковим моментом перебігу строку давності є день вчинення особою злочину, тобто, днем вчинення злочину у ст. 49 КК України слід вважати добу, до закінчення якої особою було вчинено дію або бездіяльність передбачену законом про кримінальну відповідальність, яка є ознакою об`єктивної сторони складу злочину.

Строк давності стосовно триваючих злочинів обчислюється з дня фактичного припинення дій або бездіяльності з волі або всупереч волі особи, а щодо продовжуваних злочинів і з дня вчинення останньою тотожного діяння з тих, що об`єднані єдиним злочинним наміром та складають продовжуваний злочин. Строк давності щодо триваючих злочинів обчислюється з дня фактичного припинення дій або бездіяльності.

Як убачається із змісту внесеного клопотання, зазначаючи про час скоєння підозрюваним кримінального правопорушення в період з жовтня 2011 року по грудень 2012 року - у цьому ж клопотанні прокурор зазначає про те, що у зв`язку з відсутністю бухгалтерських документів і неможливістю проведення необхідних експертиз для визначення достовірності статистичної звітності, в ході досудового розслідування «…неможливо точно встановити коли саме остаточно реалізовано заставне майно та на яку суму, як цього вимагає суд в ухвалі від 22.02.2016» (сторінка 5-а клопотання). Таким чином, зазначаючи часом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України період з жовтня 2011 року по грудень 2012 року, прокурор одночасно вказує про те, що стороною обвинувачення залишилось невстановленим час остаточної реалізації заставного майна та суму на яку було реалізоване таке майно, тоді як строк давності щодо триваючих злочинів обчислюється з дня фактичного припинення дій або бездіяльності, про що вже було зазначено судом вище.

Зазначаючи про необхідність здійснення початку обчислення строків перебігу давності притягнення особи до кримінальної відповідальності саме з грудня 2012 року, прокурором не було враховано вище наведені обставини, зокрема, наявність станом на початок 2013 року виробничих запасів, у тому числі, металопрокату, наявного на підприємстві на загальну суму 41000 гривень, з них на 9000 гривень готової продукції. Вказуючи про те, що у 2013 році, - як зазначає прокурор у клопотанні, - підозрюваним не здійснювалось будь-яких операцій із заставним майном, залишилось не встановленим, куди ж поділась продукція, яка була наявна на початок 2013 року, якщо, відповідно до акту інвентаризації цінностей від 28.03.2014 року, під час інвентаризації, проведеної 09.08.2013 року головою ліквідаційної комісії ОСОБА_8 у присутності консультанта товариства ОСОБА_9 вже не було виявлено будь-якого майна, яке було предметом договорів застави №14 від 14.03.2008 року та №52 від 15.05.2009 року. Тобто, станом на початок 2013 року частина заставного майна на загальну суму 41000 грн. ще знаходилась на підприємстві, а станом на день проведення інвентаризації головою ліквідаційної комісії (09.08.2013 року) було офіційно зафіксовано відсутність будь-якого (у тому числі і заставного) майна на підприємстві. При цьому, коли та ким було реалізовано остаточно таке майно слідством залишилось не встановленим. Дані обставини підлягають з`ясуванню в ході проведення досудового розслідування, а у випадку неможливості встановлення таких обставин (про що має бути зазначено в клопотанні з зазначенням доводів, на підставі яких слідство прийшло до такого висновку) початок перебігу строку, передбачено ст.49 КК України, слід було б обраховувати з дати офіційного встановлення відсутності будь-якого, - у тому числі, заставного, - майна на підприємстві з 09.08.2013 року.
Допитана в якості свідка ОСОБА_10 не підтвердила та не спростувала наведених вище обставин, показавши, що до грудня 2012 року вона працювала бухгалтером на підприємстві «ОлШе», складала та подавала звіти до податкової інспекції та до пенсійного фонду, поданням і складанням статистичних звітів вона не займалась, а з січня 2013 року пішла у декретну відпустку. Показала, що підприємство у 2011-2012 роках перебувало у скрутному матеріальному становищі та розпродувало наявну на складах продукцію, при цьому, яка саме та на яку суму продукція залишалась на підприємстві на кінець 2012 року та на початок 2013 року свідку не відомо, однак, на складах майже не залишалось готової продукції.

Такі показання свідка не є належним доказом того, коли саме, ким і на яку суму було реалізовано заставного майна. З цих же підстав було відхилено клопотання прокурора про примусовий привід у судове засідання свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_8 , оскільки належними доказами вище зазначених обставин є виключно бухгалтерсько-фінансова звітність підприємства, і лише в сукупності з такими доказами оцінюються покази свідків щодо вказаних обставин.

Ухвалами суду від 04.12.2015 року та від 22.02.2016 року в задоволенні аналогічних клопотань прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності було відмовлено та повернуто для здійснення кримінального провадження в загальному порядку, однак вимоги, про які вказував суд у таких ухвалах прокурором не було виконано в повній мірі та клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності по закінченню строків, передбачених ст.49 КК України знову втретє - було направлено до суду без належного на те обгрунтування.

Враховуючи наведене, органу досудового розслідування необхідно достовірно встановити конкретний час (у т.ч. закінчення) вчинення злочину, зокрема, коли саме було остаточно реалізоване заставне майно та на яку суму, а за умови вичерпання усіх можливостей для встановлення зазначених обставин, - вказати час виявлення відсутності на підприємстві будь-якого заставного майна із підтвердженням зазначених обставин належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 4 ст. 288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 не може бути задоволено, і таке клопотання необхідно повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку, оскільки клопотання прокурора про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 287 КПК України. Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, не містить відомостей про дату, місце і спосіб вчинення кримінального правопорушення (при триваючому злочині початок та припинення протиправних дій), тобто про обставини, які, у відповідності до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
За вказаних обставин суд об`єктивно позбавлений можливості внаслідок порушень прокурором вимог кримінального процесуального законодавства та очевидної неповноти досудового розслідування, встановити час вчинення злочину (початок та закінчення протиправних дій підозрюваного) на стадії підготовчого судового засідання. Суд не наділений повноваженнями перевірити та надати юридичну оцінку обставинам зазначених прокурором у клопотанні, оскільки вирішується питання щодо закриття кримінального провадження та звільнення особи з нереабілітуючих підстав.

На підставі викладеного суд вважає, що у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 388 КК України слід відмовити за його необґрунтованістю та клопотання необхідно повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.
Керуючись ст. ст. 285-288 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 388 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000767 від 01 липня 2015 року на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, - відмовити.
Клопотання повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.
Ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності оскарженню не підлягає.

ГоловуючаОСОБА_1