Дата документу Справа № 336/3132/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/1213/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/3132/16-к
Категорія: ст.204 ч.3 КК України Доповідач у 2-й інстанції: ОСОБА_2

УХВАЛА
25 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України,
До суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою звернулась прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 /а.п. 38-40/, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2016 року щодо ОСОБА_7 /а.п. 34-35/ скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження, мотивуючи тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає доведеними, а будь-яких заборон щодо включення до обвинувального акта посилання на процесуальні джерела доказів, КПК України не містить. Крім того, суд в підготовчому судовому засіданні вдався до оцінки правової кваліфікації дій обвинуваченого, що є порушенням вимог кримінального процесуального закону, та, більш того, навіть не зазначив підстави, які б вказували на неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України, повернутий прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Суд зазначив, що, враховуючи, що етиловий спирт не є алкогольним напоєм, а відноситься до інших підакцизних товарів, формулювання в обвинувальному акті обвинувачення щодо незаконного придбання та зберігання ОСОБА_7 спирту з метою збуту та кваліфікація його дій ОСОБА_9 не відповідають викладу фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України; формулювання обвинувачення щодо незаконного придбання та зберігання ОСОБА_7 спирту з метою збуту, незаконного зберігання ним алкогольних напоїв, та кваліфікація його дій не відповідають викладу фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України;
Також суд вказав на безпідставне наведення в обвинувальному більше 10 процесуальних джерел доказів, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону і не узгоджується фактичними обставинами кримінальних правопорушень.
На підставі наведених обставин суд дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення, є неконкретним та суперечливим.
Нормами ст. ст. 291, 109 КПК України закріплені вимоги до форми та змісту обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, недотримання яких, відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України, дає суду підстави для прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні про повернення обвинувального акта прокурору.
Частиною другою ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, а саме, у тому числі з іншими відомостями, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті /частини статті/ закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення /п. 5/, які повинні між собою узгоджуватися і містити ознаки злочинів, передбачених відповідними частинами статей кримінального закону.
Суд першої інстанції, виходячи з мотивувальної частини ухвали, дійшов висновку про відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачень відповідно до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, у тому числі обставин вчинення кримінальних правопорушень, форми вини, мотиву і мети кримінальних правопорушень.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, виходячи з того, що висунуте ОСОБА_7 обвинувачення за ч.1 та ч.3 ст.204 КК України, не відповідає диспозиції зазначених частин статей кримінальних законів, якими передбачена кримінальна відповідальність за незаконне виготовлення, зберігання, збут або транспортування з метою збуту підакцизних товарів, які мають чітке правове визначення.
Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення за ч.1 та ч.3 ст.204 КК України вплинула і на висунуте обвинувачення за ч.1 ст.199 КК України, яке також є неконкретним і не узгоджується з фактичними обставинами подій.
Отже, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду, яка підлягає залишенню без змін.
Не наведені такі підстави і в апеляційній скарзі, доводи якої не узгоджуються з висновками суду і не спростовують обставини, покладені в обґрунтування рішення по провадженню.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України, повернутий прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4