Справа 688/2710/16-к
№ 1-кп/688/135/16
Вирок
Іменем України
27 вересня 2016 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шепетівка кримінальне провадження №0000093 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Серединці Шепетівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою,не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , працюючого вантажником у ТОВ «Гермес» (м.Шепетівка, вул.Терешкової, 2-А, Хмельницької області), раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України,-

встановив:
Згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 26 серпня 2014 року № 188 та від 01 вересня 2014 року № 41-РС (по стройовій частині) солдата ОСОБА_5 , який уклав контракт на проходження військової служби за контрактом, зараховано до списків особового складу даної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги радіотелефоніста зенітного артилерійського відділення взводу охорони 3-го дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

Також, згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 04 червня 2015 року № 128 та від 01 лютого 2016 року № 29 (по стройовій частині) солдата строкової військової служби ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду навідника взводу охорони військової частини НОМЕР_1 , яку обіймає по даний час.

Військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 та солдат ОСОБА_4 у відносинах підлеглості не перебували.

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , під час проходження військової служби, в порушення вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів (начальників), беззастережно, неухильно точно та у встановлений строк виконувати їх накази, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватись вимог військових статутів, дорожити бойовою силою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, 19 червня 2016 року близько 04 год. 00 хв., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у коридорі приміщення контрольно-технічного пункту військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , будучи незадоволеним діями солдата ОСОБА_4 щодо несення ним служби у добовому наряді, під час виниклої суперечки умисно наніс один удар ліктем правої руки в обличчя солдата ОСОБА_4 , заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді крововиливів м`яких тканин обох наволочних ділянок обличчя, закритого перелому кісток носу із незначним зміщенням уламків, струсу головного мозку, локальних крововиливів під кон`юктиву обох очних яблук.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України визнав повністю та показав, що проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 . З 18 червня 2016 року по 19 червня 2016 року перебував у добовому наряді днювальним парку разом із солдатом ОСОБА_4 , який також заступив у наряд, у відносинах підлеглості із ним не перебував. Повернувшись із патрулювання, близько 04 год. 19 червня 2016 року попросив солдата ОСОБА_4 , прибрати місце для куріння, однак, останній відмовився, а тому між ними виникла суперечка. Будучи незадоволеним поведінкою останнього, у коридорі контрольно-технічного пункту військової частини умисно наніс один удар ліктем правої руки в обличчя солдата ОСОБА_4 . Від отриманого удару у нього пішла кров з носу, а тому надавав допомогу останньому. У вчиненому щиро кається, попросив вибачення у потрепілого. Пред`явлений цивільний позов про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушенняв сумі 4564 грн. 61 коп. визнав, частково його відшкодував, про що надав відповідну квитанцію на суму 200 грн.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що проходить строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . 18 червня 2016 року заступив у добовий наряд днювальним по парку разом з військовослужбовцем солдатом ОСОБА_5 19 червня 2016 року близько 04 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 попросив його прибрати місце для куріння. Він повідомив, що прибере, та зайшов у коридор контрольно-технічного пункту, щоб напитись води. Солдат ОСОБА_5 його не зрозумів, між ними виникла суперечка, під час якої обвинувачений один раз ліктем правої руки вдарив його у обличчя. Від отриманого удару із носа пішла кров, а тому йому військовослужбовцями була надана допомога. 19 червня 2016 року близько 07 год. 00 хв. звернувся за медичною допомогою, оскільки не переставала йти кров з носу. Після медичного огляду у Шепетівській ЦРЛ був діагностований перелом кісток носу та направлений на лікування у військовий шпиталь. Будь-яких претензій до обвинуваченого не має, пробачив його, а тому просить суворо не карати.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України показаннями обвинуваченого та потерпілого, які повністю підтвердили обставини вчиненого кримінального правопорушення, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення.

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 406 КК України порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання суд зважає на положення ч.2 ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами, та на положення ч.1 ст. 65 КК України, згідно з якою суд призначає покарання у межах санкції статті, що передбачає покарання за даний злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 406 КК України є злочином середньої тяжкості.

ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем служби характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює та має постійний заробіток.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Отже, приймаючи до уваги викладене вище, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням того, що обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, просив суворо його не карати, пробачив останнього, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.2 ст. 406 КК України, при цьому виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на останнього обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_2 до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого в розмірі 4564 грн. 61 коп. підлягає задоволенню частково в сумі 4364 грн. 61 коп., оскільки такі витрати, що підтверджені довідкою військової частини НОМЕР_2 від 29 липня 2016 року, добровільно частково відшкодовані обвинуваченим ОСОБА_5 в сумі 200 грн., що підтверджується наданою ним квитанцією.

Підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.127, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
ухвалив :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.406 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання,
періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Цивільний позов військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_2 до ОСОБА_5 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_4 в сумі 4364 (чотири тисячі триста шістдесят чотири) гривні 61 копійку на користь військової частини НОМЕР_2 (ЗКПО 07848549, МФО 820172, Державна казначейська служба України м.Київ, р/р 8311).
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1