АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0011939 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 03.09.2009 року за ч.1 ст. 309 КК України до 3 місяців арешту;
- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 18.05.2010 року за ч.2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі;
- вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12.03.2014 року за ч.1 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 31.01.2015 року у зв`язку з відбуттям призначеного покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року, -

_____________________________________________
Справа: 11-кп/796/563/2016
Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, обвинувачений ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

За обставин встановлених судом та викладениху вироку, ОСОБА_6 04.10.2015 року приблизно о 17 год. 00 хв., знаходячись на 8 поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , проник до підсобного приміщення шляхом пошкодження замка вхідних дверей за допомогою викрутки, звідки повторно таємно викрав велосипед «Author Caro Agang» вартістю 800 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 .
Крім цього, ОСОБА_6 16.10.2015 року приблизно о 19 год. 00 хв., знаходячись на 10 поверсі другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , шляхом підбору ключа, відкрив замок вхідних дверей загального коридору квартир АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрав велосипед «Comanche» вартістю 1200 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 , а також 19.10.2015 року приблизно о 14 год. 00 хв., знаходячись на 11 поверсі будинку АДРЕСА_5 , ОСОБА_6 проник через незамкнені двері до загального коридору квартир АДРЕСА_6 , звідки повторно таємно викрав велосипед «Admiral» вартістю 600 гривень, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_10 .
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, як повторне таємне викрадення чужого майна з проникненням у приміщення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року в частині призначеного покарання та з урахуванням стану його здоров`я, повного визнання своєї вини та щирого каяття у скоєному, пом`якшити призначене покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України. При цьому зазначає, що проникнення у приміщення не було, що всі викрадені велосипеди стояли біля вхідних дверей квартир, а тому його дії були невірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України. Також вказує, що знаходячись на підписці про невиїзд він не переховувався та з`являвся на всі виклики слідчого, і крім того має такі захворювання як хронічний бронхіт та гепатит, однак при призначені покарання суд першої інстанції не взяв ці обставини до уваги.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість вироку суду, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд, за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались та обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину і дав детальні пояснення з приводу обставин його вчинення та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.
Оскільки фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185 КК України ніким не оспорювались і докази щодо них на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувались, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин відповідно до вимог ч.2 ст. 394 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.
Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 щодо суворості призначеного йому покарання, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення та пом`якшення покарання шляхом застосування вимог передбачених ст. 69 КК України, оскільки призначено воно у відповідності з вимогами ст. ст. 50,65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, даних про його особу, який раніше неодноразово засуджувався, в тому числі за корисливий злочин, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став, а також обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема суд врахував його щире каяття у скоєному.
Апеляційні посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на ту обставину, що суд першої інстанції при призначенні покарання не врахував, як пом`якшуючу обставину, наявність у нього хронічних захворювань бронхіту та гепатиту, не заслуговують на увагу, оскільки такі дані в матеріалах провадження відсутні.

Таким чином, рішення суду першої інстанції щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки і три місяці належним чином мотивоване, а тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, призначене покарання справедливим і підстав для його пом`якшення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Судді: __________________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3