Справа № 362/388/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/540/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 05.05.2016

УХВАЛА
Іменем України
05 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2016 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василькова Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого
засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2014 року остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 6 років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до набрання вироком суду законної сили залишено без зміни.
Згідно вироку, 26.01.2015 року, близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_9 , знаходячись неподалік ринку «Западинський» за адресою: вул. Декабристів, 117 м. Василькова Київської області, вступили у злочинну змову, домовившись про вчинення таємного викрадення чужого майна.
Далі, близько 18 години 20 хвилин, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 , за пропозицією ОСОБА_8 , зайшли на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_8 маючи при собі завчасно заготовлену металеву стамеску, пошкодив металопластикове вікно.
Після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, проникли до середини будинку, де користуючись відсутністю господарів, діючи повторно, таємно викрали майно ОСОБА_10 , а саме, ноутбук, марки «Asus», який знаходився в сумці, загальною вартістю 6000 гривень та диск накопичення інформації, об`ємом пам`яті 1000 Гб, вартістю 2000 гривень.
В подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні будинку, почули, що господар повернувся і продовжуючи виконувати свій злочинний умисел направлений на протиправне заволодіння майном, через пошкоджене металопластикове вікно вилізли на територію домоволодіння та разом з викраденим майном намагались зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення. В цей час з-за будинку разом зі своїм собакою з`явився власник вказаного будинку ОСОБА_10 , який побачив ОСОБА_9 та ОСОБА_8 з викраденими речами та наказав зупинитись. Не дивлячись на вимогу господаря будинку припинити свої протиправні дії і явно усвідомлюючи те, що їхні дії перестали носити таємний характер, ОСОБА_9 , тримаючи в руці сумку з ноутбуком, та ОСОБА_8 , який тримав диск накопичування інформації, почали бігти та заскочили на паркан, яким огороджена територія даного домоволодіння. У цей час собака господаря наздогнав ОСОБА_9 та схопивши за штанину, повалив останнього на землю та почав кусати за ноги. ОСОБА_8 у цей час переліз з викраденим диском накопичування інформації через паркан. Далі ОСОБА_10 підбіг до ОСОБА_9 та коліном притиснув його до землі, долаючи опір останнього та відтягуючи собаку.
В цей час, почувши крики ОСОБА_9 , з-за паркану виглянув ОСОБА_8 , який усвідомлюючи при цьому протиправний характер своїх дій, демонструючи завчасно приготовлений стартово-шумовий револьвер «Blow 38» номер НОМЕР_1 калібру 9 мм, здійснив з нього постріл в напрямку ОСОБА_10 з метою уникнення затримання ОСОБА_9 та зникнення разом з ним з місця скоєння кримінального правопорушення. ОСОБА_10 , почувши даний постріл, з метою самозахисту, схопив з землі металевий карниз та наніс один удар по правій руці ОСОБА_8 , таким чином вибивши з руки вищевказаний револьвер.
Користуючись тим, що ОСОБА_10 відволікся, ОСОБА_9 залишивши на землі викрадений ноутбук, заскочив на паркан та разом з ОСОБА_8 зникли з місця вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_9 за вчинення вказаного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ч.1 ст. 71 КК України засуджений вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області до 5 років 5 місяців позбавлення волі від 07.05.2015 року.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить змінити вирок Васильківського міськрайонного суду від 24.02.2016 року, шляхом зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування частини 3 статті 185 КК України та пом`якшити призначене ОСОБА_8 покарання. Крім того, просить повторно заслухати обвинуваченого ОСОБА_8 та дослідити аудіо запис його показів, наданих в судовому засіданні при розгляді справи в суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до абз. 3 ч. 3 Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 р. розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки. Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї. Крім того, зазначає, що умисел ОСОБА_8 був направлений на таємне вилучення речей, під час вчинення крадіжки, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 користувалися ліхтариком з метою таємного вилучення майна, що відповідно до ч. 1 ст. 185 КК України є крадіжкою.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається з вироку суду і матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно і неупереджено дослідив всі докази і обставини справи, надав їм належну юридичну оцінку і обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини і правильність юридичної кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 186 КК України.
Вина обвинуваченого ОСОБА_8 підтверджується його власними показами, які є логічними, послідовними, а також зібраними по справі доказами, які не оспорювались обвинуваченим та не досліджувались за згодою учасників судового провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Доводи апеляційної скарги про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування ч. 3 ст. 185 КК України є необґрунтованими.
Так, в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України визнав повністю та детально показав за яких обставин вчинив грабіж, а також спробу уникнути відповідальності за вчинене.
Про факт того, що мало місце саме грабіж з боку обвинуваченого ОСОБА_8 , свідчать свідчення потерпілого ОСОБА_10 проаналізувавши котрі, суд прийшов до правильного висновку що дії ОСОБА_8 були розпочаті, як крадіжка, а потім переросли у грабіж, оскільки були виявлені потерпілим ОСОБА_10 та незважаючи на це, продовжені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою заволодіння майном.
Твердження захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про те, що обвинувачений вчинив таємне викрадення майна, є безпідставними, оскільки спростовуються фактичними обставинами кримінального провадження, встановленими судом першої інстанції та розцінюються колегією суддів, як спосіб захисту та уникнення від кримінальної відповідальності.
Статтею 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як вбачається з вироку, суд обираючи ОСОБА_8 міру покарання, врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Судом, відповідно до ст. 66 КК України враховано пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та обставини, що обтяжують відповідальність, відповідно до ст. 67 КК України, рецидив злочинів.
Крім того, судом встановлено що ОСОБА_8 вчинив злочин під час іспитового строку та відповідно до вимог ст. 71 КК України йому частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2014 року.
Враховуючи те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, посередню характеристику ОСОБА_8 за місцем його проживання, те, що він раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, думку потерпілого ОСОБА_10 , який просив призначити ОСОБА_8 суворе покарання, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим та підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Васильківського міськрайонного суду від 24 лютого 2016 року, відносно ОСОБА_8 без зміни.
Головуючий:
Судді: