Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/6134/15-к
Провадження № 1-кп/490/198/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2016 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його законного представника ОСОБА_5

його захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

його захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, не є одруженим, неповнолітніх дітей має, навчається на 2 курсі Державного навчального закладу "Вище професійне училище № 7 міста Миколаєва" , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на момент винесення вироку є засудженим вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 1 жовтня 2015 року за вчинення злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15 - частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі статей 75, 104 цього ж Кодексу є звільненим від відбування покарання з випробуванням з встановленням випробувального терміну в 1 рік

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

та

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, не є одруженим, неповнолітніх дітей має, навчається на 3 курсі Вищого професійного училища № 1, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
26 квітня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік магазину-бару "Охота", що розташований у будинку АДРЕСА_3 , досягли змови щодо вчинення крадіжки з цього бару.

З метою реалізації досягнутої домовленості вони розподілили поміж собою ролі.

На виконання досягнутої домовленості ОСОБА_4 залишився біля бару з тим, щоб у разі виникнення небезпеки попередити по це ОСОБА_7 , а той, розбивши скло вхідної двері, проник до приміщення, де таємно заволодів належними ОСОБА_11 мобільним телефоном марки "Самсунг С7500" вартістю 760 грн. зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку "Лайф", що не становить для потерпілого матеріальної цінності, а також кухонними вагами "CLATRONIC" вартістю 186 грн. та грошовими коштами у сумі 150 грн.

Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_12 з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1.096 грн.

Під час судового розгляду справи обвинувачені свою вину у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин визнали повністю та підтвердили усі встановлені вище обставини, зазначивши, що у содіяному покаялись.

Окрім показів обвинувачених, їх вина у вчиненні злочину за встановлених судом обставин підтверджується:

-протоколом від 27 вересня 2015 року огляду місця події - змеленої ділянки, на якій розташований магазин-бар " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", з якого вбачається, що вхідні двері до цього бару були пошкоджені, у них було розбите скло;

-інформацією, що зафіксована за допомогою камер спостереження магазину-бару охота, що зафіксована на залученому до матеріалів кримінального провадження компакт-диску DVD-R, на якій зафіксовані усі обставини вчинення злочину обвинуваченими, що не суперечать встановленим судом;

-протоколом від 28 квітня 2015 року огляду місця події - будинку АДРЕСА_1 , у якому мешкає ОСОБА_4 , з якого вбачається, що за місцем проживання цього обвинуваченого були вилучені речі, викрадені з магазину-бару " ІНФОРМАЦІЯ_3 ";

-охоронною розпискою потерпілого, з якої вбачається, що знайдені в ОСОБА_4 речі дійсно належать потерпілому та були прийняті тим, як викрадені 26 квітня 2015 року;

-аналітичною довідкою підприємства "Форкис-Н", з якої вбачається, що вартість викраденого мобільного телефону становить 760 грн., а вартість викрадених кухонних ваг - 186 грн.

З залученої до матеріалів кримінального провадження копії вироку Корабельного районного суду міста Миколаєва від 1 жовтня 2015 року у справі № 488/2411/15-к вбачається, що 7 березня 2015 року та 25 березня 2015 року близько 03.00 години ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, а 25 березня 2015 року близько 04 год. 20 хвилин - замах на такий злочин.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин доведеною.
Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до приміщення

Дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до приміщення.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно кожного з обвинувачених, суд, керуючись приписами статей 65, 67 Кримінального Кодексу України, враховує ступень суспільної небезпеки вчинених правопорушень, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також вік, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості кожного з них. При цьому суд виходе з санкцій відповідних статей, положень Загальної частини цього Кодексу

За такого суд враховує:

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочину, вчиненого ОСОБА_4 , суд враховує те, що відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України він відноситься до категорії тяжких.

При цьому суд враховує, що раніше вчинені ним злочини були вчинені аналогічним способом. Ця обставина сукупно із кількістю та періодичністю вчинених цим обвинуваченим злочинів, свідчать про те, що подібна злочинна поведінка є типовою для обвинуваченого, та ця обставина певною мірою підвищує суспільну небезпеку вчиненого злочину.

Суд також враховує, що об`єкт злочинних посягань кожного разу обирається ним без попередньої підготовки, а також те, що сума викраденого ним майна не досягає й мінімального розміру заробітної плати.

Оцінка інших обставин, що впливають на призначення покарання неповнолітньому, призводить до такого.

ОСОБА_4 є дитиною, позбавленою батьківського піклування, протягом тривалого часу мав доглядати хвору мати - інваліда І групи, на цей час його мати померла та він мешкає разом з її подругою та молодшим братом.

За місцем проживання він негативної характеристики не має, на обліках у Миколаївській обласній психіатричній лікарні та Миколаївському обласному психіатричному диспансері він не перебуває.

Основним його зайняттям є навчання, до якого він, як свідчать матеріали, що надані Державним навчальним закладом "Вище професійне училище № 7 міста Миколаєва", відноситься безвідповідально та як особа, яка у навчанні не зацікавлена. При цьому керівництвом цього закладу відзначається, що він постійно обманює та вигадує різні історії, зауваження не вміє сприймати адекватно, до порад не прислуховується та взагалі є їх противником, має завищену самооцінку.

Суд враховує також, що в цьому випадку сам по собі факт затримання обвинуваченого 25 березня 2015 року під час вчинення аналогічного злочину та обставини притягнення його до кримінальної відповідальності не завадив йому вже через місяць, ще до закінчення розслідування у попередній справі, вчинити аналогічний злочин.

Як обставини, що пом`якшують його відповідальність, суд враховує:

-вчинення злочину в неповнолітньому віці;

-визнання ним своєї провини, сприяння, зокрема, суду, у встановленні істини у справі;

-вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин /внаслідок важкої хвороби матері, необхідності догляду за нею та того, що він був позбавлений батьківського піклування/

Обставини, що обтяжують його відповідальність, судом не встановлено.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд доходе до висновку про те, що внаслідок неповнолітнього віку та скрутних особистих обставин ОСОБА_4 набув стійких навиків антисоціальної поведінки.
Таке призводить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання без застосування відносно його покарання на цей час не є можливою.

Разом із цим, частина 3 статті 185 Кримінального Кодексу України передбачає один вид покарання - позбавлення волі.

В той же час, відповідно до вимог пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування законодавства у справах про злочини неповнолітніх" позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилося 18 років. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.
В цьому ж випадку сукупність чинників, які зумовили вчинення злочинів, які не залежать від волі обвинуваченого та є двома обставинами, що пом`якшують його відповідальність, разом з незначною вартістю викраденого ним майна у своїй сукупності свідчать про суттєве зниження суспільної небезпеки його особи та вчинених ним злочинів, що відповідно до статті 69 Кримінального Кодексу України дає підстави для застосування відносно нього більш м`якого покарання - ніж передбачено законом - арешту.
При визначені міри покарання у вигляді арешту, який слід застосувати відносно неповнолітнього в зв`язку із вчиненням ним злочину, що передбачений частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, суд виходе з вимог статті 101 цього Кодексу. За такого суд вважає, що за цей злочин обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді арешту на строк двадцять діб.
При цьому наведені вище обставини не дають підстав для звільнення цього неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням.

За таких обставин відповідно до частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України призначені цим вироком та вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 1 жовтня 2015 року покарання складанню або поглинанню не підлягають, та кожен вирок, а отже, і призначене ним покарання, виконуються самостійно.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 ..
Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочину, вчиненого ОСОБА_7 , суд враховує те, що відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України він відноситься до категорії тяжких.

Суд також враховує також, що об`єкт злочинних посягань був обраний ним без попередньої підготовки, а також те, що сума викраденого ним майна не досягає й мінімального розміру заробітної плати, що певною мірою знижує соціальну небезпеку вчиненого ним діяння.

Оцінка інших обставин, що впливають на призначення покарання неповнолітньому, призводить до такого.

ОСОБА_7 за місцем проживання негативної характеристики не має, на обліках у Миколаївській обласній психіатричній лікарні та Миколаївському обласному психіатричному диспансері він не перебуває, навчається.

Як обставини, що пом`якшують його відповідальність, суд враховує:

-вчинення злочину в неповнолітньому віці;

-визнання ним своєї провини, сприяння, зокрема, суду, у встановленні істини у справі, його щире каяття у вчиненні злочину;

-його першу судимість

Обставини, що обтяжують його відповідальність, судом не встановлено.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд доходе такого.

Частина 3 статті 185 Кримінального Кодексу України передбачає один вид покарання - позбавлення волі.

В той же час, відповідно до вимог пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування законодавства у справах про злочини неповнолітніх" позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилося 18 років. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.
В цьому ж випадку обставини справи не свідчать про те, що перевиховання та виправлення цього обвинуваченого є можливим лише за умови призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, а наведені вище обставини, що пом`якшують його відповідальність у своїй сукупності та разом з незначною вартістю викраденого ним майна у своїй сукупності свідчать про суттєве зниження суспільної небезпеки його особи та вчинених ним злочинів, що відповідно до статті 69 Кримінального Кодексу України дає підстави для застосування відносно нього більш м`якого покарання - ніж передбачено законом - арешту.
При визначені міри покарання у вигляді арешту, який слід застосувати відносно неповнолітнього в зв`язку із вчиненням ним злочину, що передбачений частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, суд виходе з вимог статті 101 цього Кодексу. За такого суд вважає, що за цей злочин обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді арешту на строк п`ятнадцять діб.
При цьому враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного та інші данні про його особу, суд вважає за можливе на підставі статей 75, 104 КК України звільнити його від відбування покарання у разі, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Речові докази у справі слід повернути потерпілому

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 Кримінального Кодексу України у вигляді арешту строком на 20 /двадцять/ діб.
Строк відбування покарання обраховувати з моменту його затримання.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України покарання, призначене за злочини, передбачені частиною 3 статті 185 за цим вироком та покарання, призначене за злочини, передбачені частиною 3 статті 185 та частиною 2 статті 15 - частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України за вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 1 жовтня 2015 року, виконувати самостійно.

ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 Кримінального Кодексу України у вигляді арешту строком на 15 /п`ятнадцять/ діб.
На підставі статей 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речові докази у справі - мобільний телефон марки "Самсунг С7500", кухонні ваги "CLATRONIC" та грошові кошти у сумі 100 грн. - повернути потерпілому ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_13 =

28.03.2016