Справа № 577/2146/16-к
Провадження № 1-кп/577/178/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2016 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим вироком Конотопського міськрайонного суду 25 грудня 2015 року за ст.ст.. 186 ч. 2 , 69, 104, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став і знову вчинив новий злочин за наступних обставин.
21 квітня 2016 року близько 20 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля магазину «Центральний» по вул. Леніна, 18 в смт. Дубов`язівка Конотопського району, де зустрів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . В процесі спілкування ОСОБА_6 почав вимагати у ОСОБА_8 придбати йому пляшку пива, але останній відмовив, пояснивши це відсутністю грошей. Тому ОСОБА_6 вирішив заволодіти грошовими коштами ОСОБА_8 з погрозою насильства над потерпілим. Реалізуючи свій злочинний умисел, погрожуючи потерпілому ОСОБА_8 застосуванням фізичної сили, побиттям, почав вимагати принести йому гроші для придбання алкогольних напоїв, на що ОСОБА_8 , не погоджуючись виконати неправомірну вимогу ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_10 почали рухатися до місця свого проживання по АДРЕСА_2 . Обвинувачений ОСОБА_6 взяв у ОСОБА_8 мобільний телефон марки Нокіа-1202, щоб той повернувся за ним з грошима, а потім ще й пішов слідом за потерпілим та, прибувши до господарства ОСОБА_8 , після нього зайшов до будинку, де, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання з погрозою насильства продовжив вимагати грошові кошти, наказавши шукати їх у будинку, а сам сів за стіл, надавши час для пошуку грошей. Через деякий час почав підказувати, де шукати гроші, чекаючи, поки ОСОБА_8 їх знайде. Сидячи за столом, взяв зі столу кухонний ніж і тримав його у руці, при цьому не погрожуючи його застосуванням , не вчиняв ним ніяких жестів, які б давали підстави зрозуміти, що він має намір його застосувати. Потерпілий ОСОБА_8 , думаючи, що ОСОБА_6 може дійсно застосувати відносно нього насильство, про яке він говорив раніше, передав ОСОБА_6 гроші в сумі 50 гривень, належні його вітчиму ОСОБА_9 , які той зберігав у шафі в кишені куртки. Після чого ОСОБА_6 вийшов з будинку, за ним пішов ОСОБА_8 з проханням повернути телефон. ОСОБА_6 на вулиці повернув ОСОБА_8 телефон і пішов звідти, грошима в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину в скоєному злочині визнав частково і показав, що 21 квітня 2016 року близько 20 год 30 хв прийшов відпочивати до магазину Центральний на вул. Леніна в смт. Дубов`язівка, де зустрів ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , разом вжили пиво, яке придбали, і він попросив у ОСОБА_8 , щоб той дав йому гроші на придбання пива, однак він відмовив, пославшись на їх відсутність, повідомивши, що гроші є вдома, але у вітчима. Тоді він наказав ОСОБА_8 піти додому, взяти гроші у вітчима і принести ,після чого ОСОБА_8 з ОСОБА_12 пішли, а він, для впевненості, щоб ОСОБА_8 повернувся з грошима, відібрав у нього мобільний телефон, наказавши в черговий раз принести гроші, оскільки в іншому випадку він пожалкує, що відмовив йому. Однак , не повіривши знову ОСОБА_8 , що той повернеться з грошима, пішов з ними. ОСОБА_8 та ОСОБА_12 зайшли в будинок, а він також зайшов за ними і ОСОБА_8 цьому не заперечував, двері не замикав і не супротивився тому, щоб він зайшов. У будинку ОСОБА_8 шукав гроші, а він чекав, сидячи за столом, їв деруни, а також підказував ОСОБА_8 , де потрібно шукати гроші, і говорив, що підстриже йому волосся, коли той не знайде для нього гроші, а потім знову сів за стіл, взяв ніж , бо їв деруни, потримав у руках, ним ОСОБА_8 не погрожував, але продовжував наказувати шукати гроші і коли той знайшов 50 гривень , він їх забрав, оскільки ОСОБА_8 ще вагався, чи віддавати і вони всі разом пішли з будинку. По дорозі ОСОБА_8 залишився стояти , а він повернув йому мобільний телефон і разом з ОСОБА_10 пішли в магазин, де він придбав пиво, а решту грошей віддав ОСОБА_10 , щоб той передав потерпілому. Жалкує, що так трапилося і що потерпілий сприйняв його дії негативно. Він не погрожував ножем, він вимагав у потерпілого гроші на випивку і наказував їх здобути. Здійснення запису на мобільний телефон про нібито наявність боргу перед ним у ОСОБА_8 та те, що погрожував підстригти потерпілого, вважає пустощами. Просив вибачення в потерпілих , сплатив за позовом і вони претензій не мають. Після цього він проаналізував ситуацію, що склалася і зробив висновки для себе. У вчиненому розкаюється просить суворо не карати.
Винуватість ОСОБА_6 доводиться наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що разом з ОСОБА_10 перебував біля магазину Центральний в смт. Дубов`язівка, коли прийшов ОСОБА_6 , вони випили пиво, потім разом пішли до іншого кіоску, де можна було розрахуватися карткою. Біля кіоску ОСОБА_6 почав примушувати його купити пиво, але в нього не було грошей, тоді він запитав, чи є гроші вдома, він відповів, що в нього немає, але він наказав взяти у батьків. Забрав у нього мобільний телефон та погрожував, що поб`є його, коли не принесе гроші. Він, боячись обвинуваченого і що той може застосувати відносно нього насильство, пішов разом з ОСОБА_10 додому . По дорозі їх наздогнав обвинувачений і йшов за ними. Коли дійшли до будинку, ОСОБА_6 зайшов за ним. Він його не запрошував, але і не говорив , щоб той не заходив, двері також не замикав . В будинку ОСОБА_13 наказував шукати гроші. Спочатку він робив вигляд, що шукає, а коли ОСОБА_6 почав указувати , де шукати гроші, взяв у вітчима в кишені одягу з шафи 50 гривень і тримав у руках. Коли побачив, що ОСОБА_6 сидить за столом і тримає кухонний ніж, який взяв зі столу, яким, хоча й не розмахував і нічого при цьому не говорив, однак подумав, що той може побити і підійшов до нього сказав, що гроші вітчима, які той відклав для придбання бензину, на що ОСОБА_6 наказав, щоб він під запис на телефон сказав, що винен йому гроші і забрав у нього 50 гривень і вийшов з будинку, а вони за ним пішли також. По дорозі ОСОБА_6 повернув його морбільний телефон, а пізніше ОСОБА_10 приніс йому п`ять гривень, які передав ОСОБА_6 .. На той час він боявся, що ОСОБА_6 може застосувати до нього силу, тому на його вимагання грошей він їх знайшов , віддав . Після чого зателефонував батькам, а коли вони приїхали, розповів детально і заявили в міліцію. На даний час він пробачив ОСОБА_6 , претензій до нього не має, просить суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що є вітчимом ОСОБА_8 . Того дня вони з дружиною їздили до батьків у інше село, ОСОБА_8 телефонував дружині , а , коли вони приїхали додому, розповів, що ОСОБА_6 вимагав у нього гроші, наказав взяти вдома, а потім прийшов додому, наказав шукати вдома , і він , боячись, що той поб`є його , взяв у нього в кишені 50 гривень і віддав ОСОБА_6 . Вони подали заяву в поліцію. На даний час він претензій до ОСОБА_6 не має . Просить суворо не карати.
Свідок ОСОБА_14 показала, що потерпілий ОСОБА_8 є її сином і про події 21 квітня 2016 року вона знає з його слів, бо в цей час вона з чоловіком перебувала в гостях у батьків у іншому селі. Син їй розповідав, що ОСОБА_15 просив у нього грошей на придбання спиртного, а коли той сказав про відсутність грошей, наказав піти додому і взяти у батьків, при цьому відібрав мобільний телефон, а потім і сам прийшов додому, також наказував сину шукати гроші. По приїзду вони звернулися в поліцію. Свого сина характеризує, як замкнутого в собі, який не спілкується з однолітками. Знаходить собі товаришів, менших за віком. Товаришує з малолітнім ОСОБА_16 , який значно молодший від нього. Тому син міг сприймати поведінку ОСОБА_6 з підвищеним відчуттям страху. На її думку, ОСОБА_6 не потрібно суворо наказувати.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що з потерпілим пішли в магазин і той купив собі пива. До них підійшов ОСОБА_6 , випив пиво і почав вимагати у потерпілого гроші, щоб ще купити пива, але грошей не було, то наказав іти по гроші додому і вони пішли . ОСОБА_6 також пішов за ними додому до ОСОБА_8 . Зайшов разом з ними, сів за стіл, почав їсти деруни і при цьому наказував ОСОБА_8 шукати гроші. Потім взяв у руки кухонний ніж, який знаходився на столі, і тримав. Він особисто не сприймав цей жест обвинуваченого, як погрозу і не боявся, що ніж може бути застосований ОСОБА_15 . ОСОБА_8 знайшов 50 гривень і ОСОБА_6 їх забрав. Пішов купив пива, а решту віддав йому, щоб передати ОСОБА_8 , перед цим ще в будинку змусив ОСОБА_8 під запис на телефоні сказати що винен гроші ОСОБА_6 .
З протоколів проведення слідчого експерименту з обвинуваченим від 26 квітня 2016 року та з потерпілим від 25 квітня 2016 року та оглянутого відеозапису вбачається, що вони показали: потерпілий показав, де і як саме ОСОБА_6 забрав у нього телефон та вимагав гроші та, що, сидячи за столом, взяв кухонний ніж і тримав його в руці, а обвинувачений - як саме він наказував потерпілому надати йому гроші , що прийшов до будинку потерпілого разом з ним і свідком ОСОБА_10 і що йому потерпілий не забороняв заходити до будинку, двері не замикав і ніяких перепон не чинив. (а.п. 62-65, 27-30 т. 2).
З протоколів огляду місця події від 22 квітня 2016 року вбачається, що місцем вчинення злочину є будинок за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкають потерпілі, і звідти вилучений речовий доказ кухонний ніж, , що оглядався мобільний телефон (а.п. 9-13, 15-17, 46-47т.2) .
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло.
Однак, з такою кваліфікацією суд не погоджується, оскільки судом не встановлено, ні здійснення нападу, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи з боку обвинуваченого на потерпілого, ні незаконного проникнення до житла потерпілого.
Відповідно до положень Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» при розмежуванні вимагання від розбою слід виходити з того, що при розбої насильство або погроза його застосування спрямовані на заволодіння майном у момент їх застосування При цьому погроза являє собою такі дії чи висловлювання, які виражають намір застосувати насильство негайно Дії, що полягають у насильстві чи погрозах його застосування спрямовані на передачу майна, поєднану з погрозою застосування насильства у майбутньому слід кваліфікувати як вимагання .
Так, в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений і потерпілий певний час перебували разом у громадському місці, також разом розпивали спиртні напої у відведеному місці, обвинувачений почав вимагати передати гроші ще біля кіоску з погрозою застосувати насильство, якщо гроші не будуть йому принесені потерпілим, надавши потерпілому час для знайдення грошей, потім продовжив вимагати гроші вдома у потерпілого, при цьому також надавши час для пошуку грошей. В той же час не встановлено, що обвинувачений демонстрував ніж або їм розмахував, чи приставляв будь- до- кого, щоб могло давати реальні підстави вважати тримання в руках обвинуваченого, цього предмету небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. А так, свідок ОСОБА_10 показав, що обвинувачений їв деруни, ножем не розмахував, не демонстрував його, і він і не сприймав це як погрозу. Потерпілий показав, що обвинувачений ножа тільки тримав у руці і при цьому нічого не висловлював. Не знайшло свого підтвердження незаконне проникнення до житла потерпілого, оскільки ні потерпілий ні свідок ОСОБА_10 не вказали, що потерпілий вживав заходи, щоб обвинувачений не міг зайти в примішення будинку(шляхом їх зачинення, замикання або будь-яким чином чинив би опір і виявляв незгоду,щоб обвинувачений зайшов у будинок, а, навпаки, не заперечував входженню обвинуваченого в будинок.
З огляду на встановлене в судовому засіданні в діях обвинуваченого наявний склад кримінального правопорушення - вимагання, тобто вимога передачі чужого майна, в даному випадку грошей, з погрозою насильства над потерпілим, оскільки встановлено наявність погрози застосування насильства біля магазину, про що показали потерпілий, обвинувачений і свідок ОСОБА_10 та вимоги грошових коштів. Погрози обвинуваченого сприймалися потерпілим як реальні і такі, що могли бути здійснені обвинуваченим, коли потерпілий не надасть гроші. І, в даному випадку, для здійснення своїх намірів щодо заволодіння грішми, обвинувачем було надано певний час потерпілому.
Таким чином, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вимагання грошей у потерпілого доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 189 КК України - вимога передачі чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим, вчинена повторно.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, перебуває на наркологічному обліку з діагнозом «побутове пияцтво», на психіатричному обліку не перебуває, характеризується посередньо, злочин вчинив в період іспитового строку .
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд не знаходить . Рецидив злочину, який вмінюється органом обвинувачення, не може бути застосовано, оскільки дії обвинуваченого перекваліфіковано.
Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, його молодий вік , який знаходився на рубежі переходу до повноліття під час вчинення злочину, добровільне відшкодування шкоди.
Приймаючи до уваги обставини справи і наставші наслідки, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 неможливе без ізоляції від суспільства, в той же час, враховуючи обставини, які знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину - встановлені пом`якшуючі обставини та відомості про особу обвинуваченого, що він щиро розкаявся у вчиненному, активно сприяв розкриттю злочину, сплатив за цивільним позовом та просить пробачення у потерпілих, вважає можливим при призначенні покарання ОСОБА_6 обрати його в розмірі, наближеному до мінімального, передбаченому в санкції ст. 189 ч. 2 КК України.
Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченому, враховуючи позицію прокурора з цього приводу, тяжкість вчиненого злочину, покарання, яке передбачене за вчинений злочин, відомості про особу обвинуваченого, який вчинив злочин в період іспитового строку, суд дійшов висновку про необхідність залишення ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але на строк, що не перевищує двох місяців.
Питання про речові докази підлягає вирішенню згідно зі ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 183, 370, 374 КПК України,
Ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.189 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі .
Згідно ст. 71 КК України ОСОБА_6 за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань , до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду від 25 грудня 2015 року у виді шести місяців позбавлення волі і призначити остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі .
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою, але на строк, не більше, ніж до 27 серпня 2016 року до 24 години. Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 23 квітня 2016 року, зарахувавши період з 23 квітня 2016 року до цього часу, 30 червня 2016 року до строку покарання відповідно до ст.72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Прийняти відмову від позову ОСОБА_8 на суму 50 гривень матеріальної шкоди та одну тисячу гривень моральної шкоди і провадження за цим позовом закрити..
Речові докази: кухонний ніж, який зберігається в камері зберігання речових доказів Конотопського відділення поліції ГУ НП в Сумській області- повернути потерпілому мобільний телефон Нокіа Х-2, імей НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 , який зберігається в камері зберігання речових доказів Конотопського відділення поліції ГУ НП в Сумській області повернути ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1