11-кп/775/425/2016(м)
263/7223/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

суддів: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000292 від 08 квітня 2016 року за апеляційною скаргою заступника начальника відділу управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 серпня 2016 року, якою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого менеджером в громадській організації Українська спілка «Правової допомоги «Феміда», такого, що раніше судимості не мав, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.256 КК України у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу громадської організації Українська спілка «Правової допомоги «Феміда» за умови, що він протягом року з моменту набрання ухвалою законної сили виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадський порядок.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.256 КК України, закрито,

в с т а н о в и л а:

згідно ухвали суду, 07 квітня 2014 на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» (далі за текстом - «ДНР»), створено злочинну організацію, яка мала організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну. Учасники злочинної організації були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. В зазначеній організації було визначено механізм вступу до неї, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ДНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказана злочинна організація дислокувалась в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мала загальну координацію керівництва.

З початку квітня 2014 року, більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена, приблизно о 17.00 год., ОСОБА_6 , знаходячись біля захопленої, злочинною організацією «ДНР» адміністративної будівлі Маріупольської міської ради, розташованої за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, Центральний (Жовтневий) район, пр. Миру (пр. Леніна), 70, діючи добровільно з прямим умислом, маючи намір на заздалегідь не обіцяне сприяння учасникам злочинної організації «ДНР» та заздалегідь не обіцяне здійснення інших дій по створенню умов, які сприяють їх злочинній діяльності, погодився на пропозицію представника злочинної організації «ДНР» у сприянні даній організації. При цьому, ОСОБА_6 був достовірно обізнаним, що «ДНР» являється існуючою злочинною організацією та усвідомлював, що надання допомоги, підтримки її учасникам, створення відповідних сприятливих умов для подальшого здійснення їх злочинної діяльності являється сприянням учасникам злочинної організації. Передбачав, що його діяння призводять до продовження діяльності злочинної організації, яка заподіює шкоду громадській безпеці, тим самим усвідомлював неминучість тяжких наслідків і бажав їх настання.

В період часу з початку квітня 2014 року до кінця травня 2014 року, більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_8 сприяв учасникам злочинної організації «ДНР» шляхом здійснення пропускного режиму до раніше захопленої представниками «ДНР» адміністративної будівлі Маріупольської міської ради, розташованої по пр. Миру (пр. Леніна), 70, Центрального (Жовтневого) району м. Маріуполя Донецької області у якості охоронця з метою недопущення проходження до неї представників державної влади, правоохоронних органів та патріотично налаштованих громадян. Перебуваючи на чергуванні, ОСОБА_6 був озброєний палицею. Також ОСОБА_8 , озброєний палицею, здійснював спільне з озброєними, у тому числі вогнепальною зброєю, представниками «ДНР» патрулювання в м. Маріуполі Донецької області в Центральному (Жовтневому) районі по пр. Миру (пр. Леніна) за маршрутом від будівлі «Драматичного театру» до зупинки громадського транспорту «1000 дрібниць», метою якого було виявлення проукраїнсько-налаштованих громадян та попередження спроб звільнення раніше захоплених адміністративних будівель. Крім того, 17 квітня 2014 року, більш точний час в ході розслідування не встановлено, ОСОБА_6 сприяв представникам «ДНР» у незаконному захопленні військової частини № НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, будучи озброєним палицею, в групі з невстановленими під час слідства особами, перешкоджав проїзду цивільного транспорту у бік військової частини № НОМЕР_1 , кидав запальні суміші - так звані «коктейлі молотова» на територію цієї військової частини, а після проходження групи представників «ДНР» за огорожу, допомагав останнім у захопленні транспортних засобів, зброї та амуніції.

Таким чином, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, починаючи з початку квітня 2014 року до кінця травня 2014 року, виконував обов`язки охоронця постів захопленої злочинною організацією будівлі Маріупольської міської ради, патрульного пішої мобільної озброєної групи, тим самим забезпечуючи злочинній організації стійкість, професійність, керованість і тривалість.

Не погодившись із судовим рішенням, прокурором надана апеляційна скарга, в якій він, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати оскаржувану ухвалу; відмовити у задоволенні клопотання про передачу ОСОБА_6 на поруки трудовому колективу ГО Українська спілка «Правової допомоги «Феміда»; призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказав, що суд не навів достатніх мотивів того, у чому саме полягає активне сприяння ОСОБА_6 розкриттю, який жодним чином не допомагав слідству у встановленні обставин кримінального провадження, у встановленні осіб, які брали участь у вчиненні аналогічного злочину, або були причетні до нього. Зазначає, що у даному випадку, визнання своєї провини не можна вважати повноцінним дійовим каяття, що, на його думку, виключає можливість застосування ст.47 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати, відмовити у задоволенні клопотання про передачу ОСОБА_6 на поруки трудовому колективу ГО Українська спілка «Правової допомоги «Феміда», призначити новий розгляд в суді першої інстанції; обвинуваченого та його захисника, які заперечували відносно задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити її без задоволення, а ухвалу суду, як законну і обґрунтовану, залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 47 КК України передбачає звільнення особи, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості та щиро покаялася, від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру, не порушуватиме громадського порядку.

Таким чином, можливість передачі особи на поруки за ст.47 КК України залежить від наявності передумови, тобто вчинення особою вперше злочину невеликої або середньої тяжкості, підстав - каяття і процесуальних умов - належним чином оформленого клопотання колективу підприємства, установи чи організації про передачу цієї особи на поруки.

При цьому, належно оформленим клопотанням колективу є прийняте на його загальних зборах письмове звернення до суду з мотивованим проханням звільнити члена колективу від кримінальної відповідальності за вчинений злочин та визначенням взаємних зобов`язань колективу і цієї особи протягом строку порук, коли колектив зобов`язується здійснювати щодо цієї особи заходи виховного характеру, а особа, в свою чергу, зобов`язується виправдати довіру колективу законослухняною поведінкою та сумлінною працею, не ухилятися від заходів виховного характеру колективу, дотримуватись правил громадського порядку.

Підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

На підставі вказаного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, врахувавши всі обставини справи, прийняв правильне рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Так, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, визнав вину, щиро розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, в спеціалізованих медичних установах на обліку не перебуває.

Зазначені обставини та дані, що характеризують особу обвинуваченого, свідчать про відсутність обставин, які б виключали можливість звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Таким чином, суд першої інстанції за наявності передумови вчинення ОСОБА_6 вперше злочину середньої тяжкості, підстав каяття і процесуальних умов, належним чином оформленого і підтриманого в судовому засіданні обвинуваченим клопотання колективу громадської організації «Українська спілка правової допомоги «Феміда» про передачу його на поруки, прийняв обґрунтоване рішення про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі прокурор не навів жодної обставини, що свідчила б про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, практиці Європейського суду з прав людини, постановлене з дотриманням вимог процесуального закону, підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника начальника відділу управління нагляду прокуратури Донецької області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 серпня 2016 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.256 КК України у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу громадської організації Українська спілка «Правової допомоги «Феміда», залишити без зміни.

На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом 3-х місяців.

Судді:

______________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3