Ухвала

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 28 вересня 2016 року касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду

м. Києва від 16 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва

від 08 червня 2016 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаного судового рішення у касаційному порядку. Водночас засуджена заявила клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, строк подання касаційної скарги на оскаржувані судові рішення сплив 09 вересня 2016 року.

У клопотанні ОСОБА_4 зазначає про те, що вона пропустила вказаний строк у зв`язку з тим, що не отримала копію ухвали апеляційного суду

та на даний час перебуває в Київському слідчому ізоляторі.

З огляду на те, що засуджена у клопотанні навела об`єктивні причини, через які вона пропустила строк на касаційне оскарження, колегія суддів вважає за необхідне визнати їх поважними, задовольнити клопотання ОСОБА_4 та поновити їй вказаний строк.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4-6 ч. 2 та ч. 5 цієї статті.

Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу; перелік матеріалів, які додаються; також до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Відповідно до приписів ст. 433 КПК цей суд перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин

і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, заперечуючи законність судових рішень, скаржник має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм матеріального або процесуального права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для зміни чи скасування оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Проте всупереч вимогам ст. 427 КПК у поданій скарзі засуджена

не наводить в аспекті статей 412-414 цього Кодексу обґрунтування незаконності судових рішень та необхідності їх скасування на підставах, передбачених ч. 1

ст. 438 цього Кодексу.
Крім того, ОСОБА_4 не сформульовано вимоги до суду касаційної інстанції, відповідно до ст. 436 КПК, якою визначено ті рішення, які вправі прийняти касаційний суд за наслідками розгляду скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Водночас до скарги не додано завірених належним чином копій оскаржуваних рішень (копії судових рішень має бути належним чином оформлено та засвідчено відбитком гербової печатки суду, а якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, її має бути прошнуровано

і на зворотному боці останнього аркуша скріплено підписом судді, працівника апарату суду, засвідчено відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства

у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах

міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим

та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України

від 17 грудня 2013 року № 173).

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку

на касаційне оскарження задовольнити.

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 16 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 08 червня 2016 року залишити без руху

та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3