печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури м. Києва ОСОБА_6 від 16.08.2015р. про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 09.01.2014, у зв`язку з відсутністю в діях працівників Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві та ГУ МВС України в Києві складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на постанову старшого слідчого СВ прокуратури м. Києва ОСОБА_6 від 16.08.2015 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 09.01.2014, у зв`язку з відсутністю в діях працівників Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві та ГУ МВС України в Києві складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, які об`єднанні слідчим суддею в одне провадження.

В обґрунтування доводів та вимог скарги посилаються на неповноту та однобічність досудового розслідування, при цьому надають власну правову оцінку діям слідчого, стверджуючи про недотримання ним порядку збирання та оцінки доказів в кримінальному провадженні на виконання завдань кримінального судочинства.

У судових засіданнях заявники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на задоволенні заявлених вимог про скасування постави про закриття кримінального провадження наполягали. Судові засідання неодноразово відкладалися з метою забезпечення проведення судових засідань за участю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у режимі відеоконференції, оскільки останні відбувають покарання в різних закладах пенітенціарної системи. Враховуючи той факт, що на 22.03.2016р. Київське СІЗО № 13, де знаходиться ОСОБА_3 , Городищеннська ВК №96, де відбуває покарання ОСОБА_5 , та Бориспільська ВК №119, де відбуває покарання ОСОБА_4 , не забезпечили проведення судового засідання за їх участю у режимі відео конференції, судовий розгляд кримінального провадження проведений за їх відсутністю.

В судове засідання слідчий СВ прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , чия постанова про закриття кримінального провадження оскаржується, а також процесуальний прокурор,не з,явилися, суду представили матеріали кримінального провадження № 0000025 від 09.01.2014, що з огляду на вимоги ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарг за їх відсутністю.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000025 від 09.01.2014р. слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що СВ прокуратури м. Києва здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000025 від 09.01.2014 за фактом можливих неправомірних дій працівників міліції під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000496 від 03.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури м. Києва ОСОБА_6 від 16.08.2015 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 09.01.2014, закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівників Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві та ГУ МВС України в Києві складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

З матеріалів справи слідує, що під час досудового розслідування було допитано потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , оглянуто та частково долучено до справи матеріали кримінального провадження № 0000496 від 03.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яким в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку.

За таких обставин посилання заявників на неповноту досудового розслідування, фактично як на єдину підставу для скасування оскаржуваного рішення, неспроможне. До того ж доводи скарг про неповноту та однобічності досудового розслідування зводяться до загальних формулювань і не містять переліку процесуальних дій, які б належало здійснити в ході досудового розслідування. Вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає відсутніми у справі обставини, які належали до перевірки шляхом вчинення інших перевірочних дій, ніж ті що проведені у справі.

Водночас, перевіряючи надані матеріали на предмет відповідності рішення про закриття кримінального провадження вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя відзначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюються, не є злочином.

Стаття 365 КК України, за якою порушено провадження, встановлює кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам громадян, або державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб. Відповідно примітки до ст. 364 КК України, істотною вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Аналізуючи фактичні дані досудового розслідування, слідчий суддя вважає достатнім акцентувати увагу на тому, що відповідно до протоколів первинних слідчих та процесуальних дій в кримінальній справі № 06-13706, проведених за участю ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , останні жодних зауважень та скарг на дії працівників міліції на первісному етапі досудового розслідування не висловлювали, що слідує з протоколів відповідних процесуальних дій та узгоджується з показаннями працівників міліції, які проводили дізнання.

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2015, з висновками якого в частині доведеності вини, правильності кваліфікації дій обвинувачених, допустимості та належності зібраних у справі доказів погодився суд апеляційної інстанції, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України, а їх доводи про застосування недозволених методів досудового розслідуванні визнанні безпідставними.

Згідно зі ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Право на справедливий судовий розгляд, передбачене статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду і встановлені ним факти та обставини носять обов`язковий характер (рішення «Салов проти України» від 06.09.2005р). Окрім того, щодо преюдиціальності судових рішень, які набрали законної сили, Верховний Суд України, як найвищий судовий орган у системі судів загальної юрисдикції, неодноразово висловлювався про обов`язковість прийняття судом, що розглядає справу, тих доказів та фактичних даних, які раніше були встановлені судовим рішенням у будь-якій іншій справі, що набрали законної сили.

Оцінивши вищезазначені обставини в їх сукупності, а також за відсутності підстав для висновку, що внаслідок описаних заявниками обставин їм могло бути спричинено істотну шкоду, слідчий суддя вважає обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і положенням закону про кримінальну відповідальність висновок слідчого про закриття кримінального провадження № 0000025 від 09.01.2014 у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Не вбачаючи підстав для задоволення скарг, керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури м. Києва ОСОБА_6 від 16.08.2015 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 09.01.2014, у зв`язку з відсутністю в діях працівників Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві та ГУ МВС України в Києві складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1