АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1195/16 Справа № 202/6027/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Апеляційного суду Дніпропетровської області

у складі головуючого- судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі- ОСОБА_5
за участю підозрюваного- ОСОБА_6

захисника- адвоката ОСОБА_7

прокурора- ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 26 вересня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Дніпропетровську, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 26 вересня 2016 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії ухвали до 15 години 28 жовтня 2016 року;визначено відносно підозрюваного ОСОБА_6 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 58 000 (п`ятдесяти восьми тисяч) гривень, з покладанням обов`язків на строк до двох місяців: не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадженню.
Свої висновки слідчий суддя, обґрунтовує як встановленими органом досудового розслідування обставинами, які вказують на підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, так і наявністю ризиків передбачених п.1, п.2, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Крім того слідчим суддею враховано, що ОСОБА_6 раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків в місці свого проживання, не працює, врахувавши ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється останній, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, визначивши останньому розмір застави.
Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, захисником - адвокатом ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року відносно ОСОБА_6 та постановити нову ухвалу, якою змінити останньому запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі, а саме на домашній арешт (цілодобово).
В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ухвалу суду не відповідає фактичним обставинам справи. В ході розгляду клопотання судом допущені численні порушення вимог чинного законодавства. Так, апелянт вказує, що ризики, сторони обвинувачення є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_6 не має високого соціального статусу або службового становища, впливових зв`язків, аби вливати на свідків по справі; у провадженні виконанні майже всі слідчі дії; останній не має можливості переховуватися від органів слідства та суду, оскільки має постійне місце проживання а також малолітню дитину. Акцентує, що підозрюваному вручено копію клопотання про обрання запобіжного заходу о 10 годині 50 хвилин 26 вересня 2016 року, у той час, коли йому вже було обрано захід по цьому ж кримінальному провадженню.
Крім вказаного адвокат стверджує, що строк досудового розслідування був продовжений в порушення норм ст.219 КПК України, ст.295 КПК України, як і те, що клопотання щодо особи підозрюваного було вручено останньому та надійшло до суду, під час дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по цьому кримінальному провадженню.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, обґрунтовуючи її доводами, викладеними в ній, думку прокурора, який просив залишити ухвалу суду без змін, а апеляцію сторони захисту без задоволення, вивчивши надані судом першої інстанції та органом досудового розслідування матеріали провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга сторони захисту не підлягаю задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих матеріалів судового і кримінального провадження, досліджених в суді першої інстанції та перевірених в суді апеляційної інстанції, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно 16 липня 2016 року приблизно о 18 годині 31 хвилин у м.Дніпро по вул.Березинська, 35 щодо ОСОБА_10 , були внесені відповідно до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2016 року /а.с.п.4/.
29 липня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України /а.к.п.23./, з подальшою її зміною від 30 вересня 2016 року /а.к.п.100-102/ про те, що останній підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, яке кваліфікується за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 26 вересня 2016 року, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який відноситься до категорії тяжких, міра покарання за яке передбачена на строк від 4 до 6 років позбавлення волі, про що ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру, якаґрунтується на доданих до клопотання матеріалах кримінального провадження, а саме заявою ОСОБА_10 від 16 липня 2016 року про вчинення кримінального правопорушення; протоколами огляду місця події від 16 липня 2016 року; протоколом огляду ОСОБА_6 від 17 липня 2016 року; протоколом впізнання речей з потерпілим від 17 липня 2016 року; повідомленням про підозру останньому від 29 липня 2016 рокута даних про особу підозрюваного.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п.55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Про існування вказаних в клопотанні та ухвалі слідчого судді ризиків, а саме того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, свідчить те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного злочину, який відноситься до категорії тяжкого, вчиненому повторно.

Виходячи з наведеного вище, суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно визначено, як момент фактичного затримання підозрюваного та виправданий процесуальним законом строк дії запобіжного заходу, який буде достатнім у даному випадку, оскільки попередньою ухвалою Індустріального суду міста Дніпропетровська від 30 липня 2016 року слідчим суддею, підозрюваному ОСОБА_6 було визначено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 15 години 26 вересня 2016 року.
Так, 26 вересня 2016 року слідчим СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 було подано клопотання від 26 вересня 2016 року погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_11 саме про застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з дотриманням передбачених вимог КПК України.

В суді першої інстанції, дане клопотання було зареєстровано у канцелярії та згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді о 14 годині 58 хвилин 59 секунд 26 вересня 2016 року дане було розподілену на суддю ОСОБА_12 /а.с.п.15/, яка згідно журналу судового засідання о 15 годині 33 хвилин 26 вересня 2016 року розпочала слухання клопотання, тобто після спливу попереднього виду запобіжного заходу, з`ясувавши при цьому вручення підозрюваному ОСОБА_6 клопотання слідчого, яке було отримано за три години до початку слухання /а.с.п.24/, а тому доводи сторони захисту, щодо порушень розгляду клопотання слідчим суддею спростовується вищенаведеним.
Вірно слідчим суддею було зазначено в рішенні суду, щодо положень ч.2 ст.219 КПК України, п.1) ч.2 ст.294 КПК України, оскільки дане відноситься до повноважень керівника місцевої прокуратури і порушень щодо вказаних статей колегія суддів також не вбачає.
Доводи захисника ОСОБА_7 , щодо дати повідомлення підозри ОСОБА_6 саме 29 липня 2016 року, а не 17 липня 2016 року, як на те вказував слідчий суддя у своїй ухвалі, хоча й заслуговують на увагу /а.к.п.23-25/, однак в даному випадку не можуть бути підставами для обрання більш м`якого запобіжного заходу, так як не ставить під сумнів висновки суду, щодо наявності обґрунтованої в ухвалі мети та підстав для обрання саме зазначеного слідчим суддею запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, тому колегія суддів вважає такими, що не можуть бути підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.176 КПК України-ст.178 КПК України, ст.183 КПК України, ст.184 КПК України, ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, ст.196 КПК України-ст.198 КПК України, ст.309 КПК України, ч.2 ст.376 КПК України, ст.405 КПК України, п.1) ч.3 ст.407 КПК України, ст.418 КПК України, ст.422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року, якою частково задоволено погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_11 клопотання слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 26 вересня 2016 року та обраний щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15 годин 28 жовтня 2016 року- залишити без змін.
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3