справа № 208/4174/16-к
№ провадження 1-кп/208/415/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2016 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши кримінальні провадження за № 0002001 від 20 липня 2016 року та за № 0000139 від 05.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , 2000 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.164, ч.1 ст.190 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ :
В період в з 12.03.2015 по 27.10.2015 ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, при постановці на облік до Дніпродзержинського міського центру зайнятості, розташованому за адресою: м. Кам`янське (м. Дніпродзержинськ), Заводський район, вул. Медична, 6, з метою заволодіння грошовими коштами Фонду соціального страхування на випадок безробіття не повідомив про те, що є працівником ПНВП "Інвест-Гарант", тобто є зайнятою особою, в результаті чого заволодів грошовими коштами у вигляді допомоги на випадок безробіття за вказаний період часу на загальну суму 7 012, 48 грн.

Так, згідно наказу Дніпродзержинського міського центру зайнятості № НТ150318 від 18.03.2015 ОСОБА_5 було надано статус безробітного.

Згідно наказу Дніпродзержинського міського центру зайнятості № НТ150319 від 19.03.2015 року ОСОБА_5 призначено допомогу по безробіттю, відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст.22, п. 1 ст.23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. 2.1 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 307 від 20.11.2000 та розпочато виплату допомоги по безробіттю з 19.03.2015.

Особисті дані, які було надано ОСОБА_5 до Дніпродзержинського міського центру зайнятості були внесені фахівцями зазначеної установи до персональної справи безробітного № 00007 від 12.03.2015.

Під час реєстрації у Дніпродзержинському міському центрі зайнятості ОСОБА_5 був ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного, крім цього згідно додатку № 1 до персональної картки ОСОБА_5 , спеціалістами Дніпродзержинського міського центру зайнятості під час відвідування останнім територіального органу 12.03.2015 було надано роз`яснення з питань чинного законодавства та текстуально роз`яснені положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Закону України «Про зайнятість населення» та Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності.

При заповненні бланку заяви про надання статусу безробітного від 12.03.2015, відповідно до вимог Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», на підставі якої ОСОБА_5 поставлено на облік до Дніпродзержинського міського центру зайнятості, надано статус безробітного та нарахована допомога по безробіттю, ОСОБА_5 навмисно, приховуючи відомості щодо своєї зайнятості, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, з метою отримання виплат допомоги по безробіттю, власноручним підписом затвердив факт того, що він через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.

Також в цій заяві ОСОБА_5 власноруч було зазначено, що у випадку свого працевлаштування він зобов`язаний повідомити спеціалістів Дніпродзержинського міського центру зайнятості.

Впродовж періоду перебування на обліку в Дніпродзержинському міському центрі зайнятості (з 12.03.2015 по 27.10.2015), на підставі заяви, складеної та підписаної ОСОБА_5 на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий останнім в АБ «Укргазбанк», Дніпродзержинським міським центром зайнятості були перераховані грошові кошти на загальну суму 7 012, 48 грн., які в подальшому отримані ОСОБА_5 та використані на власні потреби.

В подальшому, у відповідності до п. 18 ч.2 ст.22 Закону України «Про зайнятість населення», Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової служби України № 60/62 від 13.02.2009 та Порядку обчислення середньої заробітної платні (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим держаним соціальним страхування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26.09.2001, з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, провідним фахівцем з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Дніпродзержинського міського центру зайнятості ОСОБА_7 , на підставі службової записки начальника відділу організації працевлаштування населення на підставі звірки з ДФС м. Дніпродзержинська, було здійснено розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення стосовно трудових відносин ОСОБА_5 з ПНВП "Інвест-Гарант".

Розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 перебуваючи на обліку в Дніпродзержинському міському центрі зайнятості як безробітний з отриманням матеріальної допомоги по безробіттю, в період часу з 02.02.2015 по 31.08.2015 надавав послуги ПНВП "Інвест-Гарант" згідно договору підряду № 02/02/-15/9 від 02.02.2015 та 31.08.2015 отримав винагороду у розмірі 609, 67 грн.

За результатами розслідування складено акт № 17 від 29.03.2016 розслідування страхових випадків та обгрунтування виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Пунктом 7 ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Відповідно до п. 1 ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету заволодіння чужим майном шляхом обману, в порушення вимог Законів України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», 12.03.2015, надав до Дніпродзержинського міського центру зайнятості інформацію та офіційні документи, до яких вніс завідомо неправдиві відомості щодо своєї зайнятості та приховав факт надання послуг ПНВП «Інвест-Гарант» згідно договору підряду про виконання робіт та отримання доходу у вигляді грошової винагороди, не маючи права на отримання статусу безробітного та подальшу виплату допомоги по безробіттю, шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами Фонду соціального страхування на випадок безробіття на загальну суму 7 012, 48 грн.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_5 розпорядився ними на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_5 , згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 січня 2011 року зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.11.2010.

Однак, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про свій обов`язок утримання дитини шляхом виплати аліментів, будучи попередженим державним виконавцем Заводського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ про кримінальну відповідальність 25.05.2015 за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання дитини, допустивши таким чином заборгованість зі сплати аліментів

Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_5 повинен сплачувати аліменти в наступному розмірі: за листопад 2015

року - 992 грн., за грудень 2015 року - 992 грн., за січень 2016 року - 1035 грн., за лютий 2016 року - 1035 грн., за березень 2016 року - 1035 грн., за квітень

року - 1035 грн., за травень 2016 року - 1035 грн., за червень 2016 року -1035 грн., за липень 2016 року - 1115 грн., за серпень 2016 року - 1115 грн., за вересень 2016 року (з 01.09.2016 по 19.09.2016) - 706 грн.

Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менший ніж 30% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку.

Згідно абзацу четвертого п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України.

При цьому зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи працездатною особою, знаючи про обов`язок зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.11.2010, відповідно до рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 21 січня 2011 року, маючи умисел на злісне ухилення від сплати аліментів, злісно ухилився від сплати аліментів за період часу з 01.11.2015 по 19.09.2016 та допустив заборгованість зі сплати аліментів за 10 місяців та 19 днів, або у твердій грошовій сумі 11 130 гривень 00 коп.

Допитаний по суті пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_5 , винним себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.164 КК України, та ч.1 ст.190 КК України визнав повністю і суду пояснив, що про рішення суду щодо стягнення аліментів на утримання дочки був обізнаний, аліментів не платив, зобов`язується сплачувати аліменти на утримання дитини. На ПНВП «Інвест-Грант» працював ще до звернення до центру зайнятості, розписувався у відомості на отримання заробітної плати. Документи в центрі зайнятості заповнював сам, прочитав не уважно, отримав суму допомоги. Позовні вимоги центру зайнятості визнає, зобов`язується відшкодувати суму боргу. Просить не позбавляти його волі, оскільки щоб погасити увесь борг йому потрібно працювати.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка не проводилася.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_5 у вчинені злочинів, а саме: у злісному ухиленні від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), встановлена та доведена повністю, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід правильно кваліфікувати:

за ч.1 ст.164 КК України а саме у злісному ухиленні від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів);

за ч.1 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за скоєнї ним злочини, суд виходить із вимог ст.. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно ст.66 КК України є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин що обтяжують відповідно ст.67 КК України покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.

При призначені покарання ОСОБА_5 , суд також враховує, що обвинуваченим скоєно злочини, які відповідно до ч.2 ст.12 КК України, відносяться до злочинів невеликої тяжкості.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з обмеженням волі.

В той же час суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливо без відбуття покарання, призначеного йому вироком суду, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і встановленням ОСОБА_5 іспитового строку, при цьому суд враховував, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, щиро розкаявся, в силу ст.. 89 КК України не судимий, задовільно характеризується, приймає заходи до працевлаштування, зобов`язується погасити заборгованість по аліментам і відшкодувати спричинену шкоду.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових злочинів.

По справі Дніпродзержинським міським центром зайнятості подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 незаконно отриманої суми допомоги по безробіттю на загальну суму 7012,48 грн. ОСОБА_5 позовні вимоги визнані в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

На підставі ст.1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги Дніпродзержинського міського центру зайнятості в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки ОСОБА_5 своїми умисними діями отриманням безпідставно та незаконно сум державної допомоги по безробіттю, спричинив майнову шкоду, вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого в повному обсязі, оскільки заявлена в межах суми призначеної та виплаченої суми, отриманої безпідставно та незаконно, тобто в сумі 7012,48 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,371,373,374,376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст.164 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання:

за ч.1 ст.190 КК України у виді двох років обмеження волі;

за ч.1 ст.164 КК України у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності злочинів, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді двох років обмеження волі.

У відповідності з ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного йому вироком суду, з випробуванням, встановивши ОСОБА_5 іспитовий строк один рік.

Відповідно до п.п.2.3, ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період випробувального терміну повідомляти в кримінальну виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вороком суду законної сили без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Дніпродзержинського міського центру зайнятості майнову шкоду у сумі 7012,48 грн.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1