Справа № 583/640/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2016 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000063 від 29 грудня 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, що має середню освіту, нежонатого, не судимого, призваного на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 06.09.2014 року, робітника підсобного 2 інженерно-будівельного відділення 2 інженерно-будівельного взводу 2 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , на даний час знаходиться у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , солдата за призовом під час мобілізації

за ч. 3 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , призваний для проходження військової служби під час мобілізації, являючись військовослужбовцем військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в період з 27 жовтня 2014 року по 13 січня 2015 року, діючи з прямим умислом, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, достовірно знаючи свій обов`язок проходити військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині польова пошта В НОМЕР_3 , без дозволу командування вказаної військової частини та поважних причин залишив місце служби та використовував вільний час, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

18 лютого 2015 року ОСОБА_4 повторно, без поважних причин, самовільно залишив військову частину польова пошта В НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 та був відсутній за місцем проходження служби до часу його затримання за ухвалою слідчого судді 12 лютого 2016 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав та суду пояснив, що дійсно він був призваний для проходження військової служби під час мобілізації та проходив службу спочатку в м. Запоріжжя. Однак не знайшов спільної мови з командуванням, був переведений до військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Під час розмови з матір`ю йому стало відомо про поганий стан здоров`я батька. Так як його безпосередній командир йому відмовив на його звернення про надання відпустки, він самовільно залишив військову частину та направився додому. В січні 2015 року повернувся у частину, кілька разів писав рапорт про переведення, щоб проходити службу ближче до місця свого проживання. Однак, безпосередній командир йому відмовив, тому він залишив місце служби та повернувся додому, допомагати батькам, оскільки батько переніс тяжку хворобу. 12.02.2016 року він був затриманий працівниками поліції, на даний час проходить службу в в/ч НОМЕР_2 .

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні пред`явленого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорені.

Таким чином, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у самовільному залишенні місця служби понад один місяць, і такі його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання суд враховує обставини скоєння злочину, дійшов висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі на строк, необхідний та достатній для виправлення обвинуваченого та недопущення скоєння нових злочинів.

Однак, приймаючи до уваги позитивну характеристику обвинуваченого, ту обставину, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначення йому покарання з випробуванням.

Суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, призначити ОСОБА_4 іспитовий строк два роки і звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо засуджений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили залишити особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1