АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 639/7198/16-к Головуючий суддя 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1619/16 Суддя доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«20» жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді суддів за участю: прокурора захисника підозрюваного при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 вересня 2016 року про задоволення клопотання начальник відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 вересня 2016 року задоволено клопотання начальника відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_5 . Застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27, строком на 12 місяців, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Киргизької Республіки.

З вищевказаного клопотання вбачається, що ОСОБА_9 , у зв`язку з ухиленням від судових органів Киргизької Республіки, оголошений у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол.
30 серпня 2016 року ОСОБА_9 затримано працівниками Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області в порядку ст. 208, 582 КПК України.
Ухвалою Дергачівського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2016 року до ОСОБА_9 застосовано тимчасовий арешт, строком на 30 діб, до надходження запиту киргизької сторони про його видачу.
В ході екстрадиційної перевірки встановлено що ОСОБА_9 до органів міграційної служби України з питань набуття громадянства України та статусу біженця, а також особи, яка потребує додаткового захисту, не звертався.
Зважаючи на зазначене, орган досудового розслідування просив суд застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12 місяців до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Киргизької Республіки.
Не погодившись з вищевказаної ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 вересня 2016 року, ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання відмовити. Посилається на наявність міцних соціальних зв`язків, вказує, що на його утриманні перебувають дружина та діти. Зазначає, що в разі скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він самостійно повернеться до Киргизької Республіки.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції захисник ОСОБА_9 зазначив, що причетність підозрюваного до інкримінованого йому злочину не доведена, рішення про перебування в розшуку та обрання запобіжного заходу є необґрунтованим, оскільки компетентним органом Киргизької Республіки йому був виданий закордонний паспорт та підозрюваний не був позбавлений можливості виїжджати за межі території держави.
Під час апеляційного розгляду матеріалів кримінального провадження підозрюваний та його захисник апеляційну скаргу підтримали.

Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Зазначив, що ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням норм кримінального процесуального закону.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного, захисника та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення вищевказаного клопотання, слідчий суддя виходив з того, що інкриміноване ОСОБА_9 правопорушення за законодавством України є екстрадиційним і відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч.3 ст. 152 КК України. Правові підстави для відмови у екстрадиції не встановлені. Доводи сторони захисту не є правовою підставою для відмови у задоволення клопотання, оскільки на даній стадії суд не наділений правом перевіряти законність рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Під час розгляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що 22 вересня 2016 року Генеральною прокуратурою Республіки Киргизстан на адресу Генеральної прокуратури України направлено запиту про видачу ОСОБА_9 , з якого вбачається, що в провадженні Узгенського районного суду Ошської області перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого п.3 ч.2 ст. 129 КК КР, - зґвалтування групою осіб за попередньою змовою. Постановою судді Узгенського районного суду Ошської області від 30 квітня 2015 року відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підозрюваного оголошено у розшук (аркуші м.к.п. 23-26, 40, 41).
ОСОБА_9 є громадянином Республіки Киргизстан (аркуш м.к.п. 45).
17 травня 2016 року підозрюваного оголошено у міжнародний розшук каналами МОКП Інтерпол.
30 серпня 2016 року слідчим СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області затримано ОСОБА_9 в порядку ст. 208 КПК України (аркуші м.к.п. 4-8).

З листа ГУ Державної міграційної служби України в Харківській області № 04/4-16905 від 12 вересня 2016 року вбачається, що ОСОБА_9 , уродженець Киргизстану, з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався. Дані щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відсутні. Підстави вважати його громадянином України відсутні (аркуші м.к.п. 18-21).
Ухвалою Дергачівського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2016 року до ОСОБА_9 застосовано тимчасовий арешт, строком на 30 діб, до надходження запиту киргизької сторони про його видачу (аркуш м.к.п. 14).
Відповідно до ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікованої Верховною Радою України 10 листопада 1994 року (далі - Конвенція), видача для притягнення до кримінальної відповідальності провадиться за такі діяння, які за законами запитуючої і запитуваної Договірних Сторін є карними і за здійснення яких передбачається покарання у виді позбавлення волі на термін не менше одного року або більш тяжке покарання.
Інкриміноване ОСОБА_9 кримінальне правопорушення за законодавством України кваліфікується за ч.3 ст. 152 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, зважаючи на що є екстрадиційним.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 49 КК України строк давності притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності не закінчився.
Відповідно до п. 10 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше 12 місяців.
Зважаючи на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості клопотання та застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення його видачі компетентним органам Киргизької Республіки.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 57 Конвенції видача не провадиться, якщо: особа, видача якої потрібна, є громадянином запитуваної Договірної Сторони; на момент одержання вимоги карне переслідування відповідно до законодавства запитуваної Договірної Сторони не може бути порушено або вирок не може бути приведено у виконання внаслідок закінчення терміну давності або з іншої законної підстави; у відношенні особи, видача якої потрібна, на території запитуваної Договірної Сторони за той же злочин був винесений вирок або постанова про припинення провадження в справі, що вступила в законну силу; злочин відповідно до законодавства запитуючої або запитуваної Договірної Сторони переслідується в порядку приватного обвинувачення (за заявою потерпілого). У видачі може бути відмовлено, якщо злочин, у зв`язку з яким потрібна видача, здійснено на території запитуваної Договірної Сторони.
Під час розгляду матеріалів кримінального провадження колегією суддів не встановлено обставин, передбачених ч.1, 2 ст. 57 Конвенції, які є підставою для відмови у видачі особи.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості посилань сторони захисту про невинуватість підозрюваного, оскільки відповідно до ч.8 ст. 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі, стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
Також колегія суддів вважає неспроможними доводи підозрюваного, викладені в апеляційній скарзі, стосовно перебування на його утриманні родини та наміру самостійного повернення до Киргизької Республіки. Вказані обставини не є правовою підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 392, 404, ч.3 ст. 407, ст.ст. 418, 419, 422, 423, ч.4 ст. 424 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 28 вересня 2016 року про задоволення клопотання начальник відділу міжнародного співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та громадянина Киргизької Республіки залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч.4 ст. 424 КПК України.

Головуючий суддя: Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3