01.07.2016 Справа №363/1641/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 липня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши в м. Вишгороді у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001546 щодо
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Максимівка, Кременчуцького району, Полтавської області, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимого 11.08.2015 року Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 310 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого з випробуванням строком на 1 рік;

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
встановив:
23.11.2015 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території будівельного майданчику масиву Балатон, Вишгородського району с. Нові Петрівці, вул. Проектна, з метою здійснення протиправної поїздки для власних потреб автомобілем «Рено Кангу» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , взяв у будівельному вагончику ключі, проник в салон автомобіля й за допомогою вказаних ключів запустив його двигун та поїхав на вказаному автомобілі в невстановленому слідством напрямку, чим незаконно заволодів ним всупереч волі власника.
25.11.2015 року близько 00 год. 30 хв. у м. Вишгороді по вул. Київській вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_4 зупинений патрулем Вишгородського відділу поліції ГУ НП в Київській області й останнього затримано на місці пригоди.
В суді ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, погодився з кваліфікуючими ознаками злочину й показав, що після вживання алкогольних напоїв у стані алкогольного сп`яніння вирішив скористатися автомобілем керівництва будівельного майданчику для поїздки на ньому за сигаретами до одного з магазинів у центрі с. Нові Петрівці. Взявши ключі в будівельному вагончику, без дозволу власника відкрив автомобіль та завів двигун. Після цього рушив автомобілем до магазину. Доїхавши до магазину, лишився спати в автомобілі в зв`язку зі станом алкогольного сп`яніння. Коли прокинувся, очікував ночі для того аби повернутися на автомобілі до будівельного майданчику. Проте зворотну дорогу знайти не зміг й у м. Вишгороді його затримано поліцією під час керування вказаним автомобілем.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в суді показав, що автомобілем обвинувачений того дня скористався протиправно внаслідок надмірного вживання алкогольних напоїв, коли ключі в зв`язку з виробничою необхідністю на будівельному майданчику знаходилися у вільному місці. Обвинувачений на той час був одним з найманих робітників. Автомобіль потерпілого не пошкоджено й повернуто власнику в попередньому стані. Маючи до обвинуваченого певні претензії по відшкодуванню моральної шкоди та витрат на правову допомогу, потерпілий не бажає скористатися своїм правом на відшкодування шкоди через неплатоспроможність обвинуваченого.
Виходячи з того, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора, обвинуваченого та представника потерпілого, визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.

Водночас за безумовною згодою всіх учасників процесу, з обвинувачення слід виключити твердження про наявність в діях ОСОБА_4 корисливого умислу на заволодіння транспортним засобом, оскільки зі справи встановлено і є очевидним, що причиною протиправного заволодіння транспортним засобом є саме поїздка на ньому в особистих цілях, який не мав наміру безповоротного викрадення автомобіля з метою обернення на власну користь, що вбачається з обставин самої події злочину і характеру діянь обвинуваченого.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у незаконному заволодінні транспортним засобом, і кваліфікує його злочинні дії за ч. 1 ст. 289 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує конкретні обставини справи, ступінь вчиненого злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який злочин вчинив під час випробування, не відбувши покарання за попереднім вироком, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, сім`ї та постійного місця роботи не має, характеризується посередньо, має негативні звички щодо зловживання алкоголем.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, слід визнати його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України слід визнати вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги викладене, а також позицію сторони потерпілого, що висловилася про призначення найсуворішого покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі.

Також обвинуваченому слід призначити покарання за сукупністю вироків згідно вимог ст. 71 КК України.

Долю речових доказів по справі вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченого до набрання вироком законної сили, то в зв`язку з постановленням обвинувального вироку й засудженням обвинуваченого до обмеження волі, останньому слід залишити запобіжний захід тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370 і 374 КПК України,

засудив:

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і за цим законом призначити йому покарання 4 (чотири) роки обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2015 року і остаточно ОСОБА_4 призначити покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців обмеження волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою в СІЗО № 13 управління Державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Строк відбування покарання рахувати з 25 листопада 2015 року.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати час попереднього ув`язнення ОСОБА_4 в цьому кримінальному провадженні в період з 25 листопада 2015 року по 1 липня 2016 року в строк призначеного покарання за цим вироком згідно п. 1 ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а в подальшому згідно п. 2 ч. 5 і п.п. б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі й у підсумку один день попереднього ув`язнення дорівнюватиме чотирьом дням обмеження волі.
Речові докази по справі:

-автомобіль «Рено Кангу» д.н.з. НОМЕР_1 залишити потерпілому ОСОБА_7 (а.с. 20-21);

-мобільний телефон «Нокіа S6800», навушники, гаманець «Guttik» із грошовими коштами купюрою в 2 грн., чотири монети по 50 коп. повернути ОСОБА_4 .

За проведення судової авто-товарознавчої експертизи по справі стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 368 (триста шістдесят вісім) грн. 28 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя