печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2016 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю адвоката ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 на дії старшого слідчого в особливо важливих справах прокуратури міста Києва ОСОБА_5 щодо відмови у скасуванні арешту на майно та поверненні вилученого майна,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просив визнати незаконною відмову слідчого в ОВС прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , оформлену листом від 13 жовтня 2015 року номер 17/1/1-545-15 щодо відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 25 вересня 2015 року по матеріалам кримінального провадження номер 0001632 від 09 грудня 2014 року про скасування арешті на все майно ОСОБА_4 та повернення оригіналів документів. Визнати незаконною бездіяльність слідчого в ОВС прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , яка полягає у не скасуванні при наявності законних підстав арешту, накладеного на майно ОСОБА_4 та неповерненні арештованого майна ОСОБА_4 . Зобов`язати слідчого з ОВС прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та прокурорів, що здійснюють нагляд та процесуальне керівництво за розслідуванням кримінального провадження номер 001632 від 09 грудня 2014 року, скасувати арешт з усього майна ОСОБА_4 , на яке був накладений арешт в рамках розслідування кримінальної справи номер 50-6376 та кримінального провадження номер 0001632, зокрема: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; грошові кошти в сумі 19100,00 доларів США; оригінали правовстановлюючих документів на квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; оригінал паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_4 . Зобов`язати слідчого з ОВС прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та прокурорів, що здійснюють нагляд та процесуальне керівництва за розслідуванням кримінального провадження номер 001632 від 09 грудня 2014 року та повернути ОСОБА_4 наступне майно: грошові кошти в с умі 19100,00 доларів США, арештовані постановою слідчого в ОВС відділу з розслідування злочинів щодо корупційних діянь прокуратури міста Києва ОСОБА_6 від 05 липня 20132 року та 10 липня 2012 року; оригінал правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; оригінал паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_4 . У судовому засіданні ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_3 підтримали вимоги скарги та зазначили, що 13 серпня 2012 року кримінальна справа з обвинувальним висновком стосовно ОСОБА_4 за ст. 368 ч.3 КК України та іншої особи була направлена до Печерського районного суду міста Києва для проведення судового слідства. 26 серпня 2014 року постановою Печерського районного суду міста Києва кримінальну справу повернуто прокурору міста Києва для організації додаткового розслідування. 09 грудня 2014 року матеріали кримінальної справи номер 50-6376 внесено в ЄРДР за номером 0001632. 21 вересня 2015 року від прокуратури міста Києва отримано лист номер 21/2-1-15, в якому повідомлялось, що досудове слідство доручено слідчому в ОВС прокуратури міста Києва ОСОБА_5 . 26 вересня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до слідчого з заявою про скасування арешту та повернення майна. Листом від 13 жовтня 2015 року, який ОСОБА_4 отримала 17 жовтня 2015 року було відмовлено у задоволенні вимог. Заявник зазначає, що дії слідчого з неповернення майна є протиправними, оскільки після повернення кримінальної справи на додаткове розслідування слідчий має діяти у межах КПК України 2012 року. Тобто, оскільки ухвал слідчого судді на арешт майна ОСОБА_4 немає, отже тримання вилучених речей слідчим здійснюється без належних на те підстав. Крім того, ОСОБА_4 не є належним суб`єктом застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт та вилучення майна, а вилучене та арештоване майно не є належним об`єктом заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки ОСОБА_4 на даний час не набула статусу підозрюваної, обвинуваченої або цивільного відповідача. У відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення національного законодавства у відповідність із стандартами Кримінальної конвенції про боротьбу з корупцією» від 18 квітня 2013 року стаття 368 КК України, а саме ч.3 була викладена в новій редакції: «прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою». ОСОБА_4 не є службовою особою, крім того, має місце декриміналізація злочину одержання хабара та видалення з санкції статті покарання у вигляді конфіскації майна. Тому відпала потреба у арешті майна ОСОБА_4 . В уточненій скарзі ОСОБА_3 зазначає, що грошові кошти ОСОБА_4 були арештовані з метою забезпечення конфіскації майна. Ухвал слідчого судді про арешт майна ОСОБА_4 немає, таким чином, тримання вилучених речей слідчим здійснюється без належних на те підстав. ОСОБА_4 не є належним суб`єктом застосування таких заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт та вилучення майна. Має місце декриміналізація злочину одержання хабара та видалення з санкції статті покарання у вигляді конфіскації майна. Тому відпала потреба у арешті майна ОСОБА_4 . Слідчий надіслав до суду заперечення, де зазначав, що підстав для задоволення скарги немає.

Слідчий суддя вважає скаргу не підлягаючою задоволенню за таких підстав: як вбачається з матеріалів справи, прокуратурою міста Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 00001632 від 09 грудня 2014 року, яке розпочато за матеріалами кримінальної справи номер 50-6376 стосовно ОСОБА_4 за ч.3с т.368 КК України та іншої особи. Як зазначає слідчий у своїх запереченнях та вбачається з досліджених копій постанов, наданих адвокатом, під час слідства кримінальної справи на підставі ст.ст. 125, 126, 130 КПК України в редакції 1960 року, було накладено арешт на майно ОСОБА_4 . У відповідності до п.9 розділу Х1 Перехідних положень КПК України в редакції 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до набрання чинності КПК України в редакції 2012 року продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. У відповідності до ст. 126 КПК України /в редакції 1960 року/ забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні такого заходу відпаде потреба. З урахуванням наведеного інший порядок скасування арешту майна, накладеного за вимогами КПК України / в редакції 1960 року/, тобто до набрання чинності КПК України / в редакції 2012 року/ не існує. Як зазначив у запереченні на скаргу слідчий, на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні номер 00001632 триває. Підстави для скасування арешту відсутні. З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає, що підстав для задоволення скарги немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 9 розділу Х1 Перехідних положень КПК України /в редакції 2012 року/, ст.ст. 125, 126, 130 КПК України /в редакції 1960 року/, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 на дії старшого слідчого в особливо важливих справах прокуратури міста Києва ОСОБА_5 щодо відмови у скасуванні арешту на майно та поверненні вилученого майна залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція в Апеляційний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя