Справа № 743/1044/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/621/2016
Категорія - 121 ч. 1 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Обвинувачуваної ОСОБА_7

Захисника ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000219 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинувачуваного ОСОБА_7 на вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2016 року по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Чистогалівка Чорнобильського району Київської області, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, одружений, не працюючий, проживаючий в АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

засуджений за ст. 121 ч. 1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 06 листопада 2015 року до 12 січня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 1123 грн. 22 коп. витрат на лікування потерпілого; на користь держави 738 грн. 64 коп. процесуальних витрат.

Вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 02.06.2015 року, близько 19 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вулиці, навпроти будинковолодіння АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з ОСОБА_9 , умисно наніс останньому один удар косою в область правого надпліччя, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя у вигляді колото-різаного поранення правого надпліччя, проникаючого в праву плевральну порожнину, з пошкодженням правої легені, ускладненого напруженим пневмотораксом справа, травматичним шоком 2 ступеня.

В апеляційних скаргах:

Захисник обвинуваченого просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним за ст. 124 КК України, та призначити покарання із застосуванням ст. 69, 75 КК України з іспитовим строком 2 роки. Звертає увагу на те, що судом неправильно дана оцінка фактичним обставинам справи, а також дана неправильна кваліфікація діям обвинувачуваного за ст. 121 ч. 1 КК України.

Обвинувачуваний ОСОБА_7 просить вирок суду відносно нього змінити, перекваліфікувати його дії на ст. 124 КК України та пом`якшити покарання. Він вказує, що потерпілий не має до нього претензій по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди. Він є постраждалим від аварії на Чорнобильській АЕС.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та обвинувачуваний ОСОБА_7 підтримали подані апеляційні скарги.

Прокурор просив залишити без задоволення апеляційні скарги обвинувачуваного та його захисника.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, та доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Винність обвинувачуваного ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, при обставинах, наведених у вироку суду повністю підтверджується сукупністю доказів, які досліджені в суді першої інстанції.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково. Він вказав, що в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 124 КК України, а не склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 121 ч. 1 КК України. Потерпілому ОСОБА_9 умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження, перевищивши межі необхідної оборони. Він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України. Визнав цивільний позов поданий прокуратурою щодо стягнення з нього витрат на лікування потерпілого ОСОБА_9 в державному лікувальному закладі. Хотів матеріально допомогти потерпілому, але ОСОБА_9 відмовився та примирення між ними не відбулося. В с. Неданчичі проживає і його брат ОСОБА_10 .. По сусідству проживає з сім`єю і потерпілий ОСОБА_9 .. З останнім до 2 червня 2015 року в неприязних відносинах не перебував. ОСОБА_9 в травні 2015 року побив його співмешканку ОСОБА_11 02.06.2015 р., він разом з братом ОСОБА_10 та співмешканкою ОСОБА_11 переважно знаходились на подвір`ї домоволодіння, де вживали алкогольні напої. Потім ОСОБА_11 та ОСОБА_10 розійшлись у власних справах, а він залишився в будинку. Коли він косив траву на подвір`ї, то повернувся брат ОСОБА_10 у якого було підбите око та розбита голова, з якої текла кров, ОСОБА_12 повідомив, що тілесні ушкодження йому наніс ОСОБА_9 . Брату він надав ОСОБА_10 першу медичну допомогу. В подальшому, він продовжив косити траву. Через деякий час до подвір`я забіг сусід ОСОБА_9 який знаходився у збудженому стані. Супроводжуючи свої дії нецензурною лайкою і тримаючи в руках дерев`яну «біту», потерпілий став наближатися до присутніх, погрожуючи їм фізичною розправою. Він, вертикально тримаючи в руках косу, неодноразово пропонував ОСОБА_9 вийти за межі подвір`я та кинути дерев`яну «біту» або спокійно поговорити. Потерпілий на це не реагував, та продовжував наближатися, розмахуючи дерев`яною «бітою». Ріжучою частиною коси, обороняючись від потерпілого, він хотів нанести ОСОБА_9 удар дерев`яною частиною коси, але той повернувся. Тоді він випадково наніс йому удар ріжучою частиною коси. При цьому, удар він наносив не у верхню, а у нижню частину тулуба. Вказує, що коса застрягла і повисла в тулубі ОСОБА_9 .. Останній самостійно витягнув косу тоа через хвіртку вийшов на вулицю де кинув косу та сів в автомобіль.

Винність обвинувачуваного ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого злочину, підтверджується доказами, які досліджені в суді першої інстанції.

Потерпілий ОСОБА_9 показав, що він постійно проживає разом із сім`єю в с. Неданчичі. У нього існує конфлікт з співмешканкою ОСОБА_7 - ОСОБА_11 . З ОСОБА_7 до 2 червня 2015 р. неприязних відносин не було. 2 червня 2015 року близько 19 год. 00 хв., він повертався додому після роботи. В с. Неданчичі, не доїхавши 300-400 метрів до свого будинку, дорогу його автомобілю перегородив велосипедом брат обвинуваченого - ОСОБА_10 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, став висловлювати претензії і погрози, намагався витягти його з автомобіля. Він в свою чергу, відштовхнув на узбіччя ОСОБА_10 , внаслідок чого останній упав. Прибравши з дороги велосипед і кинувший його поряд, він поїхав додому. Під`їхавши до власного будинку, він побачив на вулиці співмешканку ОСОБА_13 з дітьми. В суміжному домоволодінні стояв ОСОБА_7 з косою. З моменту конфлікту з ОСОБА_10 та до моменту початку конфлікту з ОСОБА_7 пройшло хвилин 5. Він зайшов на своє подвір`я, взяв дерев`яну товкачку та направився до двору обвинуваченого, з метою розмови та подальшого уникнення конфліктних ситуацій. Відкривши хвіртку, він побачив що обвинувачений ОСОБА_7 продовжує стояти з косою в загрозливій позі. Він встиг лише сказати декілька фраз, коли почув і побачив, як з вулиці до нього біг брат обвинуваченого ОСОБА_10 , якого він відштовхнув та вибіг на вулицю. За ним слідом з косою побіг ОСОБА_7 , який наніс удар косою, оскільки він відволікся на ОСОБА_10 . Удар був нанесений поза межами подвір`я, на вулиці і що ОСОБА_10 не міг сидіти на лавці. Очевидцем нанесення удару була ОСОБА_13 . Крім того, припускає, що очевидцем подій була ОСОБА_11 . Він самостійно витяг косу з тулубу, кинув її, зажав рану рукою і пішов до свого будинку. Примирення між ним та ОСОБА_7 не відбулося.

Свідок ОСОБА_13 в суді першої інстанції показала, що вона є співмешканкою потерпілого ОСОБА_9 02 червня 2015 року обвинувачений ОСОБА_7 , його брат ОСОБА_10 та співмешканка ОСОБА_11 , перебуваючи на подвір`ї вживали спиртні напої та між ними був словесний конфлікт. Вказує, що 02.06.2015 року, близько 19 годині вона з дітьми сиділа на лавці під двором. В цей час додому приїхав ОСОБА_9 . Він перебував у збудженому стані. Нічого не пояснюючи, ОСОБА_9 взяв дерев`яну товкачку і пішов до господарства ОСОБА_7 . Між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 був словесний конфлікт. В подальшому до подвір`я, котячи велосипед, йшов ОСОБА_10 . Вже на вулиці напроти будинку ОСОБА_7 , зустрілись свідок ОСОБА_10 та потерпілий ОСОБА_9 , який вискочив з подвір`я. Там між ними відбувся конфлікт. В даний конфлікт втрутився ОСОБА_7 , який вибіг з господарства тримаючи в руках косу та розмахуючи нею. В подальшому, обвинувачений ОСОБА_7 , на вулиці напроти подвір`я, наніс один удар косою потерпілому ОСОБА_9 . Куди саме цей удар був спрямований, їй тоді відомо не було. Побачивши кров у потерпілого ОСОБА_9 , вона стала кликати на допомогу. З городу вийшла сусідка ОСОБА_14 . ОСОБА_9 витяг самостійно косу, а вона з сусідкою удвох дитячою пелюшкою перев`язали ОСОБА_9 і останній самостійно на автомобілі поїхав в лікарню до м. Славутич. В момент інциденту неподалік на вулиці, вона бачила лише співмешканку обвинуваченого ОСОБА_11 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_14 в суді першої інстанції показала, що на початку червня 2015 року, вона знаходилась на городі та почула крики ОСОБА_13 про допомогу. Прийшовши на вулицю, вона побачила, що біля господарства ОСОБА_7 , останній та свідок ОСОБА_10 лежали на землі, неподалік знаходився потерпілий ОСОБА_9 , який просив про надання йому допомоги, вказавши, що його вдарили косою.

Свідок ОСОБА_15 вказав, що про нанесення потерпілому тілесних ушкоджень дізнався коли прийшов доглядати дітей. Також він разом з ОСОБА_14 залучався в якості понятого під час огляду місця події. Під час огляду, працівниками міліції за парканом виявлено та вилучено косу і дерев`яну «біту». Вказує, що свідок ОСОБА_11 була в стані сп`яніння.

Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_9 № 496 від 06.07.2015 року, підтверджується, що у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у виді колото-різаного поранення правого надпліччя, проникаючого в праву плевральну порожнину, з пошкодженням правої легені, ускладненого напруженим пневмотораксом справа, травматичним шоком ІІ ступеня, котрі виникли від дії гострого предмету, що має колюче-ріжучі властивості, в тому числі і внаслідок удару косою, по давності утворення тілесні ушкодження можуть відповідати 02.06.2015 року і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Вказані ушкодження могли виникнути внаслідок впливу однієї травмуючої дії та знаходяться в зоні досяжній для власної руки. (а.с. 129-130, т. 1)

Згідно висновку судово-медичної експертизи: бити та коси № 140 від 02.07.2015 року, та з висновку судово-імунологічної експертизи № 119 від 25.06.2015 року, - кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи 0 з ізоглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0; кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0; кров свідка ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (а.с. 99-101, т. 1) (а.с. 107-111, т. 1)

Згідно висновку судово-медичної експертизи: бити та коси № 140 від 02.07.2015 року, при дослідженні верхної частини коси, вилученої з місця події, виявлено кров людини чоловічої генетичної статі, яка може походити внаслідок змішання крові потерпілого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 ; при дослідженні дерев`яної частини коси та дерев`яної «біти» виявлено кров чоловіка, яка не може походити від потерпілого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 (а.с. 99-101, т. 1)

Згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 119 від 25.06.2015 року, в слідах крові на майці, джинсових шортах та фрагментах трусів, наданих ОСОБА_13 , виявлено антиген Н, отже вона може походити від потерпілого ОСОБА_9 ; в слідах на фрагменті футболки, наданої ОСОБА_7 , виявлено кров, видова належність якої не встановлена. (а.с. 107-111, т. 1)

Свідок ОСОБА_10 в суді першої інстанції показав, що він проживає в с. Неданчичі та доводиться рідним братом обвинуваченому ОСОБА_7 02 червня 2015 року він разом з ОСОБА_7 та співмешканкою останнього ОСОБА_11 вживали спиртні напої та йому стало відомо про нанесення потерпілим ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_11 . Того ж вечора, повертаючись додому він побачив, як назустріч в автомобілі їхав потерпілий ОСОБА_9 . Останній зупинився, він спитав у ОСОБА_9 про інцидент з ОСОБА_11 , на що останній вийняв з автомобіля дерев`яну «біту» та наніс йому удар по голові та поїхав далі. На деякий час, він втратив свідомість. Підвівшись повернувся до ОСОБА_7 щоб обробити рани та розповісти про конфлікт з ОСОБА_9 . Брат ОСОБА_7 промив йому рани на голові, перев`язав її та після цього продовжив косити траву косою. Через деякий час до двору обвинуваченого ОСОБА_7 забіг потерпілий ОСОБА_9 . Останній розмахував дерев`яною «бітою» та висловлювався нецензурною лайкою, погрожував присутнім розправою та не реагував на вимоги обвинуваченого ОСОБА_7 вийти на вулицю. Потім потерпілий ОСОБА_9 кинувся на обвинуваченого ОСОБА_7 , між ними почалася штовханина і вони переміщувалися по двору. Як саме обвинувачений ОСОБА_7 замахнувся і наніс удар потерпілому ОСОБА_9 , він не бачив, оскільки сидів на лавці та не піднімав голову. З приводу побоїв отриманих від ОСОБА_9 , він до медичних закладів та правоохоронних органів не звертався.

Свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції пояснила, що вона є співмешканкою ОСОБА_7 . У неї з потерпілим ОСОБА_9 склалися неприязні відносини. 24.05.2015 року ОСОБА_9 наніс їй тілесні ушкодження. 02 червня 2015 року її співмешканець ОСОБА_7 разом з братом ОСОБА_10 вживали спиртні напої. Вона спиртні напої не вживала. Вказує, що ввечері вона відлучалась до сусідки аби купити молока. Коли поверталась додому, то побачила, що з подвір`я виходить ОСОБА_9 схрестивши руки, сів у власний автомобіль та поїхав. Вона не була очевидцем конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_9 .. Зайшовши на подвір`я побачила на лавці ОСОБА_10 , у якого була розбита голова і надала йому медичну допомогу. Побувши деякий час на подвір`ї, вона з обвинуваченим ОСОБА_7 пішли до будинку, а приблизно через півтори години приїхали працівники міліції, які проводили огляд домоволодіння та провели затримання обвинуваченого ОСОБА_7 . При цьому, вона не бачила у дворі коси та дерев`яної «біти».

Крім того, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також наступними доказами:

Даними протоколу слідчого експерименту від 28.07.2015 року, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно якого, останній в присутності понятих, показав та розказав на місці яким чином до нього у двір забіг ОСОБА_9 ; вказав на місце знаходження потерпілого і свого брата ОСОБА_16 ; вказав місце та спосіб нанесення удару потерпілому; місце поза межами двору, куди він викинув косу і біту (а.с. 131-136, т. 1).

Даними протоколу слідчого експерименту від 28.07.2015 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 , згідно якого, останній в присутності понятих, показав яким чином 02.06.2015 року він стояв при вході на подвір`я обвинуваченого ОСОБА_7 , яким чином зіштовхнувся зі свідком ОСОБА_10 , місце і спосіб нанесення йому удару косою обвинуваченим ОСОБА_7 (а.с. 141-145, т. 1).

Даними протоколу слідчого експерименту від 28.07.2015 р., проведеного за участю свідка ОСОБА_13 , згідно якого, остання розповіла і показала місце, де вона знаходилась 02.06.2015 року у той час коли потерпілий ОСОБА_9 приїхав додому; яким чином ОСОБА_9 взяв у своєму дворі дерев`яну товкачку та пішов до двору обвинуваченого ОСОБА_7 ; напрямок, з якого з`явився свідок ОСОБА_10 та яким чином з ним штовхався потерпілий ОСОБА_9 ; яким чином з двору із косою в руках вийшов обвинувачений ОСОБА_7 та наніс нею удар ОСОБА_9 (а.с. 137-140, т. 1).

Колегія суддів не погоджується із доводами поданих апеляційних скарг про наявність у діях ОСОБА_7 складу злочину передбаченого ст. 124 КК України, а саме умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.

Дослідженими по справі доказами встановлено, що у ОСОБА_9 відбувся конфлікт з братом обвинувачуваного ОСОБА_10 . До моменту початку конфлікту з ОСОБА_7 пройшло близько 5 хвилин. Суспільно-небезпечного посягання з боку потерпілого ОСОБА_9 щодо самого обвинувачуваного ОСОБА_7 не було.

Крім того, вимоги апеляційної скарги захисника обвинувачуваного про необхідність постановлення нового вироку відносно ОСОБА_7 за ст. 124 КК України не відповідають вимогам ст. 420 КПК України, в якій викладені виключні підстави для постановлення нового вироку судом апеляційної інстанції.

При наведених обставинах дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ст. 121 ч. 1 КК України.

Покарання обвинувачуваному ОСОБА_7 судом призначене у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, даних, про особу обвинуваченого, який є потерпілим від аварії на ЧАЕС, а також обставини, яка обтяжує покарання.

Призначене обвинувачуваному покарання є достатнім і необхідним для її виправлення та попередження нових злочинів. Тому, підстав для пом`якшення покарання обвинувачуваному колегія суддів не знаходить.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України обвинувачуваному ОСОБА_7 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст., ст. 371, 376, 404, 407, 418, 419 КПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинувачуваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 квітня 2016 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

На підставі ст. 72 ч. 5 КК України обвинувачуваному ОСОБА_7 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 06. 11. 205 року по 12.01.2016 року та з 12.04.2016 року по 15. 06. 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, обвинувачуваної з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4