Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
10 жовтня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Острозького районного суду Рівненської області від 11 травня 2016 року, кримінальному провадженні №0000051 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин, Хмельницької області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, судимого: 06 грудня 2007 року Острозьким районним судом Рівненської області, за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим терміном 3 роки; 09 грудня 2009 року Острозьким районним судом Рівненської області, за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 06 грудня 2007 року, та призначено остаточне покарання 4 роки 3 місяці позбавлення волі; звільненого умовно-достроково 16 жовтня 2012 року на підставі ухвали Рівненського міського суду від 08 жовтня 2012 року, з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 12 днів,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

05 лютого 2016 року близько 17 години ОСОБА_5 повторно, розбивши віконне скло належного ОСОБА_7 будинку, що на АДРЕСА_2 , проник будинок і таємно викрав бензопилу марки «Lux tools» в комплекті з допоміжним інструментом, вартістю 3314 грн 93 коп., кутову шліфувальну машину, вартістю 800 грн., електричні ножиці, вартістю 850 грн. та 2 електричні подовжувачі загальною довжиною 150 м, вартістю 450 грн. Викрадене майно привласнив та розпорядився ним на власний розсуд, завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 5414 грн 93 коп.

________________________________________________________________________________________________

№ 11кп/787/437/ 2016 р. Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_8 Категорія: ч. ч.3, 2 ст.185 КК Доповідач ОСОБА_1 .

Повторно, 19 лютого 2016 року близько 16 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходячись в приміщені квартири АДРЕСА_3 , після вживання алкогольних напоїв із власницею житла ОСОБА_9 та іншими особами, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, в момент, коли потерпіла спала, дістав із жіночої сумочки грошові кошти ОСОБА_9 в сумі 2400 грн., які в подальшому привласнив та розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Вироком Острозького районного суду Рівненської області від 11 травня 2016 року ОСОБА_5 засуджений:

за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі;
за ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання призначено шляхом поглинення менш суворого більш суворим - 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Відповідо до п.п. 3, 4 ч.1 ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_5 покладено обов?язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з?являтись для реєстрації до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертизи 439 (чотириста тридцять дев?ять) грн. 80 коп.

Вирішено питання стосовно речових доказів по справі.
ОСОБА_5 визнано винним в крадіжці майна потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 5414 грн 93 коп., вчиненої 05 лютого 2016 року близько 17 год. з проникненням в будинок потерпілого, що на АДРЕСА_2 , та крадіжці належних потерпілій ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 2400 грн., вчиненій 19 лютого 2016 року близько 16 год. у квартирі АДРЕСА_3 , де обвинувачений спільно з потерпілою вживали алкогольні напої.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , вважає вирок незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Доводить, що суд при призначенні покарання ОСОБА_5 , не в повній мірі врахував, що останній повторно вчинив умисні злочини проти власності, один з яких тяжкий.

Також послався, що суд при прийнятті рішення щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, не обґрунтував належним чином можливість його виправлення без відбування покарання реально.

Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі та на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі. У решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила скасувати вирок в частині звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, думку обвинуваченого ОСОБА_5 про відмову в задоволенні апеляційної скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за вказаних у вироку обставин, ґрунтуються на досліджених в порядку ч.3 ст.349 КПК України у судовому засіданні доказах і в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому відповідно до ч.1 ст.404 цього Кодексу, в апеляційному порядку, не перевіряється.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України є вірною.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_5 , прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції його від суспільства та застосував ст.75 КК України.

Проте колегія суддів апеляційного суду з такими висновками місцевого суду погодитись не може.

Так судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 був раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Острозького районного суду від 06 грудня 2009 року, яким його визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та на підставі ст.71 цього Кодексу призначено покарання у виді позбавлення волі на 4 роки 3 місяці. Згодом, ухвалою Рівненського районного суду від 08 жовтня 2012 року ОСОБА_5 16 жовтня 2012 року звільнений умовно-достроково з невідбутим строком один рік 3 місяці 12 днів.

Однак ОСОБА_5 повторно вчинив умисні корисливі злочини, один з яких є тяжким, поєднаним з проникненням в приміщення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення. Всупереч вимогам ст.65 КК України місцевий суд вказані обставини залишив без належної уваги.

При цьому судом першої інстанції не було дотримано вимог ч.3 ст.374 КПК України, якою передбачено, що в мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання. На необхідність дотримання вказаних вимог орієнтував суди Пленуму Верховного Суду України у п.9 своєї Постанови від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами та доповненнями). Зокрема Пленум вказав, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

При постановленні вироку цих вимог закону суд першої інстанції не дотримався, а отже призначив ОСОБА_5 покарання, яке не відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України.

Згідно п.3 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

За вимогами ч.1 ст.421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку і з необхідністю скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подав прокурор.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора стосовно необгрунтованого звільнення обвинуваченому ОСОБА_5 від покарання на підставі ст.75 КК України слід задовольнити, а тому вирок суду щодо ОСОБА_5 у цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку. При призначенні покарання ОСОБА_5 колегія суддів враховує тяжкість вчинених злочинів, один з яких є тяжким, особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, не працює, а також його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, відшкодування шкоди потерпілим, що є обставинами, які пом?якшують покарання, та обтяжуючу вчинення злочину у стані алкогольного сп?яніння.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 414, 420, 421 КПК України, колегія суддів, у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Острозького районного суду Рівненської області від 11 травня 2016 року відносно ОСОБА_5 в частині призначеного покарання скасувати.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.2 ст.185 КК України на один рік позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі, а на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання три роки позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5

С у д д і

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Згідно.
Суддя-доповідач ОСОБА_1