Провадження по справі № 1-кс/752/4878/16

У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
17.10.2016 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , розглянувши внесене рамках кримінального провадження № 0000512, клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим управлінням ГУ Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000512 (виділене 18.03.2014 року з кримінального провадження № 0001608) відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Також вказав, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, досконало вивчивши та проаналізувавши попит на ринку продажу бувших у використанні автомобілів іноземного виробництва, прийняв для себе рішення про особисте збагачення від незаконних заволодінь, шляхом обману, майном громадян, а саме транспортними засобами, з метою їх подальшої реалізації. З метою підшукання співучасника для спільної реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння, шахрайським шляхом, транспортними засобами громадян, ОСОБА_5 , у червні 2012 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території м. Києва, познайомився з ОСОБА_6 , якому запропонував спільно з ним брати участь у вчиненні злочинів, пов`язаних із заволодінням чужим майном шляхом обману. Вислухавши пропозицію ОСОБА_5 , ОСОБА_6 досяг з ним усної домовленості про спільне заволодіння шляхом обману майном громадян та дійшов з ОСОБА_5 згоди щодо вчинення злочинів до моменту виконання їх об`єктивної сторони, тобто узгодив об`єкти злочину, їх характер та спосіб вчинення злочинів.

Згідно з розробленим ОСОБА_5 планом злочинної діяльності,

ОСОБА_6 повинен був підшукувати громадян з числа мешканців

м. Києва та Київської області, які бажали продати свої транспортні засоби, та шляхом повідомлення останнім завідомо неправдивих відомостей про можливість продажу, за його допомогою, транспортних засобів за ціною вище ринкової, вводив громадян в оману, не маючи при цьому на меті повертати власнику або законному користувачу транспортного засобу кошти від його реалізації. Згідно домовленості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , введена останнім в оману особа, повіривши у дійсність намірів ОСОБА_6 , маючи на меті отримати в майбутньому грошові кошти від реалізації належного їй транспортного засобу, добровільно оформляла довіреність на право розпорядження належним їй транспортним засобом на ім`я ОСОБА_6 або особи, яку ОСОБА_6 вкаже, передавала ОСОБА_6 зазначену довіреність, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, комплект ключів та безпосередньо сам транспортний засіб, а ОСОБА_6 натомість передавав власнику або законному користувачу транспортного засобу розписку завідомо неправдивого характеру про те, що він зобов`язується повернути власнику або законному користувачу транспортного засобу грошові кошти від реалізації транспортного засобу через 35-40 робочих днів, або в усному порядку гарантував факт їх повернення.

Отримавши від власника або законного користувача транспортний засіб та довіреність на право розпорядження ним, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 розпоряджались транспортним засобом на власний розсуд, не маючи наміру виконати будь-які зобов`язання перед власником або законним користувачем транспортного засобу.

Таким чином, в період часу з 28.08.2012 по 05.12.2012 року, на території м. Києва, ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , повторно, заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), в особливо великих розмірах, а саме транспортними засобами громадян під приводом їх продажу за цінами, значно нижчими від ринкових.

04.02.2014 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України. Відповідно до вимог статті 278, глав 6, 11 КПК України, у зв`язку з неможливістю вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_7 , останньому повідомлення про підозру за місцем реєстрації.

04.02.2014 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно відповіді Укрбюро Інтерполу ГУ Національної поліції у місті Києві від 03.02.2016 № 86/125/29/01-2016, станом на 03.02.2016 громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обліками Генерального секретаріату Інтерполу значиться у міжнародному розшуку за ініціативи НЦБ Інтерполу в Україні.

Окрім цього, за отриманим повідомленням НЦБ Інтерполу в Ліванській Республіці Верховним судом вказаної країни заарештовано громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також слідчий посилався на те, що у кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 , ухиляючись від органів досудового розслідування може в подальшому переховуватися від суду, оскільки постійного місця проживання на території України не має , за місцем реєстрації не проживає, має подвійне громадянство, а саме громадянство України та громадянство Киргизької республіки, що дає йому можливість вільно перетинати Державний кордон України, також наявні підстави вважати, що підозрюваний може вчиняти психологічний тиск на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, іншого підозрюваного ОСОБА_6 та вчинити інші кримінальні правопорушення, з огляду на систематичність вчинення особливо тяжких кримінальних правопорушень протягом 2012 року, а також відсутність постійного джерела отримання прибутку.

Під час розгляду клопотання прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених в ньому обставин.

Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, встановлено наступне.

Слідчим управлінням ГУ Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000512 відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

12.10.2016 року до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва звернувся старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУ Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням даних про його особу а також на те, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 04.02.2014 року складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до вимог статті 278, глав 6, 11 КПК України, у зв`язку з неможливістю вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останньому повідомлення про підозру було направлено 04.02.2014 рекомендованим листом на поштову адресу: АДРЕСА_1 , за останнім відомим місцем його проживання, що підтверджується фіскальним чеком від 04.02.2014 року та зворотнім повідомленням.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру здійснюється в порядку ст. 278 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення вручається у день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до положень ч.1 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Відповідно до ч.3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Слідчим суддею достовірно встановлено, що в день складення повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 , останнє направлено за останнім відомим місцем проживання ОСОБА_5 , тобто у відповідності до порядку передбаченого КПК України.

Згідно постанови прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 від 18.02.2014 року, кримінальне провадження № 10001732 від 20.12.2012 року в частині підозри ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у заволодінні шляхом обману майном ОСОБА_9 та закінченому замаху на заволодіння шахрайським шляхом майном ОСОБА_10 , а також за фактом вчинення зазначених злочинів, у зв`язку з встановленою відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, закрито.

Як вбачається з матеріалів, копії яких долучено до клопотання, та викладених у клопотанні доводів, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно постанови слідчого СУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 від 04.02.2014 року, оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді на запит Відділу Укрбюро Інтерполу Головного управління у м. Києві Національної поліції України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Киргизстану за обліками Генерального секретаріату Інтерполу значиться у міжнародному розшуку за ініціативи НЦБ Інтерполу в Україні.

Докази та обставини, на які послався в своєму клопотанні слідчий та підтримав в судовому засіданні прокурор, не виключають наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, наявний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що останній за місцем реєстрації не проживає, має подвійне громадянство, а також враховуючи міру покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним.

Також наявний ризик того, що ОСОБА_11 може вчинити нове кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, зважаючи на те, що не працевлаштований, постійного джерела прибутку на території України не має

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 , підлягає задоволенню, оскільки слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також надано докази оголошення підозрюваного ОСОБА_12 у міжнародний розшук.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_5 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого, його захисника розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1