Справа № 460/1568/15-к
Провадження №1-кп/460/69/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2016 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000387 від 13 лютого 2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, не судимого, учасника АТО, колишнього військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ,

про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

обвинуваченого ОСОБА_4 , 14 серпня 2014 року призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня він вибув для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , де наказом командира цієї частини від 15.08.2014 року № 61 зарахований до списків особового складу, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду кулеметника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 10 механізованої роти 4 механізованого батальйону.

Відтак з 15 серпня 2014 року ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

21 січня 2015 року, близько 08.00 години, ОСОБА_4 , не маючи наміру назавжди ухилитися від військової служби, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 та направився до свого дому, що у м. Ковель Волинської області, де проводив час на власний розсуд.

16 лютого 2015 року рядовий ОСОБА_4 самостійно, добровільно повернувся на територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , про що доповів своєму командуванню та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України визнав повністю і пояснив, що дійсно він 14 серпня 2014 року був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня він вибув для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 . Йому було відомо про переведення військової частини у вищу ступінь бойової готовності. Після перебування в зоні АТО йому

- 2 -

була надана відпустка до 21 січня 2015 року, однак по завершенні відпустки він не повернувся в частину, так як захворів і 26 січня 2015 року ліг в лікарню, де перебував до 04 лютого 2015 року. Потім лікувався вдома. У військову частину повернувся 16 лютого 2015 року, про що доповів своєму командуванню та продовжив проходити військову службу. Наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби в нього не було і він вдруге поїхав в зону АТО. На даний час він шкодує про вчинене, просить суворо його не карати, обіцяє, що більше такого не повторить. Просить врахувати, що він двічі приймав участь в АТО, на утриманні в нього малолітня дитина, а злочин вчинив у зв"язку з погіршенням стану здоров"я.

Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного ним кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження усіх доказів по справі.

Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 407 КК України правильна, оскільки він, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, у період часу з 21.01.2015 року по 16.02.2015 року самовільно покинув територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 і без поважних причин перебував за місцем проживання тривалістю понад десять діб, але не більше місяця.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно харахтеризується по місцю проживання, являється учасником АТО, має на утриманні неповнолітню дитину, пом`якшуючі обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та вважає за можливе обрати йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.2 ст. 407 КК України.

Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок надрукований в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1