Київський районний суд м. Полтави
Справа № 1-591/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2011 року

25 листопада 2011 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Антонова А.В.,

при секретарі Кононенко О.П.,

за участю прокурора Каралаш Ю.В.,

та захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_4,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.166 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22.03.2011 року ОСОБА_2 в Полтавському міському клінічному пологовому будинку народила доньку, ОСОБА_3. Їй була надана допомога психологічного, інформаційного і матеріального характеру та речі для дитини дитячий візочок, прилади для купання. 26.04.2011 року ОСОБА_2 отримала грошову допомогу в сумі 12 219 грн. 54 коп.

Будучи попередньо матеріально забезпеченою та проінформованою щодо належного догляду та утримання дитини, з приводу належного фізичного та психологічного розвитку дитини, ОСОБА_2 свідомо проявила бездіяльність та порушила права дитини на медичну допомогу, достатній життєвий рівень, що включає достатнє харчування, одяг, житло, не виконувала батьківські обовязки щодо піклування про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

07.05.2011 року ОСОБА_2 не повідомивши про це дільничного педіатра ДПВ №1 змінила своє місце проживання та переїхала за адресою м.Полтава, пров.Вечірній,2. За даним місцем проживання дитину на облік в амбулаторії сімейної медицини не поставила, у звязку з чим лікар не міг відвідувати дитину.

Окрім того, ОСОБА_2 в подальшому не вжила заходів щодо належного харчування та догляду за дитиною, хоча мала таку можливість, оскільки отримала державну соціальну допомогу на дитину в сумі 12219,54 грн., які використала всупереч інтересам дитини на власні потреби та на потреби співмешканця.

Недбале ставлення ОСОБА_2 до своєї дитини призвело до хвороби дитини. 24.05.2011 року при відвідуванні дитини завідуючою амбулаторії сімейної медицини №2 за місцем проживання м.Полтава, пров.Вечірній,2 встановлено, що санітарний стан помешкання, де знаходилася дитина є незадовільним. ОСОБА_3 встановлено діагноз : гіпотрофія 2 ступеня, первинна аліментарна, середнього ступеню тяжкості, період прогресування, рахіт 1 ступеня, анемія дефіцитна 1 ступеня, дефіцит ваги дитини близько 26,8 %, що є наслідком неналежного догляду матері за дитиною. ОСОБА_2 повідомлено про встановлений діагноз та наголошено на необхідності госпіталізації дитини до лікарні, на що вона відповіла категоричної відмовою та власноручно написала відповідну розписку.

27.05.2011 року ОСОБА_2 знову не зявилася на прийом у звязку з чим завідуючою амбулаторії сімейної медицини №2 спільно з медсестрою здійснено виїзд до місця проживання ОСОБА_3 Під час огляду дитини зясовано, що мати проігнорувала вказівки лікаря щодо догляду та харчування дитини. Дитина була одягнута в брудний одяг, знесилена та жалібно плакала,

нервово-психічний розвиток затримувався на 1,5 міс. ОСОБА_2, вказано на необхідність термінової госпіталізації дитини, але вона знову категорично відмовилася та написала розписку.

В цей же день завідуюча ДПВ №2 1ї МКЛ у звязку з кризовою ситуацією, яка склалася зі станом здоровя дитини ОСОБА_3 вимушена була звернутися до служби у справах дітей ВК Київської районної в м.Полтаві ради. Після чого, 27.05.2011 року близько 16-00 год. ОСОБА_3 була примусово госпіталізована до відділення раннього дитинства Полтавської міської клінічної лікарні, де їй було встановлено діагноз : надмірно недостатня вага.

14.06.2011 року ОСОБА_2 перебуваючи разом з дитиною в лікарні самовільно перервала курс лікування ОСОБА_3 та покинула лікарню.

Дії ОСОБА_2, кваліфіковані за ст.166 КК України, як злісне невиконання батьківських обовязків, що спричинило тяжкі наслідки.

До початку судового розгляду справи підсудна ОСОБА_2, надала суду заяву, в якій просить звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі Закону України Про амністію від 08.07.2011 року, оскільки вона є неповнолітньою.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового процесу, приходить до висновку, що клопотання підсудної про застосування до неї амністії підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно паспортних даних ОСОБА_2 народилася 19 листопада 1994 року, тобто являється неповнолітньою.

Відповідно до п.а ст.1, ст.6 Закону України Про амністію, який набрав чинності 28.07.2011 року від кримінальної відповідальності звільняються особи, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми та які обвинувачуються у вчиненні умисних злочинів, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України.

Виходячи з п.4 ст.6 КПК України, акт амністії є обставиною, що виключає провадження у справі.

Керуючись п.а ст.1, ст.6 Закону України Про амністію від 08.07.2011 р., п.4 ст.6, ст.248 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 на підставі п.а ст.1 Закону України Про амністію від 08.07.2011 року.

Справу по обвинуваченню ОСОБА_2 за ст.166 КК України провадженням закрити на підставі п.4 ст.6 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_2, у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

Речові докази зберігати в матеріалах кримінальної справи.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з моменту його проголошення.

Головуючий Антонов А.В.