АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790 /952/16 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Справа № 639/2564/16-к Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Слідчий суддя, приймаючи таке рішення встановив, що слідчим було вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного та об`єктивного встановлення обставин справи, проведено необхідні слідчі дії, в ході яких факт крадіжки майна у ОСОБА_7 не підтвердився, а питання про вселення та виселення осіб з квартири має цивільно-правовий характер, у зв`язку з чим слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді обґрунтованою, посилаючись на вмотивованість висновку слідчого про закриття кримінальної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Слідчий суддя встановив, що на час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні ОСОБА_7 вже був позбавлений права власності на все належне йому майно, зокрема і на квартиру АДРЕСА_1 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.01.2012 року, яким він визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України та засуджений до шести років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна, у тому числі і вказаної квартири. Цей вирок в частині конфіскації знаходився на виконанні в державній виконавчій службі.
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 31.07.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_14 до ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про усунення перешкод у користуванні вказаною вище квартирою, виселення та відшкодування моральної шкоди було відмовлено.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що правовідносини стосовно вселення та виселення ОСОБА_9 та родини ОСОБА_15 зі спірної квартири мають цивільно-правовий характер.
При цьому апеляційний суд приймає до уваги, що згідно матеріалів провадження за ОСОБА_9 зареєстровано місце проживання у квартирі АДРЕСА_1 , тобто відсутні обставини, які дають підстави вважати, що він втратив право користування цією квартирою.
Крім того, як зазначив слідчий суддя, ОСОБА_7 не конкретизував перелік майна, яке було ніби то викрадене у нього з цієї квартири, у протоколі його допиту він не посилався на ці обставини, а лише повідомив факт незаконного проживання в спірній квартирі сторонніх осіб.
Такі посилання не суперечать змісту протоколів допиту ОСОБА_7 та його брата ОСОБА_16 , згідно яких останні не посилаються на факти крадіжки майна ОСОБА_7 , а лише повідомляють обставини виявлення перебування у спірній квартирі сторонніх осіб та у позбавлення ОСОБА_7 у зв`язку з цим права користування предметами меблі, посуду та побутової техніки, які перебували у цій квартирі.
У зв`язку з викладеним колегія суддів не вбачає підстав вважати необґрунтованим висновок слідчого судді щодо повного з`ясування органом досудового розслідування усіх повідомлених ОСОБА_7 обставин заволодіння квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і відсутності в їх діях складу кримінального правопорушення і погоджується, що правовідносини, які мають місце між вказаними вище особами та ОСОБА_7 мають цивільно-правовий характер.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді: