АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/1573/14-к
Справа № 11-кп/791/466/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія вирок ч.2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 р.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

З участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000181 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гладківка Голопристанського району Херсонської області, громадянина України, освіта середня, не працює, в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично про живає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 286 ч.2, ст. 135 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Цим вироком ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки, за ч. 1 ст. 135 КК України один рік позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.

Обрано ОСОБА_8 міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Початок строку відбування покарання визначено із моменту затримання обвинуваченого.

Вирішено питання про речові докази та судові витрати.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він, близько 03.00 години, знаходячись в с. Таврійське Голопристанського районну Херсонської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Лісній зі сторони с. Гладківка у напрямку с. Чулаківка, в районі житлового будинку № 35, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалась, грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3. (б), 2.9. (а) та 12.3. ПДР України, при виявлені перешкоди для руху, а саме пішохода ОСОБА_9 який рухався попереду у зустрічному напрямку, не вжив можливих заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, скоїв наїзд на останнього, спричинивши ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя, від яких останній загинув на місці пригоди. ОСОБА_8 , маючи реальну можливість впевнитись у тому, що потерпілий перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, умисно не виконав вимоги п.2.10 (а), (г) ПДР України, не залишився на місці події, а з метою уникнення відповідальності за скоєний злочин, на вказаному автомобілі поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, не надавши допомогу потерпілому ОСОБА_9 , якого своїми діями поставив у небезпечне для життя та здоров`я становище, в силу чого потерпілий був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 посилається на незаконність вироку у зв`язку із однобічністю досудового та судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та просить вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутністю у діях обвинуваченого складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України. Зокрема зазначає те, що жоден із покладених в основу обвинувального висновку доказів, яким суд не дав належної оцінки, не підтверджує винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а висновок суду про його винуватість ґрунтується на припущеннях. Крім того, вважає, що суд безпідставно прийняв як доказ слідчий експеримент від 08.112013 року, оскільки проведений з ОСОБА_8 в якості свідка, чим порушив вимоги п. 1 ч.3 ст. 87 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та адвоката ОСОБА_7 які наполягали на задоволенні поданої захисником апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України.

Суд повинен оцінювати кожен доказ на всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, з точки зору належності, допустимості і достовірності доказів, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч, 1, п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, окрема, здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Так оцінюючи як доказ, слідчий експеримент від 08.112013 року, який суд поклав в основу обвинувального вироку, допустив помилку, оскільки така слідча дія від зазначеної дати не проводилася в ході досудового слідства і в матеріалах провадження відсутня.

Крім того, дані для проведення комплексної комісійної судово - медичної та автотехнічної експерти № 69/3795 від 15.01.2014 року отримані на підставі слідчих експериментів від 25.09.2013року та 18.09.2013 року. Проте суд не звернув увагу на те, що слідчий експеримент від 18.09.2013 року в матеріалах кримінального провадження не міститься та в ході досудового слідства не проводився.

Виходячи із положень, викладених у ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє рішення суду першої інстанції з точки зору його законності і обґрунтованості, що передбачає оцінку його відповідності нормам матеріального і процесуального закону, фактичним обставинам справи, а також дослідженим у судовому засіданні доказам.

Слідчим для проведення вказаних експертиз експерту надавалися різні вихідні дані щодо обставин дорожньо - транспортної пригоди, зокрема видимості проїзної частини, відстані з якої об`єктивно можливо виявити пішохода, наслідком чого стали протилежні висновки проведених у провадженні судових автотехнічних експертиз.

Із матеріалів провадження вбачається, що вихідні дані для проведення вказаних вище автотехнічних експертиз органом досудового розслідування встановлювалися в ході слідчих експериментів від 25.09.2013 року та 28.11.2013 року із показань ОСОБА_8 в якості свідка, який у подальшому визнаний підозрюваним та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, проте суд першої інстанції у вироку не виклав своїх висновків щодо допустимості як доказів протоколів проведення слідчого експерименту від 25.09.2013 року та від 28.11.2013 року ( т1 а.с. 34-36, 40-45) і не дав оцінку цим доказам щодо недопустимості їх, у відповідно до положень ст. 87, 89 КПК України (т 3 а.с.24, 25)

Допущені судом порушення є істотними, ставлять під сумнів повноту та об`єктивність розгляду судом першої інстанції обставин провадження, впливають на законність та обґрунтованість вироку в цілому, і відповідно до положень ст. п1, 2, 3,ч 1 ст. 409, п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції , а тому апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи, що сторони не заявляли клопотання про дослідження в апеляційному суді певних обставин та доказів, які згідно зі ст.404 ч.3 КПК України мають бути повторно досліджені, тому суд апеляційної інстанції не вправі ухвалити новий вирок. Дослідження судом за власною ініціативою доказів, які б підтверджували або спростовували певні обставини справи, - порушуватиме загальні засади кримінального провадження, передбачені ст.7 ч.1 п.3, п.15 КПК України, зокрема: рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Оскільки чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, крім випадків, передбачених ст.ст.412 ч.2 п.2-7, 415 ч.1 КПК України, не регулює питання подальшого спрямування кримінального провадження, коли апеляційний суд повинен скасувати вирок суду першої інстанції через його незаконність, при цьому ухвалити новий вирок не має права, тому керуючись загальними засадами кримінального провадження на підставі ст.9 ч.6, ст.7 ч.1 п.1, п.2, п.3, п.13, п.15 КПК України, мають бути застосовані правила ст.ст.412 ч.1, ч.2 п.2-7, 415 ч.1 п.1 КПК України, тобто вирок має бути скасований та призначений новий розгляд у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно виправити допущені порушення, повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону проаналізувати докази, надані сторонами провадження, перевірити їх з точки зору належності, допустимості і достовірності та ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 412, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 29 лютого 2016 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3 ,

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_2