У Х В А Л А

Справа № 183/4920/16

№ 1-кс/183/709/16

02 вересня 2016 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И Л А:
01.09.2016 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт речового доказу, а саме - врожай соняшника, що росте на земельних ділянках, загальною площею 49 га, які розташовані на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та відповідно до Державного акту на право постійного користування серії ДП (без номеру), зареєстрованого в Книзі державних актів на право постійного користування за МД № 660, виданого 28.12.2000 року, перебували у користуванні ОСОБА_4 , шляхом заборони будь-кому розпоряджатись будь-яким чином та використовувати його до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту, окрім слідчого та прокурора для забезпечення збереження вказаного речового доказу та подальшого звернення врожаю в дохід держави.

Прокурор мотивує своє клопотання тим, що в ході здійснення аналізу законності використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Магдалинівського району встановлено, що невідомою особою в порушення вимог ст. ст. 116, 124, 125, 211 Земельного Кодексу України та ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», які регламентують набуття і реалізацію права на землю, самовільно зайнято земельні ділянки площею 8,100 га та 40,900 га, сільськогосподарського призначення державної форми власності, загальною площею 49 га, які розташовані на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту, та перебували у постійному користуванні ОСОБА_4 , на підставі державного акту на право постійного користування серії ДБ № б/н від 28.12.2000 року, яка померла.
Земельні ділянки, загальною площею 49 га, розташовані на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та надані у постійне користування для ведення фермерського господарства померлій ОСОБА_4 (актовий запис про смерть № 2 від 18.01.2010 року), не може бути успадкована спадкоємцями, оскільки перебувають у власності держави, а ОСОБА_4 надавалася у користування.
Разом з тим, відповідно до вимог ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Крім того, вимогами Земельного кодексу України не передбачено право постійного користування а ні для громадян, а ні для приватних підприємств або фермерських господарств. У зв`язку з чим, після смерті постійного землекористувача ОСОБА_4 можливе переоформлення права користування вказаними земельними ділянками лише на умовах довгострокової оренди, що зроблено не було.
Після смерті ОСОБА_4 рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2014 року визнано за ОСОБА_5 , в порядку спадкування за законом, право на СФГ «Євгенія» та право на користування вказаними земельними ділянками.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.02.2015 року зазначене рішення суду в частині визнання за ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом права користування зазначеними земельними ділянками скасовано.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно зі Статутом СФГ «Євгенія» право постійного користування земельними ділянками, яке за життя надано саме ОСОБА_4 , не було внесено до складеного капіталу господарства, а відтак спірні земельні ділянки не можуть бути успадковані спадкоємцями, оскільки перебувають у власності держави (територіальної громади).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.02.2015 року залишено без змін.

Таким чином, судами достовірно встановлено відсутність права у будь-яких осіб на користування вказаними земельними ділянками станом на початок 2015 року.

Разом з тим, 14.03.2016 року під час обстеження зазначених земельних ділянок спеціалістом землевпорядником Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області встановлено, що в 2015 році на них вирощувались сільськогосподарські культури та станом на момент обстеження вказані земельні ділянки розорані.
Враховуючи викладене, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 березня 2016 року за № 0000018 було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, за фактом самовільного зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної форми власності, орієнтовною площею 49 га.
У подальшому, з метою підтвердження факту самовільного зайняття вказаними земельними ділянками та встановлення розміру збитків, завданих державі внаслідок самовільного зайняття земельними ділянками, на підставі ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.04.2016 року, призначено проведення позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо законності користування вказаними земельними ділянками, проведення якої доручено фахівцям Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області.
Водночас, в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні Дніпропетровською регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру» проведено обміри самовільно зайнятих земельних ділянок на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та складено технічний звіт із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), яка раніше перебувала у постійному користуванні ОСОБА_4 та встановлено, що фактична площа самовільно зайнятих земельних ділянок, яка використовується для вирощування сільськогосподарських культур, складає 49 га.
За результатами проведення перевірки, фахівцям Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області підтверджено факт самовільного зайняття вказаних земельних ділянок, а саме використовуються для товарного сільськогосподарського виробництва засіяні сояшником. Також, відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 року, проведено розрахунок завданих державі збитків внаслідок самовільного зайняття вказаних земельних ділянок, які склали понад 143540,6 грн., що підтверджується листом Державної інспекції сільського господарства у Дніпропетровській області № 06.1/06.1-08/3170 від 27.05.2016 року.
На теперішній час, досудовим розслідуванням встановлено, що невідомою особою самовільно зайнято земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності, загальною площею 49 га, які розташовані на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту, та перебували у користуванні померлої ОСОБА_4 .
Повторним оглядом вказаних земельних ділянок від 19.08.2016 року за участю інспекторів Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області встановлено, що на даних земельних ділянках продовжує вирощуватись сільськогосподарська культура соняшник, висаджений невстановленими в ході досудового розслідування особами, за відсутності повного права користування вказаними земельними ділянками.
Відповідно до вимог ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, врожай соняшнику, вирощений на самовільно зайнятій земельній ділянці, є фактично речовим доказом використання земельної ділянки для сільськогосподарських потреб, за відсутності документів, що підтверджують право користування, у зв`язку з чим постановою від 30.08.2016 року врожай на земельних ділянках, загальною площею 49 га, які розташовані на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

У зв`язку з цим прокурор вважає, що виникла необхідність забезпечити збереження речового доказу у кримінальному провадженні, врожаю, що росте на самовільно зайнятих земельних ділянках, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та подальшого звернення врожаю в дохід держави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, визначених в клопотанні.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя дійшла до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Матеріали клопотання містять постанову прокурора ОСОБА_3 від 30.08.2016 року про визнання речовим доказом по кримінальному провадженню врожай соняшника, що росте на земельних ділянках, загальною площею 49 га, які розташовані на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що врожай соняшника, що росте на земельних ділянках, загальною площею 49 га, які розташовані на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, є речовим доказом по кримінальному провадженню, а тому слідчий суддя вважає дане клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме - врожай соняшника, що росте на земельних ділянках загальною площею 49 га, які розташовані на території Пролетарської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області та відповідно до Державного акту на право постійного користування серії ДП (без номеру), зареєстрованого в Книзі державних актів на право постійного користування за МД № 660, виданого 28.12.2000 року, перебували у користуванні ОСОБА_4 , шляхом заборони будь-кому розпоряджатись будь-яким чином та використовувати його до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту, окрім слідчого, в провадженні якого знаходиться вказане кримінальне провадження та прокурора, який є процесуальним керівником по даному кримінальному провадженню з метою забезпечення збереження речових доказів.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1