Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
- накласти арешт на гроші, які набуті підозрюваним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті вчинення кримінального правопорушення та є предметом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 2585 КК України, а саме: грошові кошти, які містяться на рахунках, яким відповідають банківські картки: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , емітовані на ім`я ОСОБА_6 у ПАТ КБ «Приватбанк»; № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , відкриті на ім`я ОСОБА_7 у ПАТ КБ «Приватбанк»;
- накласти арешт на гроші, які перебувають у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: грошові кошти, які містяться на рахунках, яким відповідають банківські картки: № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , емітовані на ім`я ОСОБА_5 у ПАТ КБ «Приватбанк».
У судовому засіданні старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити.
У відповідності до ч.2 ст. 172 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 , та громадяни ОСОБА_6 і ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) в судове засідання не викликалися, з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши пояснення старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_3 , вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Як вбачається із клопотання, в лютому 2015 року громадянин України ОСОБА_5 у м. Луганську, усвідомлюючи, що «ЛНР» здійснює терористичну діяльність на території України, вчиняє терористичні акти і збройне протистояння правоохоронним органам і Збройним Силам України, спрямовані на зміну меж території та державного кордону в незаконний спосіб, вирішив фінансово і матеріально забезпечувати злочинну діяльність зазначеної терористичної організації.
Для досягнення злочинного задуму ОСОБА_5 вступив у злочинну змову з мешканцями м. Луганська ОСОБА_10 , м. Києва ОСОБА_11 та іншими особами.
В подальшому, у кінці лютого 2015 року, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 та іншими особами, умисно створив на території м. Луганська фінансову установу терористичної організації «ЛНР» - «Перший комерційний центр», під видом компанії по наданню фінансових послуг - видачі учасникам терористичної організації «ЛНР» готівки в українській та російській валютах з їх банківських рахунків.
При цьому кошти з рахунків клієнтів центру, перераховувалися на рахунки працівників «Першого комерційного центру», а в кінці кожного робочого дня концентрувалися на власних банківських рахунках ОСОБА_5 , звідки спрямовувалися для обготівкування мешканцям м. Києва ОСОБА_11 , ОСОБА_6 .
Після цього, ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , спільно з громадянином ОСОБА_7 , здійснювали зняття готівки та організовували доставку грошей в м. Луганськ ОСОБА_5 , який використовував їх для забезпечення подальшої незаконної роботи «Першого комерційного центру» і фінансування терористичної діяльності «ЛНР».
Також, з метою фінансового і матеріального забезпечення функціонування терористичної організації, усунення перешкод для злочинної діяльності «ЛНР», її збройного протистояння діям української влади, а також особистого збагачення, ОСОБА_5 встановлював відповідні відсотки та знижки учасникам терористичної організації «ЛНР» за надані «Першим комерційним центром» послуги, організовував взаємодію центру з так званими правоохоронними та контролюючими органами «ЛНР», сплачував їм кошти і надавав матеріальну допомогу за безперешкодну діяльність, створеної ним, ОСОБА_10 та іншими особами, незаконної фінансової установи.
Зокрема, з`ясовано, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримували від ОСОБА_5 грошові кошти на рахунки, яким відповідають банківські картки:
- № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , емітовані на ім`я ОСОБА_6 у ПАТ КБ «Приватбанк»;
- № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , відкриті на ім`я ОСОБА_7 у ПАТ КБ «Приватбанк».
Під час розслідування кримінального провадження встановлено, що зазначені вище грошові кошти набуті ОСОБА_5 в результаті вчинення кримінального правопорушення фінансування тероризму та є його предметом.
Крім того в ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_5 належать грошові кошти, які містяться на рахунках, яким відповідають банківські картки:
- № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , емітовані на його ім`я у ПАТ КБ «Приватбанк».
Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Санкцією ч. 2 ст. 258-5 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна.
За таких обставин, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, з врахуванням санкції статті, за якою підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за необхідне клопотання в частині арешту майна підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити та застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках, яким відповідають банківські картки: № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , емітовані на ім`я ОСОБА_5 у ПАТ КБ «Приватбанк».
При цьому вважаю, що клопотання в частині арешту грошових коштів, які містяться на рахунках, на ім`я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до задоволення не підлягає, оскільки слідчим в ході досудового слідства повідомлення про підозру у вчиненні будь якого кримінального правопорушення, передбаченого КК України, яке б передбачало конфіскацію майна, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не вручалось, останні не мають статусу підозрюваних чи обвинувачених, а тому підстав для арешту грошових коштів вказаних вище осіб з метою конфіскації їх майна, не має.
Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 174 КПК України, -
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках, яким відповідають банківські картки: № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , емітовані на ім`я ОСОБА_5 у ПАТ КБ «Приватбанк».
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно старшим слідчим в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору та підозрюваному ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1