Справа № 373/957/16-к
ВИРОК

Іменем України

04 серпня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№0000013 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рокита Великобагачанського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, військовослужбовця за контрактом, обіймаючого посаду номера обслуги першої гармати першого самохідно-артилерійського взводу 11 самохідно-артилерійської батареї 4 самохідно-артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні старший солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, учасника АТО та бойових дій, тяжкими хворобами не страждає,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 , проходячи військову службу за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 у військовому званні старший солдат на посаді номера обслуги 1 гармати 1 самохідно-артилерійського взводу 11 самохідно-артилерійської батареї 4 самохідно-артилерійського дивізіону, у період з 30.11.2015 року по 25.05.2016 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, діючи умисно, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин в умовах особливого періоду, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не повідомляв, чим вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду.

По суті пред`явленого обвинувачення в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним повністю і дав покази, що підтверджують фабулу обвинувачення.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Учасники кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи. Зміст ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`яснено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом, військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, визнано щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння, та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки протягом досудового розслідування ОСОБА_4 давав детальні та послідовні показання відносно зазначених обставин, які лягли в основу його обвинувачення у справі. Пом`якшуючою обставиною суд визнає також і те, що злочин було вчинено учасником АТО, учасником бойових дій в період, коли він мав бути звільнений за закінченням контракту, але звільнення не відбулося внаслідок обставин, що на залежали від волі обвинуваченого.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом в ході судового розгляду не виявлені.

Вчиненим кримінальним правопорушенням (злочином), передбаченим ч. 4 ст. 407 КК України, майнова шкода не завдана.
Експертизи під час досудового розслідування не проводилися, витрати на залучення експерта відсутні.
Потерпілих у кримінальному провадженні немає.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.
Приймаючи до уваги відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до переконання про можливість призначити покарання, із застосуванням ст.ст. 60, 69 КК України, нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, у виді арешту з триманням засудженого на гауптвахті.
Суд вважає, що таке покарання з урахуванням тяжкості злочину, особи обвинуваченого, та обставин, які були встановлені в ході розгляду даного кримінального провадження буде справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_4 .
Відповідно до ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів. Строк затримання рахувався з 02:00 год. 25.05.2016 р.
У подальшому ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 15.07.2016 до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12 вересня 2016 року з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення переводиться у строк позбавлення волі за співвідношенням один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а визначений таким чином строк позбавлення волі переводиться відповідно до співвідношення одному дню позбавлення волі відповідають один день арешту.
Керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.ст. 60, 69 КК України у виді арешту на строк 6 (шість) місяців, з відбуттям на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Строк відбуття покарання рахувати з 25.05.2016 року із застосуванням положень ч.5 ст. 72 КК України.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу не змінювати, утримуючи засудженого на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч.6 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1