АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/707/16 Справа № 199/740/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі
головуючого: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13 червня 2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, зміненим ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2012 року за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до шести років позбавлення волі, звільненого 20 червня 2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 червня 2014 року,

засудженого за ч.2 ст.309 КК України до двох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком два роки.

Відповідно до п.п.2,3,4 ст.76 КК України на нього покладені обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконаву інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

За апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2016 року.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі заступник прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації скоєного, вважає вирок суду в частині призначеного покарання незаконним внаслідок невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, внаслідок м`якості. Рішення суду про застосування до ОСОБА_6 положень ст.75 КК України необґрунтоване та невмотивоване. Суд не врахував ступінь суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого те. що ОСОБА_6 раніше вчиняв тяжкі злочини, в сфері обігу наркотичних засобів, не мотивував які саме обставини та дані про особу обвинуваченого дають підстави для застосування положень ст.75 КК України.
Судом не взято до уваги і дані про особу обвинуваченого, те що він ніде не працює, не має постійного джерела доходу, не одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, веде соціально девіантний спосіб життя, після звільнення з місць позбавлення волі, через нетривалий проміжок часу, знову вчинив новий злочин в сфері обігу наркотичних засобів, передбачений ч.2 ст.309 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до катерогії середньої тяжкості. Просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст.309 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки, в іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що в невстановлені дату та час, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, перебуваючи у невстаноленому місці, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, незаконно придбав психотропну речовину метамфетамін в невстановленій кількості, яку став зберігати при собі без мети збуту до 27 листопада 2015 року.
27 листопада 2015 року в період часу з 01 год. 25 хв. до 01 год. 45 хв. біля буд.53 по вул. Калинова в м. Дніпропетровську ОСОБА_6 був зупинений співробітниками КП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за вчинення адміністративного правопорушення, в ході огляду у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено п`ять прозорих сліп-пакунків з полімерного матеріалу з вологими кристалічними речовинами світло-жовтого кольору, масами 0,0409 г, 0,3423 г, 0,3817 г, 0,3764 г, 0,3961 г, які відповідно до висновку експерта №70/10/148 від 18 грудня 2015 року містять психотропну речовину метамфетамін, маса метамфетаміну в речовинах складає 0,0139 г, 0,1252 г, 0,1322 г, 0,1371 г, 0,1555 г відповідно, який ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав без мети збуту..
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив вирок суду залишити без змін, думку прокурора, який вважав за необхідне вирок суду в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки, в іншій частині вирок суду залишити без змін, проаналізувавши доводи, викладені в апеляційній скарзі, співставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, обґрунтовано наявними у справі доказами, що в апеляційному порядку не оскаржено. Фактичні обставини справи, юридична кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.309 КК України також є правильними і ніким не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Поряд з цим, вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно роз`яснень, наведених у Постанові Пленуму Верховного суду України Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року № 7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання за скоєне, суд в повній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, який є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який має постійне джерело доходу, зареєстроване місце проживання, де характеризується задовільно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Обставиною, пом`якшуючою покарання є щире каяття.
До обставини що, обтяжує покарання суд першої інстанції правильно відніс рецидив злочинів.
Таким чином, судом були враховані всі обставини справи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор. Покарання призначене ОСОБА_6 у виді двох років позбавлення волі із застосуванням положень ст.75 КК України за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для призначення ОСОБА_6 більш суворого покарання з мотивів, зазначених в апеляції прокурора, колегія суддів не вбачає.
Порушень в ході досудового слідства та у судовому засіданні вимог кримінально-процесуального законодавства, які б тягнули за собою зміну або скасування вироку, перевіркою матеріалів справи не виявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської областіОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 . залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _________________ ________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4