Справа № 344/5604/16-к
Провадження № 11-сс/779/87/2016
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001837 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 29 квітня 2016 року про часткове задоволення клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 29 квітня 2016 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та обрано йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 29 червня 2016 року.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та незаконною. Звертає увагу суду на те, що слідчим суддею при розгляді клопотання належним чином не досліджено підстави обрання запобіжного заходу, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та особу підозрюваного, не враховано, що останній не має постійного джерела доходу, місця проживання, ніде не працює, і викладені обставини свідчать про те, що він може продовжувати свою злочинну діяльність. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 29 квітня 2016 року та замінити запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, що він 28.04.2016 року близько 14 год. 40 хв. зайшов у приміщення офісу громадської організації «Світанок-ІФ», що по вул.. Симоненка 41 в м. Івано-Франківськ з метрю скористатися туалетом. Перебуваючи в коридорі даного офісу він побачив, що у кабінеті психолога відкриті двері, після чого зайшов туди та попросив дозволу скористатись туалетом. Побачивши, що у кабінеті нікого немає, а на тумбочці стоїть жіноча сумочка, в нього виник умисел на крадіжку даної сумки, в якій знаходились гроші в сумі 685 грн., гаманець та парфуми на загальну вартість5785 грн. Вчинивши крадіжку почав тікати з місця події , але в результаті того, що за ним на вулицю вибіг ОСОБА_11 та почав вимагати, щоб той зупинився, він кинув сумку з викраденим на землу та продовжив бігти. Однак втекти йому не вдалося, оскільки у дворі біля будинку №35 по вул. Симоненка він був затриманий ОСОБА_11 .

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, просить подану ним апеляційну скаргу задовольнити з мотивів наведених у ній;

- підозрюваний ОСОБА_7 погодився з апеляцією прокурора.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В силу ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешу, відмовивши в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчим у клопотанні, а прокурором у судовому засіданні не наведено достатніх підстав для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати винятковий запобіжний захід- тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Доводи прокурора повністю спростовуються під час апеляційного розгляду справи та матеріалами кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду прокурором відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України не було доведено, що будь-який інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 судом враховано його вік, стан здоров`я, майновий стан, характеризуючі його особу дані, а також вагомість наявних доказів про вчинення ним даного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочиномі в той же час обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з накладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, передбачених ст 194 КПК України. Покликання прокурора про те, що житло, за місцем останньої реєстрації підозрюваного конфісковано державою не є підставою для скасування домашнього арешту, оскільки законом не передбачено обов`язок виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту особою за місцем його реєстрації.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 194 КПК України про те, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 цієї статті слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, що зазначений в клопотанні. Тому колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість та законність ухвали слідчого судді про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що і унеможливить вчинення ним впливу на потерпілу, свідків чи скоєння нових будь-яких злочинів та інших протиправних діянь.

Таким чином підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_12 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 29 квітня 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 без змін.

Ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу, оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4