пр. № 1-кп/759/319/16
ун. № 759/3272/16-к
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

30 березня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
провівши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000112, за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и в:
До Святошинського районного суду м. Києва 01 березня 2016 року, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 03 вересня 2015 року, з додатками стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Суд, вивчивши матеріали обвинувального акта з додатками, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисників, які вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотань для прийняття судом рішень, з підстав, передбачених пп. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не заявляли, приходить до висновку про необхідність повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу, зокрема, обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання. Згідно з вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком і має відповідати вимогам щодо змісту та форми, визначеним в законі.
Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає невідповідність обвинувального акта та додатків до нього вимогам закону щодо їх змісту.
Так, всупереч вимогам п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт містить зазначення обставини, яка обтяжує покарання « ОСОБА_7 », тобто особи, якій обвинувачення не висувалося.
Виклад фактичних обставин справи - це формулювання фактичного складу діяння, тобто конкретний опис поведінки особи й інших юридичних фактів, які встановлено (процесуально доведено) та які мають кримінально-правове значення й у системному поєднанні утворюють фактичний склад злочину.
Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не містить відомостей про обсяг повноважень, коло службових обов`язків, які визначають компетенцію ОСОБА_3 як службової особи, із зазначенням спеціальних нормативних актів, якими вони встановлюються.
Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, містить відомості про те, що ОСОБА_3 , також є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень. Разом з тим, не зазначено назви закону із зазначенням його статті, дія якого поширюється на ОСОБА_3 , як на суб`єкта цього Закону. Зазначений при викладі фактичних обставин Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції» втратив чинність 26 квітня 2015 року.
Так, виклад фактичних обставин кримінального правоворушення, які прокурор вважає встановленими містить відомості щодо одержання ОСОБА_3 неправомірної вигоди у виді грошових коштів у розмірі 5000 гривень. Проте правова кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 368 КК України не містить кваліфікуючої ознаки «предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі».
Правова кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 368 КК України містить зазначення кваліфікуючої ознаки «…з вимаганням неправомірної вигоди», разом з тим, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не містить відомостей про те, у чому саме полягали шкідливі наслідки щодо прав і законних інтересів ОСОБА_8 , з метою запобігання яких, вона вимушена була надати незаконну вигоду ОСОБА_3 .
Водночас, формулюючи обвинувачення прокурором не зазначено коли виник злочинний умисел обвинуваченого на вимагання та отримання неправомірної вигоди, який відповідно до вимог ст. 91 КПК України підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.
Зазначені фактичні дані не є новими, відомі на період досудового розслідування, стосовно них не може бути змінене обвинувачення в суді.
Зазначене вказує на істотну неконкретність обвинувачення та позбавляє суд визначити межі судового розгляду стосовно обвинуваченого та прийняти об`єктивне рішення по справі з огляду на п. 13 ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення. Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце, інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Неконкретність обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, порушує забезпечення права обвинуваченого ОСОБА_3 на захист.
Положеннями п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України передбачено, що до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком та відповідно до вимог ст. 109 КПК України має відповідати вимогам щодо змісту та форми, визначеним в законі, зокрема повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
В порушення вимог ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування не відображає повних відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення під час досудового розслідування, зокрема, в ньому відсутня дата надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, прізвище, ім`я по батькові заявника, як це передбачено ч. 5 ст. 214 КПК України.
П. 1 розділу 1 реєстру матеріалів досудового розслідування містить відомості про внесення 03.09.2015 відомостей до ЄРДР за № 0000112 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, проте обвинувальний акт, направлений прокурором до суду у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000112.
Реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про письмове підтвердження сторін кримінального провадження протилежній стороні, факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ст. 290 КПК України); відомостей про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про зупинення досудового розслідування та його відновлення (ч. 4 ст. 280, ч. 3 ст. 282 КПК України); про роз`яснення ОСОБА_3 права на захист.
Згідно із п.п. 5, 12-14 розділу ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні визнано та долучено до справи речові докази, однак відомостей про те, які матеріальні об`єкти чи документи визнано речовими доказами та місце їх знаходження реєстр не містить.
Також реєстр матеріалів досудового розслідування, зокрема пп. 6,7 розділу П прийнятих в ході досудового розслідування процесуальних рішень, містять відомості щодо клопотання про відсторонення від посади та клопотання про проведення обшуку, проте результати процесуальних рішень прийнятих по даним клопотанням, дати та строк їх застосування, реєстр не містить.
Розділ П пп. 9,11 реєстру матеріалів досудового розслідування містить відомості про продовження 25.11.2015 р., 25.12.2015 р. строку досудового розслідування, проте відомостей про строк, на який було продовжено досудове розслідування реєєстр не містить, що позбавляє суд можливості перевірити чи виконані прокурором вимоги п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, що є однією із форм закінчення досудового розслідування в строки, передбачені ст. 219 КПК України та чи не погіршено становище обвинуваченого, що є недопустимим у контексті практики Європейського суду з прав людини.
В порушення вимог ч. 3 ст. 283 КПК України прокурором не внесені до Єдиного реєстру відомості про закінчення досудового розслідування.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд, визнає невідповідність обвинувального акта та його додатків вимогам закону щодо їх змісту та, вважає обвинувальний акт таким, що підлягає поверненню прокурору, для усунення виявлених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 291, 314, 369-372, 376 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000112 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, разом з додатками - повернути прокурору Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: