Провадження 1-кп/127/53/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
представника потерпілого: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0003916 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.4 ст.358 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.4 ст.358 КК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання, яке ним було подано 04.11.2015р. про визнання доказів недопустимими та про надання доручення органу досудового розслідування проведення слідчих дій, яке мотивоване тим, що під час досудового розслідування, слідчим органом досудового розслідування були проведені слідчі та інші процесуальні дії, а також прийняті процесуальні рішення з порушенням законодавства, не було дотримано повноти, об`єктивності, законності та упередженості розслідування кримінальної справи, зокрема проведення слідчих дій щодо законного вилучення доказів та долучення їх до матеріалів кримінального провадження та визначення їх в якості доказів, в результаті чого слідчий грубо порушив вимоги норм кримінально-процесуального законодавства в частині збирання доказів, дотримання прав та інтересів ОСОБА_5 , наданих та гарантованих йому Конституцією та іншими законодавчими актами України, а також не вірно та помилково були встановлені фактичні дані, які не відповідають дійсним обставинам справи, що полягає в наступному:
Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Всі документи, які долучені до матеріалів кримінального провадження отримані в порушення ст. 160-166 КПК України.
Метою проведення слідчої дії - тимчасовий доступ до речей і документів, як випливає із змісту положення ст. 160 - 166 КПК України, це є законне вилучення перерахованих документів та надання їм статусу доказів по справі.
Відповідно до ч.1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Отже, виходячи із загальних засад кримінального провадження, визначених ст. ст. 7, 17 КПК України, підозра, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом.
Таким чином, всі довідки та відтиски штампів та печаток отриманих на запит слідчого із РФ, а саме: відповідь Пенсійного фонду РФ за № 1163/11 від - 2014 року про підробленість довідки про заробітну плату; кутові штампи та печатки відділу кадрів ООО «Русс Интеграл «Варьерган - Ремонт» на чистому листі, відповіді ООО «Русс Интеграл «Варьерган - Ремонт», як документи є недопустимими доказами,а отже просить їх визнати недопустимими та зобов`язати слідчого виконати вимоги глави 15 КПК України та в законному порядку вилучити та доєднати процесуальні документи до матеріалів кримінального провадження, про що надав письмове клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.
Прокурор щодо заявленого клопотання заперечив, пославшись на те, що всі докази були зібрані по справі законним шляхом.
Представник потерпілого заперечили щодо вказаного клопотання.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що дане клопотання про визнання недопустимими доказами не підлягає задоволенню.
Оскільки, відповідно до ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Враховуючи те, що в України із Російською Федерацією укладено договір про правову допомогу, а отже у переважній більшості міжнародних актів та договорів зазначається, що всі офіційні документи, видані компетентними органами однієї Договірної Сторони, приймаються без будь-якого додаткового засвідчення на території іншої Договірної Сторони.
Що стосується допустимості чи недопустимості доказів, то відповідно до ст.89 КПК України суд буде вирішувати дане питання під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Керуючись ст.ст.89, 550 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про визнання доказів недопустимими та надання доручення органу досудового розслідування про проведення слідчих дій відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: