Справа № 196/260/16-к
№ провадження 1-кс/196/63/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року слідчий суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 вивчивши матеріали клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :
09 березня о 16 год. 02 хв. до Царичанського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_2 узгоджене з начальником Царичанського відділу Новомосковської місцнвої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3

В своєму клопотанні слідчий вказує, що 05 березня 2016 року до ЧЧ Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт начальника сектору кримінальної поліції Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , про те, що 05 березня 2016 року, близько 07.00 год., під час відпрацювання території Царичанського району Дніпропетровської області в с.Китайгород був зупинений автомобіль марки "КАМАЗ 5410" д/н НОМЕР_1 з напівпричепом марки "МАЗ" д/н НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_5 перевозив металобрухт з неналежно оформленими документами.

05 березня 2016 року за даним фактом СВ Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000148 за ознаками злочину, передбаченого ст.213 ч.1 КК України.

Того ж дня, слідчим Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд вищевказаного автомобіля з напівпричепом, в ході якого було виявлено, оглянуто та в порядку ст.237 ч.5 КПК України вилучено транспортний засіб марки "КАМАЗ 5410", реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки "МАЗ" реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому знаходився брухт кольорових та чорних металів, загальною вагою з автомобілем 33360 т, які було поміщено до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів при Царичанському ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул.Нагорна, 9 смт.Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області.

Крім цього, 05 березня 2016 року, слідчим Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст.лейтенантом поліції ОСОБА_2 за правилами, передбаченими ст.110 ч.ч.3, 5-7 КПК України було винесено постанову про визнання вказаного автомобіля, напівпричепа та майна, яке знаходилося в ньому, як речових доказів та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

В ході досудового слідства встановлено, що автомобіль марки "КАМАЗ 5410" д/н НОМЕР_1 , котрим керував гр. ОСОБА_5 на праві власності належить ВКПП "Моноліт", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , вказаний напівпричіп марки "МАЗ" д/н НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та брухт, виявлений у даному напівпричепові кольорових та чорних металів по даному кримінальному провадженню мають значення речових доказів.

Враховуючи вищевикладені обставини, слідчий вказує в клопотанні, що на даному етапі слідства необхідно накласти арешт на вилучені під час огляду 05 березня 2016 року автомобіль марки "КАМАЗ 5410" д/ НОМЕР_5 , напівпричіп марки "МАЗ" д/н НОМЕР_2 разом з наявним у ньому брухтом кольорових та чорних металів, загальною вагою 33360 т, у зв`язку з тим, що вказаний транспортний засіб та напівпричіп являються засобом вчинення вказаного кримінального правопорушення та разом з наявним у напівпричепові майном визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню, а також з метою заборони на використання майна, заборони розпоряджатися таким майном, оскільки їх незастосування можуть призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При цьому, повернення вилучених в ході огляду вищевказаного транспортного засобу, напівпричепу та брухту кольорових та чорних металів, які мають значення по кримінальному провадженню призведе до їх знищення, втрати або пошкодження, що в свою чергу призведе до втрати прямих доказів у провадженні.

Вивчивши зміст клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до змісту ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до вимог ст.171 ч.2 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається, в клопотанні слідчим вказано, що 05 березня 2016 року були внесені відомості в ЄРДР за №0000148 з правовою кваліфікацією за ст.213 ч.1 КК України за рапортом начальника сектору кримінальної поліції Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про те, що 05 березня 2016 року, близько 07.00 год., під час відпрацювання території Царичанського району Дніпропетровської області в с.Китайгород був зупинений автомобіль марки "КАМАЗ 5410" д/н НОМЕР_1 , який відповідно до Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 належить ВКПП "Моноліт", з напівпричепом марки "МАЗ" д/н НОМЕР_2 , який відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 , та водій якого ОСОБА_5 перевозив металобрухт з неналежно оформленими документами.

Отже, в клопотанні зазначено, що власник автомобіля та напівпричепа, що належить арештувати, слідчим встановлений та в матеріалах кримінального провадження наявні документи, які підтверджують право власності на транспортний засіб (автомобіль з напівпричепом). Проте, власник металобрухту (брухт кольорових та чорних металів) в самому клопотанні не вказаний, та документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, слідчим до клопотання не додані, що є порушенням вимог ст.171 ч.2 п.3 КПК України.

При цьому, в клопотанні взагалі не зазначено чи на час звернення з даним клопотанням слідчим будь-кому оголошувалась підозра, що також є порушенням ст.171 ч.2 п.3 КПК України.

Також, слід зазначити, що в порушення вимог ст.171 ч.2 п.2 КПК України слідчим в своєму клопотанні не зазначено в повному обсязі перелік і види майна, що належить арештувати, а вказані лише марки та реєстраційні номери автомобіля і напівпричепу та їх загальна вага разом з металобрухтом, без врахування тих обставин, що майно, на яке слідчий прохає накласти арешт належить різним власникам, і що в подальшому відсутність переліку і видів металобрухту ускладнить ідентифікацію даного майна для встановлення джерела його походження. При цьому, в клопотанні вага автомобіля, напівпричепа та металобрухту вказана взагалі в тоннах без посилання на підтверджуючі документи саме цієї ваги, тоді як в долучених до клопотання документах маються розбіжності щодо ваги металобрухту, а саме: то вказана вага в кілограмах, яка різниться із вагою в тонах, вказаною в клопотанні, або взагалі без заначення міри ваги. Також, з клопотання не можливо встановити, ким і де саме проводилося зважування майна, яке належить арештувати, тощо.

Крім цього, долучені слідчим до клопотання матеріали кримінального провадження належним чином не завірені та якість копіювання документів, зокрема щодо огляду автомобіля, договорів, досить низького рівня, що взагалі унеможливлює їх читання, встановлення процесуального статусу документів, і тому не можуть бути розцінені слідчим суддею як належні докази та взяті до уваги.

Також, слід зазначити, що слідчим долучені до матеріалів даного кримінального провадження копії ліцензії, акту приймання металів чорних (вторинних), акту про джерело походження металів чорних (вторинних), товарно-транспортної накладної, договорів як доказ, проте зі змісту клопотання не зрозуміло які саме обставини, викладені в клопотанні, слідчим вказаними документами обґрунтовуються відповідно до вимог ст.171 ч.2 абз.2 КПК України.

Таким чином, підстави та мета необхідності арешту майна слідчим в клопотанні у відповідності до вимог ст.170 КПК України не обгрунтовані, що суперчить вимогам ст.171 ч.2 п.1 КПК України.

Відповідно до ст.172 ч.1 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Як виходить зі змісту ст.172 ч.1 КПК України розгляд клопотання слідчого про арешт майна проводиться також і за участі підозрюваного чи іншого власника майна, проте в даному випадку слідчий суддя позбавлений можливості повідомити всіх учасників кримінального провадження про розгляд клопотання у зв`язку з відсутністю в клопотанні інформації про місцезнаходження останніх, що є порушенням вказаної норми КПК України.

Крім цього, як вбачається з матеріалів клопотання, огляд автомобіля з напівпричепом, в якому знаходиться металобрухт, та їх вилучення проводилося 05 березня 2016 року. Клопотання слідчого про арешт майна надійшло до суду 09 березня 2016 року, тобто з порушенням строків, встановлених КПК, оскільки 07 березня 2016 року Царичанський районний суд працював і саме цей день був наступний робочий день після проведення вилучення вищевказаного майна. При цьому, в клопотанні слідчим не ставиться питання про поновлення строків розгляду клопотання про арешт майна та обгрунтування поважності причин пропуску вказаного строку також слідчим в клопотанні не наведені.

Згідно вимог ст.172 ч.3 КПК України слідчий суддя ..., встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, ... та встановлює строк в сімдесят дві години ... для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Тому, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання слідчого про арешт майна, прокурору для усунення вище зазначених недоліків відповідно до вимог ст.170, 171, 172 ч.3 КПК України.

Також, слід звернути увагу на те, що невідповідність клопотання слідчого про арешт майна вимогам ст.171 КПК України в подальшому може бути наслідком скасування ухвали слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна або про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна в порядку апеляційного оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна повернути начальнику Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури раднику юстиції ОСОБА_3 .

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення викладених в даній ухвалі недоліків, тобто до 14 березня 2016 року 14 год. 30 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_7