Справа № 562/1774/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.11.2016 року. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів кримінальне провадження № 0000024 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Глинськ, Здолбунівського району Рівненської області, з середньою освітою, одруженого, не судимого, жителя АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст.365, ч.2 ст.121 КК України -

в с т а н о в и в:

16 жовтня 2006 приблизно о 20 год. 30 хв. (точного часу під час провадження досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні службового кабінету № 10, розташованого на першому поверсі Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області, що по вул. Пушкіна, 41 у м. Здолбунові, будучи відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноваженим складати протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, діючи умисно, склав завідомо неправдивий документ - протокол про адміністративне правопорушення № 028878 від 16.10.2006 року стосовно ОСОБА_7 за ст. 178 КУпАП (поява в громадських місцях у п`яному вигляді) до якого вніс завідомо неправдиві відомості про перебування останнього 16.10.2006 року близько 18.00 год. у нетверезому стані по вул. Шкільна у м. Здолбунові.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України, а саме: службове підроблення, тобто складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

У подальшому, 17.10.2006 року у період часу приблизно з 00 год. 40 хв. по 05 год. 00 хв. ОСОБА_6 , на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , що виникли під час складання протоколу про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 КУпАП, достовірно знаючи, що в кімнаті затриманих № 1 Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області, розташованій на першому поверсі вказаного райвідділу, що по вул. Пушкіна, 41 у м. Здолбунові, утримується підданий адміністративному затриманню ОСОБА_7 , двічі зайшов до вказаної камери та будучи службовою особою, являючись представником влади та працівником правоохоронного органу, всупереч вимогам ч. 1 ст. 3, ч. ч. 1, 2 ст. 28 Конституції України, ст. ст. 2, 3, 5, 10,12, 13, 20 Закону України «Про міліцію», за відсутності передбачених законом підстав для застосування сили, явно виходячи за межі наданих владних і службових повноважень, всупереч інтересам служби, усвідомлюючи завідомо протиправний характер своїх дій, наніс ОСОБА_7 множинні удари (точної кількості під час провадження досудового розслідування не встановлено) ногами по різних частинах тіла, а саме: грудної клітки, плечей та спини, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді переломів 2, 4-8 правих, 2-6 лівих ребер на рівні біляхребтових анатомічних ліній, повні поперечні переломи 6 і 8 правих ребер, переломів правої плечової кістки, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України №334/07 від 25.03.2010 року мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та призвели до розвитку травматичного шоку, що стало причиною смерті ОСОБА_7 .

Крім того, вчинення працівником правоохоронного органу ОСОБА_4 , на якого покладено функції охорони правопорядку, забезпечення прав та свобод громадян, злочинних дій з перевищенням службових повноважень стосовно потерпілого ОСОБА_7 підірвало авторитет та престиж органів міліції, зокрема Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області, де ОСОБА_6 працював на посаді оперуповноваженого відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.365 КК України, а саме: перевищення влади, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй повноважень, що заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян та державним інтересам.

Одночасно, 17.10.2006 року у період часу приблизно з 00 год. 40 хв. по 05 год. 00 хв. ОСОБА_6 , на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , що виникли під час складання протоколу про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 КУпАП, достовірно знаючи, що в кімнаті затриманих № 1 Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області, розташованій на першому поверсі вказаного райвідділу, що по вул. Пушкіна, 41 у м. Здолбунові, утримується підданий адміністративному затриманню ОСОБА_7 , двічі зайшов до вказаної камери та усвідомлюючи завідомо протиправний характер своїх дій, діючи умисно наніс ОСОБА_7 множинні удари ногами по різних частинах тіла, а саме: грудної клітки, плечей та спини, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді переломів 2, 4-8 правих, 2-6 лівих ребер на рівні біляхребтових анатомічних ліній, повні поперечні переломи 6 і 8 правих ребер, переломів правої плечової кістки, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України №334/07 від 25.03.2010 року мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та призвели до розвитку травматичного шоку, що стало причиною смерті ОСОБА_7 .

Таким чином ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованих йому злочинах не визнав та дав суду показання, що в період з 16 по 17 жовтня 2006 року він дійсно відносно ОСОБА_7 складав протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 178 КУпАП, так як останній перебував у громадському місці у стані алкогольного сп`яніння. Під час складання вказаного адмінпротоколу ним взято до уваги рапорт працівника міліції ОСОБА_8 в якому було зазначено, що ОСОБА_7 перебував у нетверезому стані у громадському місці. Крім того ним взято до уваги довідку із Здолбунівської ЦРЛ, що ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також обвинувачений показав, що ОСОБА_9 поводив себе неадекватно та агресивно. В кімнату для затриманих, куди помістили ОСОБА_7 , він не заходив, жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не наносив.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів доводиться слідуючими доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дав показання, що він 16.10.2016 року перебував черговим Здолбунівського райвідділу міліції. Отримавши телефонне повідомлення про сімейний скандал направив на місце патрульних інспекторів міліції. Після того як до чергової частини з вулиці Шкільної був доставлений ОСОБА_7 і який ( на його думку перебував у нетверезому стані ) він останнього помістив до кімнати затриманих. Жодних видимих тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 він не бачив, останній на стан здоров`я не скаржився. Пригадує, що ОСОБА_6 в той день перебував у райвідділі міліції.

Допитані в судовому засіданні свідки, працівники ППС Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 та ОСОБА_11 дали показання, що 16 жовтня 2006 року черговий Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_12 направив їх на АДРЕСА_2 розібратись у сімейному конфлікті між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , куди вони прибули близько 19 години. Зі вказаної адреси в Здолбунівську ЦРЛ ними був доставлений ОСОБА_7 , який, (на їхню думку) перебував у стані алкогольного сп`яніння. Під час доставляння ОСОБА_7 та перебування поруч з ним, останній будь-які претензії на стан здоров`я не висловлював, тілесних ушкоджень на ньому видно не було та вони йому їх не завдавали. Після отримання довідки від лікаря про стан сп`яніння ОСОБА_7 , останній був переданий працівнику міліції ОСОБА_4 , який доставив його у райвідділ міліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 дав показання, що ним 17 жовтня 2006 року близько 08 години, як фельдшером швидкої допомоги Здолбунівської ЦРЛ в кімнаті для затриманих приміщення Здолбунівського РВ УМВС проводився огляд ОСОБА_7 , який лежав на підлозі камери вже мертвий. При огляді, ним встановлено чисельні садна та забої на тілі померлого, зламані ребра і смерть вказаного чоловіка, на його думку, настала не менше як за дві години до моменту огляду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 дав показання, що в жовтні 2016 року він був затриманий працівниками міліції та близько 11-12 години ночі поміщений в кімнату затриманих Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області. Зайшовши в кімнату він помітив, що в ній з правої сторони на лавці на лівому боці лежав чоловік в положенні головою до вікна ногами до дверей одежа в якого була піднята до грудей. Як в подальшому з`ясувалось це був ОСОБА_7 . Через деякий час цей чоловік почав говорити, що йому холодно і в нього все болить. Згодом до кімнати затриманих двічі заходив працівник міліції, як йому стало пізніше відомо це ОСОБА_6 . Перший раз коли він заходив, то наніс декілька ударів ОСОБА_7 в область спини. Вдруге , коли ОСОБА_6 заходив у кімнату то повторно наніс декілька (близько 4) ударів в бік по ребрах, спині та плечі ОСОБА_7 . Після заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 продовжував лежати на лавці в кімнаті затриманих, стогнав від болю та говорив, що йому холодно також просив допомогти. Через деякий час ОСОБА_7 спорожнився і в кімнаті відчувався неприємний запах і на його прохання хтось із працівників міліції перевів його у іншу камеру для затриманих, де він знаходився до ранку.

Також свідок ОСОБА_15 дав показання, що під час розслідування кримінальної справи слідчим із ним проводилось впізнання, і він впізнав ОСОБА_4 , як саме ту особу, яка двічі заходила в кімнату для затриманих та наносила удари ОСОБА_7 .

Як вбачається з переглянутого в судовому засіданні відеозапису відтворення обстановки та обставин події, 15.04.2011 року слідчим зі свідком ОСОБА_15 проведено відтворення обстановки та обставин події. В ході зазначеної слідчої дії ОСОБА_15 показав де, коли, при яких обставинах, в якій послідовності обвинувачений ОСОБА_6 наносив удари ОСОБА_7 .

Також свідок ОСОБА_15 показав, що відразу після цієї події він на прохання працівників міліції та батька обвинуваченого ОСОБА_16 (з яким він разом працював) давав слідчому неправдиві покази щодо обставин події. Разом з тим, покази які він надав слідчому прокуратури області та у суді є правдивими та відповідають дійсним обставинам.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 дав показання, що він був затриманий працівниками міліції 16 жовтня 2006 року та поміщений в кімнату затриманих Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області. Перебуваючи в кімнаті для затриманих у ночі в одній із сусідніх кімнат він чув як невідомий чоловік кликав на допомогу. Також він чув, як у вказану сусідню кімнату близько 2-3 разів відкривались двері та хтось з працівників міліції заходив в неї після чого цей чоловік просив допомоги. Ближче до ранку він попросився в туалет і в сусідній кімнаті затриманих, звідки в ночі лунали звуки, було вже тихо. Після цього ОСОБА_6 забрав його до себе в кабінет де він підписав якісь папери. ОСОБА_6 сказав йому, що якщо його будуть запитувати то щоб він сказав що нічого не чув, що відбувалось в сусідній камері. Після цього його відпустили додому.

Також свідок дав показання, що після вказаної події під час досудового слідства у кримінальній справі спочатку він надавав слідчому неправдиві покази з приводу обставин події, оскільки йому погрожували фізичною розправою. Показання, які він надав слідчому прокуратури області та у суді є правдивими та відповідають дійсним обставинам.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи Головного бюро судово-медичних експертиз МОЗ України № 334/07 від 25.03.2010 року при проведенні повторного розтину ексгумованого трупа ОСОБА_7 виявлено зміни, які не були описані при первинному розтині, а саме: дефект голівки латерального мищелку правої плечової кістки; переломи 2, 4-8 правих, 2 та 4-6 лівих ребер на рівні біляхребтових анатомічних ліній та повні поперечні переломи шостого і восьмого правих ребер, а також тріщини 4 та 7 правих ребер на рівні між задньопідпахвовою і середньопідпахвовою анатомічними лініями.

Виходячи з механізму виникнення ушкоджень правої плечової кістки, навіть з врахуванням наявності остеопорозу вони могли утворитись тільки прижиттєво. Ці ушкодження не могли виникнути при падінні у горизонтальному положенні з лавки в камері для адмінзатриманих (висоти 23 см. від підлоги та послідуючим ударом об бетонну поверхню) чи внаслідок викручування руки, або завантажуванні трупа ОСОБА_7 на кузов вантажного автомобіля.

Описані при дослідженні трупа ОСОБА_7 крововиливи в ділянці грудної клітки та крововиливи в міжреберні м`язи зліва і справа, з врахуванням результатів повторного дослідження в Головному бюро гістологічного матеріалу, дають підстави вважати, що переломи ребер у ОСОБА_7 виникли прижиттєво та разом з переломами правої плечової кістки призвели до розвитку травматичного шоку, що і стало причиною його смерті. З огляду на це, вказані ушкодження у відповідності до п. 2.1.1.а. «Правил судово-медичного визначення тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України 17.01.1995 № 6 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Судячи з опису саден в акті судово-медичного дослідження № 176 від 17.10.2006 року є підстави вважати, що вони могли утворитись незадовго (можливо приблизно за 8-10 годин до проведення судово-медичного дослідження. (Т. 3 а.с. 58-73).

Згідно акту судово - медичного дослідження № 1762 від 30.10.2006 року та згідно висновку експерта № 2/т від 03.09.07-04.09.07 при дослідженні крові від трупа етиловий спирт не знайдено. ( Т. 1 а.с 33 ).

З висновку додаткової судово-медичної експертизи Головного бюро судово-медичних експертиз МОЗ України №199/11 від 09.06.2011 року вбачається, що утворення у ОСОБА_7 переломів правої плечової кістки є можливим за обставин, які викладені в протоколі додаткового допиту свідка ОСОБА_15 04.04.2011 року, в протоколі відтворення обстановки і обставин із застосуванням технічних засобів від 15.04.2011 року. (Т.3 а.с 119-125).

Таким чином показання ОСОБА_15 дані ним в судовому засіданні та під час відтворення обстановки і обставин події узгоджуються з вказаним висновком експертизи, що вказує на пряму причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Покази свідка ОСОБА_15 також узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_17 , який чув, що в кімнату де перебував ОСОБА_7 двічі заходив хтось із працівників міліції після чого невідомий чоловік кликав на допомогу.

Що стосується показань свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , то будь-яких обставин, які б доводили вину обвинуваченого ОСОБА_4 чи виправдовували б його ними не вказано.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.366 КК України, які виразились у службовому підробленні, тобто складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, за ч.3 ст.365 КК України, як перевищення влади, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй повноважень, що заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян та державним інтересам, за ч.2 ст.121 КК України, які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, обставини злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд виходить із вимог ст.12 КК України, яка відносить злочини, передбачені ч.1 ст.366 КК України до злочинів невеликої тяжкості, а злочини, передбачені ч.2 ст.121, ч.3 ст.365 КК України до категорії тяжких.

Обставини, які пом`якшують покарання відсутні.

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

Підсудний по місцю проживання характеризується позитивно.

Суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статей, за якими кваліфіковані його дії.

Одночасно суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 додаткове покарання, передбачене ст.54 КК України, у вигляду позбавлення його спеціального звання «молодший лейтенант міліції», так як вчинені ним злочини відносяться до категорії тяжких злочинів та вчинені з використанням службового становища.

Разом з тим, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки.

Злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України відповідно до вимог ч.2 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

З дня вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України минуло більше шести років.

Згідно п.4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно ст.12 КК України, злочини, передбачені ч.2 ст.121, ч.3 ст.365 КК України відносяться до категорії тяжких.

На даний час з дня вчинення обвинуваченим злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.365 КК України минуло десять років.

Обвинувачений не ухилявся від слідства та суду.

За змістом ст.ст.284-288 КПК України закрити кримінальне провадження з нереабілітуючих підставах, зокрема у зв`язку із закінченням строків давності, можна лише за згодою обвинуваченого.

Проте, як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 наполягав на своїй невинуватості у вчиненні злочинів та просив виправдати його.

Таким чином, згідно ч. 5 ст. 74 КК України, суд повинен звільнити ОСОБА_4 за вироком від призначеного покарання за ч.1 ст.366, ч.2 ст.121, ч.3 ст.365, ст.54 КК України.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 366 КК України - 1 рік обмеження волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 121 КК України - 7 років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 365 КК України - 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_4 звання молодшого лейтенанта міліції.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст.74 КК України, ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання за ст.54, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 121 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази: протокол про адміністративне правопорушення № 028878 від 16 жовтня 2006 року; протокол про адміністративне затримання № 028878 від 16 жовтня 2006 року; Рапорт інспектора патрульної служби Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області від 16 жовтня 20016 року; протокол медичного освідчення ОСОБА_7 від 16 жовтня 2006 року № 429; протокол про адміністративне правопорушення № 102423 від 16 жовтня 2006 року; протокол про адміністративне затримання № 102423 від 16 жовтня 2006 року; рапорт інспектора патрульної служби Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області від 16 жовтня 20016 року; квитанція № 23; протокол медичного освідчення ОСОБА_15 від 16 жовтня 2006 року № 430; протокол про адміністративне правопорушення № 030310 від 17 жовтня 2006 року; протокол про адміністративне затримання № 030310 від 17 жовтня 2006 року; протокол медичного освідчення ОСОБА_17 від 16 жовтня 2006 року; протокол про адміністративне правопорушення № 030285 від 17 жовтня 2006 року; протокол про адміністративне затримання № 030285 від 17 жовтня 2006 року; протокол медичного освідчення ОСОБА_18 від 16 жовтня 2006 року № 431; квитанція № 178; амбулаторну картку ОСОБА_7 - залишити у матеріалах кримінального провадження;

ключ від металевих решіток дверей чергової частини Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області; замок від металевих решіток дверей чергової частини, замки від кімнати затриманих № 1, № 2 Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області; особові справи: № 3927 ОСОБА_4 ; журнал № 1126 обліку інформації, що не містить явних ознак злочину в Здолбунівському РВ УМВС України в Рівненській області; книга № 1057/ обліку нарядів Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області; продовження книги № 1057/ обліку нарядів Здолбунівського РВ УМВС України в Рівненській області; журнал № 1144 реєстрації заяв та повідомлень про злочини, що вчинені або готуються які зберігаються при матеріалах кримінального провадження повернути Здолбунівському ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області;

журнал медичної експертизи на алкоголь від 07.04.2005 року по 03.02.2007 року повернути Здолобунівській центральній районній лікарні;

гістологічні препарати трупа ОСОБА_7 , фрагменти кісток трупа ОСОБА_7 знищити.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання
На вирок суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Рівненської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Здобунівський районний суд, а засудженим, який перебуває під вартою з дня вручення копії вироку суду.

Суддя