16.05.2016 Справа №607/2315/16-к
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого приватним підприємцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_6 у підготовчому судовому засідання після оголошення угоди про визнання винуватості визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, просить затвердити угоду та погоджується на призначення узгодженого покарання у виді штрафу.
Прокурор та захисник угоду про визнання винуватості підтримали, просять її затвердити та призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, суд приходить до висновку про необхідність відмови у затвердженні угоди, з наступних підстав.
Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам його Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Окрім того, приписами ст.470 КПК України, критеріями якими визначається можливість і доцільність ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості, є наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні інших більш тяжких кримінальних правопорушень.
Разом з тим, аналізуючи зміст угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що вказана угода не відповідає вищезазначеним критеріям, оскільки не містить обов`язків обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, іншою особою, а спрямована лише винятково на задоволення приватного інтересу в частині призначення пом`якшеного покарання, крім того, прокурором в судовому засіданні необґрунтовано наявність в діях обвинуваченого обставин активного сприяння розкриттю злочину, не наведено фактів надання обвинуваченим будь-якої допомоги в установленні невідомих обставин справи, а відтак у суду відсутні належні правові підстави вважати, що умови угоди відповідають суспільним інтересам.
Відповідно до п.2 ч.7 ст.474 КПК України, у разі невідповідності угоди вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства.
У відповідності до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.
Суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, не вбачає законних підстав для її затвердження.
Оскільки угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_6 була укладена під час досудового розслідування, кримінальне провадження підлягає поверненню прокурору для продовження досудового розслідування.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 315, 316, 317, 470, 474 КПК України, суд,-
п о с т а н о в и в :
відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 26 лютого 2016 року між прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1