Справа №469/634/16-к 15.07.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/259/16 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п.4 ч.1 ст.309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали в рамках кримінального провадження № 0000404 за апеляційною скаргою прокурора Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 на ухвалу слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 5 липня 2016 р., якою у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, розлученої, маючої на утриманні 1 малолітню дитину, голови фермерського господарства «Матриця», не судимої, підозрюваної у вчиненні злочину кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

- відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту; обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 5 вересня 2016 року включно; покладено на неї протягом вказаного строку обов`язки: прибувати по виклику слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання; роз`яснено, що у разі невиконання зазначеного обов`язку до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,

підозрюваний ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні ОСОБА_6 залишати місце мешкання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21.00 год. по 06.00 год.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
У застосуванні до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовлено, обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 5 вересня 2016 року включно; покладено на неї протягом вказаного строку обов`язки: прибувати по виклику слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження, повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання; роз`яснено, що у разі невиконання зазначеного обов`язку до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.

Вважає, що ухвала слідчого судді є необгрунтованою та підлягає скасуванню.

Зазначає, що підозрювана ОСОБА_6 під час її допиту вказала, що свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнає, вважає, що спірне майно, яким вона відкрито заволоділа, належить їй та має намір продовжувати збирати врожай на спірних земельних ділянках, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, існує ризик, що підозрювана ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому вона підозрюється.

Вказує, що судом не прийнято до уваги, що ОСОБА_6 являється головою фермерського господарства та займає у цьому господарстві посаду бухгалтера та має безпосередній доступ до документів, які підтверджують або спростовують її власність на спірні земельні ділянки, які на даний час не досліджено та їм не надано правової оцінки, а тому існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На його думку, наявність вищевказаних обставин вказує на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт, являється недостатнім та не зможе запобігти вищезазначеним доведеним ризикам.

Крім того, вказує, що під час вирішення питання часу застосування домашнього арешту саме з 21.00 год. по 06.00 год., слідчим та прокурором враховано наявності малолітньої дитини на утриманні ОСОБА_6 , а також той факт, що вона являється головою фермерського господарства, та саме нічний час не перешкодить функціюванню фермерського господарства та не створить перешкод в утриманні неповнолітньої дитини.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Згідно ухвали слідчого судді, слідчий СВ Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 за погодженням з начальником Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.186 КК України, ОСОБА_6 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, враховуючи наявність ризиків, передбачених у п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто, є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 , знаючи тяжкість злочину, у якому підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що підтверджується тим, що злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 , пов`язаний із земельною документацією, яка знаходиться в розпорядженні фермерського господарства "Матриця" та до якої вона, як голова господарства, має доступ; може незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_6 може здійснити вплив на осіб, з якими заключні договори оренди землі з ТОВ «ГПЗ ім. Шмідта».

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризику, передбаченого пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, ризики, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст.177 КПК України, зазначені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні, свого підтвердження не знайшли.

Також, суд першої інстанції, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, міцність її соціальних зв`язків в місці постійного проживання: що вона має зареєстроване місце проживання, сім`ю, на утриманні малолітню дитину, працює головою фермерського господарства і на даний час займається збиранням врожаю з полів, які офіційно знаходяться в підозрюваної в оренді, прийшов до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною підозрюваній залишати житло у певний період доби може мати згубний вплив на своєчасність збирання врожаю та його зіпсування.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку підозрюваної та захисника про безпідставність застосування запобіжного заходу, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обґрунтованість підозри апелянтом не оспорюється, а тому, відповідно до положень ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряється.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, слідчий суддею встановлено, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, наявність ризику, передбаченого пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що не оспорювалось апелянтом.

Ризики, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст.177 КПК України, зазначені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні, свого підтвердження не знайшли.

З цим висновком погоджується суд апеляційної інстанції.

Також апеляційний суд вважає вірним висновок слідчого судді щодо недоведення прокурором недостатності застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, передбаченого пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як свідчить положення ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі, наявність постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його майнових стан, наявність судимостей та інше.

Вказані вимоги закону слідчим суддею були дотримані, а також оцінені в сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Слідчим суддею вірно встановлено, що ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання, проживає в АДРЕСА_1 , має сім`ю, на її утриманні перебуває малолітня дитина, не судима, є головою фермерського господарства «Матриця» і на даний час займається збиранням врожаю з полів, які офіційно знаходяться в підозрюваної в оренді.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя пройшов до вірного висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною підозрюваній залишати житло у певний період доби може мати згубний вплив на своєчасність збирання врожаю та його зіпсування, а застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить виконання покладених на неї процесуальних обов`язків та є достатнім для запобігання доведеному ризику.

Доводи прокурора про те, що підозрювана ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового слідства та суду, може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки, ґрунтуються на припущеннях і не підтверджуються матеріалами судового та кримінального провадження.

Сам по собі факт доступу підозрюваної до документів не підтверджує її можливість їх знищення, спотворення.

Щодо вказаного в апеляційній скарзі ризику можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_6 підозрюється, то це посилання не заслуговує на увагу, оскільки, в клопотанні про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зазначалось і не було предметом дослідження слідчим суддею під час розгляду клопотання.

Тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватості у кримінальному правопорушенні, сама по собі не є безпосередньою підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в силу чого, і в цій частині доводи апелянта є необгрутованими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 та обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту, про що просить апелянт.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Березанського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 5 липня 2016 р., щодо застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: