Справа № 526/712/16-к
Провадження № 1-кп/526/71/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч кримінальне провадження № 0000950 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, працюючого оператором товарного ТСП ГРЦ Качанівського ГПЗ ПАТ «Укрнафта», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
встановив:

06.12.2015 року близько 03 год. ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння керував легковим автомобілем ВАЗ-21093 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Лохвиця-Гадяч-Охтирка у напрямку від м. Гадяча Полтавської області до с. Краснознаменка Гадяцького району Полтавської області. У салоні автомобіля у цей час також перебували пасажири: ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Під час руху, при під`їзді до знаку, що позначав межі населеного пункту «Краснознаменка», на відрізку «31 км 900 м» зазначеної автодороги, ОСОБА_4 не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням транспортного засобу, внаслідок чого допустив його занос за межі проїзної частини дороги в правий кювет по ходу його руху з наступним перекиданням, тим самим допустивши дорожньо-транспортну пригоду.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку тяжкого ступеня з ураженням базально-стовбурових структур та формування мілких геморагічних забоїв підкоркових відділів обох гемісфер, субарахноїдального крововиливу, хребетної травми перелому дужки 4-го шийного хребця, ротаційного підвивиху 1-2-го шийного хребця, перелому нижньої щелепи в області кута зліва, забою серця, легень, післятравматичного пульмоніту, які згідно висновку експерта № 45 від 16.02.2016 року за наслідками проведення судово-медичної експертизи в своїй сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
За вказаних вище обставин водій ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху, діючи за висновками експерта № 50 від 19.02.2016 року за наслідками проведення автотехнічної експертизи у невідповідності до п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Недотримання цих вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_4 з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Суд визнає ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та кваліфікує його дії як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК Українивизнав повністю, фактичні обставини не заперечував. Прохав суд суворо не карати та не позбавляти права керування транспортним засобів, оскільки це його єдиний дохід для утримання сім`ї. Цивільний позов прокурора, а також цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 визнав повністю. Суду показав, що 05.12.2015 року він разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відпочивали в кафе «Фортуна», що знаходиться в с. Петрівка-Роменська Гадяцького району, де розпивали спиртні напої. Після закриття кафе, о 24 годині вони разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 поїхали в м. Гадяч, де в супермаркеті «АТБ» придбали спиртні напої. Доїхавши до кафе «Бістро» що знаходиться в м. Гадяч, придбали закуску та, відкривши кришку багажника, продовжували розпивати спиртні напої, після чого продовжили рух в напрямку с. Петрівка Роменська. Обставини ДТП він не пам`ятає.
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні фактичні обставини не заперечувала та прохала суд, призначити ОСОБА_4 міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі, оскільки він повністю відшкодував матеріальну та частково моральну шкоду. Події того вечора та обставини ДТП вона не пам`ятає.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні фактичні обставини справи не заперечувала та просила суд ОСОБА_4 суворо не карати. Суду пояснила, що 06.12.2015 року о 04 год. 30 хв. їй зателефонувала її мати ОСОБА_11 , яка пояснила, що ОСОБА_6 потрапила до реанімації. Після цього вона пішла до лікарні, на порозі якої стояли ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , з якими спілкувалися працівники поліції.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується також наступними доказами.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 05.12.2015 року він разом з обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_9 відпочивали в кафе «Фортуна», що знаходиться в с. Петрівка-Роменська Гадяцького району, де розпивали спиртні напої. Після закриття кафе, о 24 годині вони разом з обвинуваченим, ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_6 поїхали в м. Гадяч, де в супермаркеті «АТБ» придбали спиртні напої. Доїхавши до кафе «Бістро», що знаходиться в м. Гадяч, придбали закуску та, відкривши кришку багажника, продовжували розпивати спиртні напої, після чого продовжили рух в напрямку с. Петрівка-Роменська Гадяцького району. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_4 . Швидкість руху автомобіля була не менше 100 км. Він просив ОСОБА_4 зменшити швидкість руху, проте останній, зменшивши швидкість, через деякий проміжок часу знову її збільшив. Проїхавши розвилку на с. Розбишівка, близько через 300 м автомобіль перекинувся. Під час перекидання з автомобіля вилетів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , остання знаходилась приблизно 10 м позаду автомобіля. Він викликав швидку допомогу та відправив її до лікарні.
Свідок ОСОБА_12 суду показав що в ту ніч близько 03 години його розбудила дружина та повідомила що в ДТП потрапили їх діти: дочка ОСОБА_13 та син ОСОБА_14 , які їхали в автомобілі ОСОБА_4 . Приїхавши на місце пригоди, він побачив, що син тримав голову ОСОБА_6 , яка знаходилась без свідомості. Потім, під`їхали автомобілі швидкої допомоги та забрали потерпілих до лікарні. Після цього, він поїхав до батьків ОСОБА_4 , а потім разом з ними поїхав до лікарні, де з`ясували що ОСОБА_6 знаходиться в реанімації. З місця пригоди автомобіль в с. Середняки Гадяцького району забрав його брат, ОСОБА_15 .
Свідок ОСОБА_16 суду показала, що тієї ночі зателефонував син і повідомив що вони розбились, стали учасниками ДТП. Під`їжджаючи до місця пригоди вона побачила, що по узбіччю назустріч рухається донька. Після цього, вона опустилась у кювет та побачила що її син, ОСОБА_17 , тримає за голову ОСОБА_18 . В цей час під`їхали два автомобілі швидкої допомоги. Перша швидка забрала ОСОБА_6 , в яку сів і ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_19 суду показав, що в ту ніч він був на зміні як черговий лікар Гадяцької ЦРЛ. Швидка з місця пригоди привезла дівчину, яка була в стані коми та яку поклали в реанімаційне відділення. Через деякий час працівники поліції привезли водія автомобіля, якому провели медичне обстеження, згідно якого останній знаходився в стані алкогольного сп`яніння та відмовився надати анкетні дані, а також документи, які підтверджують його особу.
Свідок ОСОБА_9 суду показала, що в той вечір вони відпочивали в барі «Фортуна», що в с. Петрівка-Роменська Гадяцького району разом із Жогою Романом та ОСОБА_20 , де розпивали спиртні напої. О 24 год. бар «Фортуна» закрився, після чого на автомобілі ОСОБА_4 вони поїхали в м. Гадяч, де в супермаркеті «АТБ» придбали закуску. Чи купували вони там спиртні напої, вона не пам`ятає. Після цього, вони направились на автомобілі до кафе «Бістро», де біля даного кафе продовжували розпивання спиртних напоїв на багажнику автомобіля. Потім, вони поїхали на автомобілі, яким керував ОСОБА_4 . Момент ДТП вона не пам`ятає. ОСОБА_10 її витягнув з машини, після чого вони почали шукати ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Далі, приїхали два автомобіля швидкої допомоги та забрали останніх до лікарні. Брат, ОСОБА_17 , поїхав до ЦРЛ разом з ОСОБА_6 в автомобілі швидкої допомоги.
Свідок ОСОБА_15 суду показав, що тієї ночі йому зателефонував його брат ОСОБА_12 та повідомив, що діти потрапили в ДТП, а також попрохав поїхати на місце ДТП та витягнути цей автомобіль з кювету. Прибувши на місці пригоди, він побачив брата з дружиною ОСОБА_16 . Автомобіль ВАЗ-21093, яким керував ОСОБА_4 , стояв на колесах. Після цього, він відігнав даний автомобіль в с. Середняки Гадяцького району до будинку свого брата, в господарстві якого вони раніше займалися ремонтами автомобілів. Потім, він повернувся на місце пригоди забрати запчастини, які повипадали з автомобіля. В цей час прибули працівники поліції та почали оформляти матеріали ДТП.
Свідок ОСОБА_21 суду показала, що 24.06.2014 року автомобіль ВАЗ-21093 з реєстраційним номером НОМЕР_1 вона продала по дорученню ОСОБА_22 , батькові обвинуваченого ОСОБА_4 . З того часу доля автомобіля їй не відома. Прохала при винесенні судового рішення повернути даний автомобіль ОСОБА_22 , якому вона його продала.
06.12.2015 року відомості щодо даної події внесено до ЄРДР за № 0000950.
Відповідно рапорту старшого інспектора-чергового Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області, 06.12.2015 року о 03 год. 30 хв. до чергової частини Гадяцького відділу поліції надійшло повідомлення від диспетчера швидкої екстреної медичної допомоги ОСОБА_23 про те, що 06.12.2015 року на автодорозі Гадяч-Лохвиця поблизу с. Краснознаменка Гадяцького району сталася ДТП з потерпілими.

Протоколом огляду місця події від 06.12.2015 року разом з схемою та фототаблицею до нього встановлено, що на 31 км 900 м а/д Лохвиця-Гадяч-Охтирка в с. Краснознаменка Гадяцького району сталася ДТП.

Як вбачається з протоколу огляду від 06.12.2015 року разом з фототаблицею до нього, в АДРЕСА_2 , у господарстві ОСОБА_15 було виявлено автомобіль ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, на якому виявлено наступні численні пошкодження. Зокрема, деформовано: дах автомобіля з найбільшою деформацією в передній лівій та задній лівій частині, передній капот, переднє та заднє ліве крило, зліва передні та задні двері, передні та задня ліва стійки даху, переднє праве крило, задня панель під багажним відділенням зліва, відірвано кришку багажника, розбито заднє скло кришки багажника, задній лівий ліхтар, бокові стекла з лівого боку та дверях на задньому вітровику, лобове скло, скло правих передніх дверей, передня ліва блок фара з покажчиком повороту, правий передній покажчик повороту, відсутні обидва дзеркала заднього виду. На крилах, дверях, даху лівої частини автомобіля знаходиться нашарування грунту та трави.

Відповідно протоколу проведення слідчого експерименту від 15.02.2016 року, з участю ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 було проведено слідчий експеримент, в ході якого ОСОБА_4 не зміг пояснити обставини ДТП, оскільки їх не пам`ятає. Після цього, 15.02.2016 року о 18 год. 00 хв. в темну пору доби без опадів було проведено вимірювання видимості елементів проїзної частини для автомобіля ВАЗ-21093, за допомогою автомобіля ВАЗ-2109, державний номерний знак НОМЕР_2 , стан освітлювальних приладів якого зі слів ОСОБА_4 повністю відповідає стану освітлювальних приладів автомобіля ВАЗ-21093, на якому вчинено ДТП. В ході даного вимірювання встановлено видимість елементів проїзної частини дороги, яка складає 39 м 25 см.

Із протоколу проведення слідчого експерименту від 22.03.2016 року вбачається, що з участю свідка ОСОБА_10 було проведено слідчий експеримент, в ході якого останній надав пояснення щодо обставин ДТП, внаслідок якої ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження. Для проведення даного слідчого експерименту залучено автомобіль ВАЗ-2108, державний номерний знак НОМЕР_3 , який за своїми даними салону відповідає автомобілю ВАЗ-21093, на якому вчинено ДТП. Свідок ОСОБА_10 , розмістившись на сидінні водія зазначив, що саме на цьому місці за кермом перебував ОСОБА_4 на момент ДТП. Після цього, він показав на переднє пасажирське сидіння, зазначивши, що на момент ДТП там перебувала ОСОБА_9 . Далі, свідок ОСОБА_10 розмістився на задньому пасажирському сидінні, що знаходиться за переднім пасажирським сидінням, на якому він на момент ДТП перебував. Потім свідок ОСОБА_10 розмістився в сидячому положенні на задньому пасажирському сидінні за сидінням водія, на якому в момент ДТП, згідно його пояснень, перебувала ОСОБА_6 .
Згідно висновку експерта № 45 від 16.02.2016 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми (06.12.15 року), забою головного мозку тяжкого ступеня з ураженням базально-стовбурових структур та формуванням мілких геморагічних забоїв підкоркових відділів обох гемісфер, субарахноідального крововиливу, хребетної травми перелому дужки 4-го шийного хребця, ротаційного підвивиху 1-2-го шийного хребця, перелому нижньої щелепи в області кута зліва, забою серця, легень, після травматичного пульмоніту. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові (при ДТП 06.12.2015 року у пасажира легкового автомобіля при його перекиданні) і в своїй сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки в момент заподіяння.

Відповідно висновку експерта № 50 від 19.02.2016 року у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля марки ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п.12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної події. В умовах даної події водій автомобіля марки ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.
Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданого збитку.

Відпоавдно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Враховуючи, що обвинувачений визнав всі фактичні обставини у справі, які встановлені судом, згідно заяви потерпілої ОСОБА_6 повністю відшкодував завдану матеріальну та частково моральну шкоду, тому суд приходить до висновку про наявність вищезазначених обставин, що пом`якшують покарання.

Відповідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 20постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1 від 06.12.2015 року.

Як вбачається з абзацу 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
При призначенні покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, наявність обтяжуючої та кількох пом`якшуючих обставин, всі дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно, на спеціальних обліках не перебуває, думку потерпілих, які прохали призначити ОСОБА_4 міру покарання, не пов`язану з позбавленням волі, тому суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою органами кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання.

Також, суд вважає доцільним застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки обвинуваченим ОСОБА_4 було вчинено кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
При розгляді цивільного позову прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь Фінансового управління Гадяцької районної державної адміністрації в якості відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 у сумі 1 433, грн. 29 коп., а також про стягнення з ОСОБА_4 на користь Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації в якості відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 31 095 грн. 09 коп., судом враховується, що внаслідок вчинення злочинних діянь ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, у зв`язку з чим перебувала на стаціонарному лікуванні у Гадяцькій центральній районній лікарні протягом 06.12.2015 року (протягом одного ліжко-дня), та у Полтавській обласній клінічній лікарні імені М.В. Скліфосовського з 06.12.2015 року по 14.01.2016 року, тобто всього 39 ліжко-днів. На лікування ОСОБА_6 закладом охорони здоров`я Гадяцькою ЦРЛ, витрачено 1 433,29 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком лікарні № 01-08/687 від 24.03.2016 року, а Полтавською обласною клінічною лікарнею імені М.В. Скліфосовського витрачено 31 095,09 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком лікарні № 04-03/273 від 04.02.2016 року. Відповідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення цивільного позову прокурора в повному обсязі.
Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000 гривень суд вважає, що потерпілій була спричинена моральна шкода, яка полягала у стражданнях, пов`язаних з фізичним болем та душевними стражданнями, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, істотним погіршенням стану здоров`я, обмеженості в психофізичному навантаженні, тривалість моральних страждань, які носять довгостроковий характер і потреба потерпілої у тривалій реабілітації як. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення цивільного позову в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбаченихрозділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Так, ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Клопотань щодо його зміни чи скасування під час підготовчого судового засідання не надійшло, тому суд вважає за доцільне залишити ОСОБА_4 даний вид запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Доля речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по сплаті судового збору потерпілою ОСОБА_6 у сумі 551,20 грн. відповідно до вимог ч. 1 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої, а на залучення експерта у сумі 368,28 грн. відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 337, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, ?

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати його у цей період не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
Речовий доказ автомобіль ВАЗ-21093, державний номерний знак НОМЕР_1 , повернути ОСОБА_22 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення автотехнічної експертизи в сумі 368 (триста шістдесят вісім) грн. 28 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Фінансового управління Гадяцької районної державної адміністрації в якості відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 у сумі 1 433, грн. 29 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Департаменту фінансів Полтавської обласної державної адміністрації в якості відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_6 31 095 грн. 09 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 понесені останньою процесуальні витрати по сплаті судового збору у сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 20 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1