Справа № 191/3277/16-к
Провадження № 1-кс/191/208/16
У Х В А Л А
іменем України
01 липня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Синельникове скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, в якій посилається на те, що 09.06.2016 року засобами поштового зв`язку від Синельниківської місцевої прокуратури на його адресу надійшло повідомлення про розгляд скарги на бездіяльність посадових осіб Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області під час здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0001826, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України (невиконання судового рішення).

Вказаним повідомленням доведено до відома, що 25.04.2016 року слідчим СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 винесена постанова про закриття кримінального провадження за відсутністю події злочину.

Рішення про закриття кримінального провадження вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, на підставі наступного.

Кримінальне провадження порушено на підставі подання ВДВС Синельниківського МУЮ про притягнення до встановленої законом відповідальності ОСОБА_6 , який не виконав рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.12.2013 року та не повернув ОСОБА_4 визначені судовим рішенням товарно-матеріальні цінності.

Подання мотивовано тим, що під час здійснення виконавчих дій встановлена відсутність майна, яке у відповідності до судового рішення боржник зобов`язаний повернути стягувачу. Одночасно, боржник письмово повідомив орган ДВС про відсутність у нього майна, яке у відповідності до судового рішення він зобов`язаний повернути ОСОБА_7 ,

Наведені обставини свідчать про те, що єдиним доказом виконання судового рішення про зобов`язання передати товарно-матеріальні цінності є відповідний документ, яким має бути зафіксований факт передачі майна, визначеного у судовому рішенні, посадовій особі ВДВС Синельниківського МУЮ або самому ОСОБА_4 .

Як свідчать фактичні обставини жодного документального підтвердження того, що ОСОБА_6 передав (повернув) відповідне майно ОСОБА_7 або передав його державному виконавцю - відсутній.

За відсутності доказів передачі визначеного у судовому рішенні майна вказаним особам судове рішення є невиконаним.

В діях ОСОБА_6 міститься склад правопорушення, відповідальність за скоєння якого встановлена ст.382 КК України - невиконання судового рішення.

Пояснення ОСОБА_6 щодо причин невиконання ним судового рішення на об`єктивну сторону кримінального правопорушення та на склад правопорушення в цілому не впливають.

Крім того, в судовому засіданні 18.12.2013 року ОСОБА_6 визнав факт прийняття від ОСОБА_8 за актом приймання-передачі від 09.06.2012 р. відповідних ТМЦ та пояснив суду, що за вказане майно знаходиться в нього, але він за нього розрахувався. Суд зазначив, що посилання ОСОБА_6 про оплату вказаного майна у відповідності до наданої ним розписки не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки з тексту розписки вбачається, що грошові кошти були передані в рахунок виконання іншого зобов`язання.

В період 2014-2015р.р. ОСОБА_6 надавав власноручні пояснення посадовим особам Синельниковського ВДВС ГУ юстиції Дніпропетровської області та посадовим особам Синельниковського МУ ГУ УМВС України в Дніпропетровській області, в яких вказував про неможливість виконання ним даного судового рішення, оскільки вказане майно він продав третім особам в 2012 році.

Вказані документально підтверджені обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 намагається заплутати досудове слідство та уникнути встановленої законом відповідальності за невиконання судового рішення.

Слідчий СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 проігнорувала факт, що відсутність документального підтвердження передачі вказаних у судовому рішення товарно-матеріальних цінностей посадові особі територіального відділу державної виконавчої служби або передачі визначеній судовим рішенням особі ( ОСОБА_4 ) - становить склад правопорушення і на його наявність не впливають заявлені боржником причини невиконання, тим більш причини, які були досліджені судом та не підтверджені документально,

Продовжуючи порушувати законодавство, слідчий СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 не направила йому, як особі, щодо якої під час досудового слідства була винесена постанова про визнання потерпілим, копії постанови про закриття кримінального провадження.

Внаслідок незаконної бездіяльності слідчого заявник до теперішнього часу не отримав копії постанови про закриття кримінального провадження і до теперішнього часу не має інформації про обґрунтування прийнятого процесуального рішення.

Просить постанову про закриття кримінального провадження №0001826, винесену 25.04.2016 року слідчим слідчого відділу Синельниківського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 скасувати. Кримінальне провадження №0001826 направити до слідчого відділу Синельниківського ВП для здійснення слідчих дій та прийняття процесуального рішення щодо ОСОБА_6 та по суті провадження у відповідності до чинного законодавства.

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд скарги у його відсутності. Просить скаргу задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скасування постанови слідчого.

Суд, заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали кримінального провадження №0001826 від 26.09.2014 року, встановив наступне.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його захисником чи законним представником.

Згідно з вимогами частини 2 статті 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Заявником у відповідності до ст..60 КПК України є фізична або юридична особа, яка звернулась із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

В своїй скарзі ОСОБА_4 зазначає, що постановою слідчого він був визнаний потерпілим у кримінальному провадженні №0001326.

Але, як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0001826, така постанова слідчого про визнання ОСОБА_4 потерпілим в матеріалах провадження відсутня. Відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, були внесені до ЄРДР Синельниківським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області на підставі подання відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції. ОСОБА_4 було допитано в межах даного кримінального провадження в якості свідка.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Синельниківського МВ не звертався, він не є заявником чи потерпілим, який має право оскаржувати рішення органу досудового розслідування, а тому суд вважає необхідним скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження повернути на підставі ч.2 ст.304 КПК України.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.303,304 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0001826 повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1