УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №282/1229/15 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.186 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
з участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Любарського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2015 року,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сімферополь АРК, жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній тримання під вартою.
Строк відбування покарання вирішено рахувати з 14 вересня 2015 року.
Як визнав суд, 23 липня 2015 року близько 19 години 45 хвилин на терасі біля магазину «Едем», що по вул. Аеродромній, 1 в с. Громада Любарського району Житомирської області, між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виникла словесна суперечка.
В ході вказаної суперечки обвинувачений розбив пляшку з-під пива та почав розмахувати нею перед ОСОБА_9 . Останній, злякавшись за своє життя та здоров`я, побіг в напрямку вулиці Хутірської, що в с.Громада, а ОСОБА_7 , почав його переслідувати.
Коли ОСОБА_9 , утікав вулицею, то у нього із правої кишені штанів випав гаманець із шкірозамінника, в якому знаходились грошові кошти в сумі 545 грн. та зарплатна картка «Приватбанку».
Побачивши на землі вищевказаний гаманець, в присутності ОСОБА_10 , який перебував неподалік та спостерігав за вказаними подіями, ОСОБА_7 відкрито заволодів даним гаманцем, який належить потерпілому, чим заподіяв йому матеріальну шкоду на загальну суму 605 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просив вирок суду як незаконний та необґрунтований скасувати, закрити кримінальне провадження. Посилається на те, що вирок винесено на припущеннях. В доповненнях до апеляційної скарги вказував, що обвинувальний акт в провадженні складений неправильно, поскільки немає формулювання обвинувачення, в реєстрі матеріалів досудового слідства відсутні записи про процесуальні дії та рішення. В матеріалах провадження немає рішення слідчого про визнання ОСОБА_9 потерпілим, тому, на думку апелянта, проведений в подальшому слідчий експеримент за участю ОСОБА_9 не може бути доказом у кримінальному провадженні. Вважав, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення не доведена, тому просив провадження в справі закрити за відсутності в його діях складу злочину.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просив вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 по пред`явленому обвинуваченню. Посилається на те, що обвинувачений заперечував заволодіння гаманцем потерпілого, в якому були кошти.
Захисник заперечує усвідомлення та нехтування ОСОБА_7 присутності ОСОБА_9 під час вчинення кримінального правопорушення.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні на запитання захисту не міг ствердити в категоричній формі про те, що ОСОБА_7 заволодів гаманцем, а також те, що випало з кишені штанів гаманець чи телефон.
ОСОБА_7 та ОСОБА_10 стверджували, що потерпілий та обвинувачений побігли в одну сторону, а свідок в іншу.
На думку апелянта, суд не врахував непослідовність та протиріччя в показаннях потерпілого ОСОБА_9 протягом досудового розслідування і розгляду справи в суді відносно того, що випало з кишені штанів потерпілого: гаманець, мобільний телефон, чи ОСОБА_7 витягнув з кишені штанів ОСОБА_9 гаманець.
Суд при винесенні рішення не врахував вимоги Закону України №838-VIII "Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання".
На апеляційну скаргу обвинуваченого надійшли заперечення прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , в яких він, вважаючи апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника необґрунтованими, просив вирок суду залишити без зміни. Дії ОСОБА_7 по заволодінню гаманцем бачили як ОСОБА_9 , так і свідок ОСОБА_10 , що вказує на вчинення обвинуваченим грабежу.
Також прокурор не вбачав розбіжностей та суперечностей у показаннях потерпілого, свідків та обставин провадження.
Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, заперечення прокурора проти апеляцій, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені в апеляціях доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності
потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер
дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені
і оцінюються як викрадення.
Згідно аудіозапису судового засідання від 25.11.2015 р., свідок ОСОБА_10 пояснив, що близько 20-00 год. 23 липня 2015 р. на терасі магазину «Едем», що в с. Громада Любарського району Житомирської області між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виник конфлікт, в результаті якого останній розбив пляшку і почав нею розмахувати. Потерпілий ОСОБА_9 став тікати від ОСОБА_7 . Вони відбігли на відстань приблизно 15-20 метрів від магазину, коли у потерпілого з кишені штанів випав гаманець, який свідок бачив у потерпілого. Пробігши 5 метрів, обвинувачений повернувся, піднявши гаманець. Сам свідок стояв на дорозі та все бачив. Свідок зауважив, що не може точно сказати, чи побачив його ОСОБА_7 , але коли до обвинуваченого під`їхала машина, той показав на ОСОБА_10 пальцем.
Також, в судовому засіданні 25.11.2015 р. потерпілий ОСОБА_9 дав аналогічні показання. При тому, зазначив, що коли тікав від ОСОБА_7 , з кишені штанів випав гаманець, який взяв обвинувачений. Потерпілий боявся повернутися за гаманцем, оскільки його переслідував ОСОБА_7 .
Виходячи з наведених показань, факт заволодіння обвинуваченим ОСОБА_7 гаманцем потерпілого ОСОБА_9 не викликає сумніву. Потерпілий та свідок ОСОБА_10 бачили та усвідомлювали характер протиправних дій ОСОБА_7 , який, в свою чергу, усвідомлював, що його дії помічені.
Тому, дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно за ст. 186 ч. 2 КК України.
Зважаючи на вищевказані показання потерпілого та свідка, які підтверджуються іншими доказами провадження, невизнання ОСОБА_7 вини у вчиненні кримінального правопорушення колегія суддів вважає способом його захисту.
З приводу посилань захисника ОСОБА_8 на непослідовність показань потерпілого ОСОБА_9 протягом досудового розслідування і розгляду провадження в суді, то згідно ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, відповідно до ст. 370 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованими.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно призначив ОСОБА_7 покарання у виді п`яти років позбавлення волі в межах санкції ст. 186 ч. 2 КК України.
Щодо заяви ОСОБА_7 про те , що йому не дали можливості повністю ознайомитись з матеріалами провадження , то ці його твердження спростовуються його ж розписками про ознайомлення з матеріалами провадження в повному об`ємі.( а.с.68)Інші твердження в заяві про те , що йому не надано копій документів, ОСОБА_7 сам спростував в суді апеляційної інстанції, вказавши, що ці копії йому непотрібні, оскільки доповнення до апеляції він уже написав .
Керуючись ст. ст. 376, 404, 407 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області, -
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Любарського районного суду Житомирської області від 24 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Відповідно до Заону України №838-VIII "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання», зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення за період з 14 вересня 2015 року по 28 березня 2016 року в строк відбутого покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді: