Дата документу 26.02.2016
Справа № 501/5370/14-к
У Х В А Л А
25 лютого 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка м. Іллічівська Одеської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 1971 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за підозрою у самовільному будівництві споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці в зоні санітарної охорони (ст. 1971 ч. 4 КК України).
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив про необхідність повернення обвинувального акту, який, згідно ухвали апеляційного суду Одеської області, не відповідає вимогам КПК.
Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 не заперечували проти повернення обвинувального акту.
Судом встановлено, що в даному кримінальному провадженні складено обвинувальний акт, який затверджений прокурором 23 жовтня 2014 року та надійшов до суду з апеляційного суду Одеської області після скасування вироку Іллічівського міського суду Одеської області від 22 грудня 2014 року для розгляду по суті.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Суд вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, з огляду на наступне.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_5 не обвинувачується, а підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 1971 КК України. Тобто, вказаній особі обвинувачення не висунуте, що не відповідає вимогам ч. 4 ст. 110 КПК України, згідно якої обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
В обвинувальному акті також відсутнє формулювання обвинувачення за ч. 4 ст. 1971 КК України.
Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пєлісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
На думку суду, відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, явно порушує право ОСОБА_5 на захист та є перешкодою для призначення судового розгляду.
Крім того, в обвинувальному акті відсутня правова кваліфікація злочину в якому обвинувачується або підозрюється ОСОБА_5 , а викладено правову кваліфікацію злочину який, на думку прокурора, вчинив ОСОБА_5 .
Тобто, в обвинувальному акті в супереч ст. 62 Конституції України вказується, що ОСОБА_5 скоїв (вчинив) злочин, фактично вважаючи його винуватими до доведення цього в законному порядку і встановлення у обвинувальному вироку суду.
Обвинувальний акт також не відповідає вимогам закону в частині відсутності «мокрої» печатки, яка б засвідчувала підпис відповідальної особи, яка затвердила обвинувальний акт, так як у відповідності до вимог пп.9.5,18.2 Інструкції з діловодства в органах прокуратури, затвердженої Генеральним прокурором України від 15 січня 2013 року № 3, офіційний документ, яким є обвинувальний акт, підписується посадовою особою та затверджується печаткою відповідного органу.
Відповідно до положень ст.7 KПК України зміст і форма кримінального провадження, повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.
За таких обставин суд вважає, що обвинувальний акт, як такий, що не відповідає вимогам КПК України підлягає поверненню прокурору ОСОБА_3 , який є старшим групи прокурорів, які здійснюють повноваження процесуальних прокурорів у цьому кримінальному провадженні.
Керуючись п. 3 ч. 2 ст. 314, ст. ст. 7, 9, 34, 177, 183, 184, 197, 314, 315 КПК України,
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт, затверджений прокурором 25 червня 2014 року, за звинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 1971 КК України, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, повернути прокурору Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , який є старшим групи прокурорів, які здійснюють повноваження процесуальних прокурорів у цьому кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя