Провадження №1- кп/760/360/16
Справа №760/1266/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поториця Сокальського району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

як встановлено в судовому засіданні Наказом начальника ГУ МВС України в м. Києві № 741 о/с від 12.08.2014 ОСОБА_4 був призначений на посаду старшого інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної служби міліції особливого призначення «Золоті ворота» Головного управління МВС України в м. Києві.
Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України «Про міліцію», який діяв на час вчинення інкримінованого ОСОБА_4 правопорушення, міліція в Україні є державним озброєним органом виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, основними завданнями якої є запобігання правопорушенням та їх припинення, виявлення кримінальних правопорушень, участь у розкритті кримінальних правопорушень і інш.
Перебуваючи на службі в органах внутрішніх справ, ОСОБА_4 , згідно зі ст.20 Закону України «Про міліцію», був представником державного органу виконавчої влади, законні вимоги якого є обов`язковим для виконання громадянами і службовими особами, а тому, перебуваючи на займаній посаді, являвся представником влади, а відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» - працівником правоохоронного органу.
До прав та обов`язків ОСОБА_4 , як працівника органу внутрішніх справ, відповідно до Закону України «Про міліцію» входило, серед іншого, забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, запобігання правопорушенням та припинення їх, в передбачених законом випадках і в установленому порядку.

Згідно ст. 25 працівник міліції у межах повноважень, наданих законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Відповідно до наказу начальника ГУ МВС України в м. Києві № 184 о/с дек від 29.09.2014 ОСОБА_4 було відряджено для проходження служби в зоні антитерористичної операції в м. Щастя Луганської області.

Перебуваючи у зазначеному місті, за невстановлених обставин та у невстановлений час, в період з жовтня по грудень 2014 року ОСОБА_4 , без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановленої особи 120 набоїв калібру 5,45 мм. до автомату АК-74 та 16 набоїв калібру 9 мм. до пістолету ПМ, які згідно з висновком експерта № 970 від 22.12.2014 відносяться до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, виготовленні промисловим способом, які незаконно зберігав за місцем проходження служби в зоні антитерористичної операції в м. Щастя Луганської області.

При цьому відповідно до висновку експерта № 970 від 22.12.2014: 16 предметів є військовими пістолетними патронами калібру НОМЕР_1 , що споряджені оболонковими кулями зі свинцевим осердям, придатні для стрільби;

120 предметів є військовими патронами проміжного типу калібру 5,45x39 мм, що спорядженні оболонковими кулями зі стальним осердям, з них 7 патронів спорядженні кулями трасуючої дії, придатні для стрільби.

В подальшому, діючи з умислом на незаконне зберігання та носіння бойових припасів, перебуваючи у короткостроковій відпустці, 08.12.2014 ОСОБА_4 приїхав з м. Щастя Луганської області, оскільки йому потрібно було здати табельну зброю - автомат АК-74 та пістолет ПМ до ГУМВС України в м. Києві, та зберігаючи при собі, без передбаченого законом дозволу, 120 набоїв калібру 5,45 мм. до автомату АК-74 та 16 набоїв калібру 9 мм. до пістолету ПМ перевіз (переніс) зазначені бойові припаси до м. Києва.

Здавши зброю, ОСОБА_4 поїхав до Вокзалу «Київ-Пасажирський», а саме метрополітеном від станції метро «Золоті Ворота» до станції метро «Вокзальна», маючи при собі вказані 120 набоїв калібру 5,45 мм. до автомату АК-74 та 16 набоїв калібру 9 мм. до пістолету ПМ.

Цього ж дня, близько 12 год. 50 хв., доїхавши до станції метро «Вокзальна» ОСОБА_4 піднявся ескалатором у вестибюль, де до нього підійшов інспектор патрульної служби ЛУ в метрополітені ГУ МВС України в місті Києві ОСОБА_5 та запросив до кімнати міліції. Перебуваючи у зазначеній кімнаті міліції в присутності понятих на пропозицію зазначеного інспектора патрульної служби ОСОБА_4 добровільно видав 120 набоїв калібру 5,45 мм. до автомату АК-74 та 16 набоїв калібру 9 мм. до пістолету ПМ.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 263 КК України.

25.04.2016 між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з вказаною угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України в обсязі підозри.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від його відбування з іспитовим строком на 1 рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Згідно з ч.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 цілком визнає права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінальному кодексу України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати покласти на ОСОБА_4 , питання з речовими доказами вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373,374,475 КПК України, суд

з а с у д и в:
затвердити угоду від 25.04.2016 між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази 120 набоїв калібру 5,45 мм та 16 набоїв калібру 9 мм, які зберігаються в камері схову речових доказів ЛУ в метрополітені передати Збройним Силам України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення балістичної експертизи в сумі 393 (триста дев`яносто три) грн. 12 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя