Справа № 570/2702/15-к
номер провадження 1-кп/570/32/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2016 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.Дубенська 25 б ) кримінальне провадження № 0000658 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Річиця Гощанського району Рівненської області, громадянина України, який має загальну середню освіту, не працює, проживає по АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , який є раніше судимим:
- 25 вересня 1996 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.3 ст.140, ч.2 ст.140, ч.1 ст.145, ст.42 КК України (1960 року) до позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна;
- 22 грудня 1998 року Гощанським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.81 КК України (1960 року)до позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна;
- 03 лютого 2004 року Гощанським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;
- 02 листопада 2005 року Гощанкським районним судом Рівненської області за ч.1 ст.263, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки;
- 14 грудня 2009 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
- 11 січня 2010 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;
- 11червня 2013 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України до обмеження волі строком на 2 роки;
- 27 червня 2013 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.1 ст. 70. ч.4 ст.70 КК України до обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців, 17 грудня 2014 року Рівненським районним судом Рівненської області звільнено умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання строком на 6 місяців 22 дні
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 02 травня 2015 року приблизно о 02-ій годині 00 хвилин, перебуваючи поблизу будинку по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю господарів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшовши через незамкнені двері до підсобного приміщення вказаного господарства, шляхом вільного доступу таємно, повторно вчинив крадіжку бензопили марки «Партнер» жовтого кольору вартістю 2193 гривень 87 копійок, яка належить внуку власниці будинку ОСОБА_7 , поєднану з проникненням у приміщення.
Потерпілий ОСОБА_7 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У заяві вказав, що претензій до обвинуваченого немає.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні крадіжки, поєднаної з проникненням у приміщення визнав повністю і суду детально показав, що 02 травня 2015 року приблизно о 02-ій годині 00 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшовши через незамкнені двері до підсобного приміщення господарства по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_6 шляхом вільного доступу таємно, повторно вчинив крадіжку бензопили марки «Партнер» жовтого кольору вартістю 2193 гривень 87 копійок. Пояснив, що в подальшому вказану бензопилу він продав ОСОБА_8 за 200 гривень. Повністю погодився із ознаками та вартістю викраденого майна.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, крім визнання вини, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
З протоколу огляду місця події (а.с. 10-11) з`ясовано та підтверджено час, місце та спосіб вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення крадіжки, поєднаної з проникненням у приміщення.
Заявою ОСОБА_4 про добровільну видачу бензопили ( а.с 26) підтверджується повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Розмір завданої потерпілому вказаним злочином шкоди підтверджується висновком експерта № 3.2-434/15 від 19 червня 2015 року (а.с.32-33).

Висновком судово-психіатричної експертизи № 423/15 підтверджено, що ОСОБА_4 на момент скоєння інкримінованого йому злочину страждав на легку розумову відсталість, однак міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 виявляє ознаки Легкої розумової відсталості, може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_4 , які полягали у повторному таємному викраденні чужого майна з підсобного приміщення, за ч. 3 ст. 185 КК України як крадіжки, поєднаної з проникненням у приміщення.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши зібрані по справі докази та матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину, добровільне відшкодування шкоди, завданої злочином. Обтяжуючі покарання обставини судом не встановлено.
Враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, суд вважає за можливе призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України ближче до нижньої межі санкції.

При призначенні покарання за сукупністю вироків суд виходить з того, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, вказане кримінальне правопорушення вчинене ним під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за раніше вчинений злочин. Отже, відповідно до положень ч. 4 ст. 81 КК України суд призначає покарання у такому випадку засудженому за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Отже, остаточне покарання в даному вироку має бути в будь-якому випадку більшим за 2 роки шість місяців позбавлення волі (покарання, призначене за попереднім вироком).

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, а саме, витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 2017 гривень 32 копійки, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків призначити шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 27 червня 2013 року - остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2017 (дві тисячі сімнадцять) гривень 32 копійки витрат на залучення експерта.
Речові докази по справі - бензопилу марки «Партнер» жовтого кольору залишити у власності потерпілого ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1