Справа № 526/1013/16-к
Провадження № 1-кп/526/95/2016

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2016 року м. Гадяч Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000901 від 10.05.2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч Полтавської області, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд, -
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2015 року, точної дати під час досудового розслідування з`ясувати не вдалось, ОСОБА_5 перебуваючи в с. Троїцьке Луганської області у одному з окопів помітив ручну гранату типу РГД-5 з запалом до неї, яку діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, без мети збуту, взяв з собою та перевіз її на своєму автомобілі «FIAT SCUDO» державний номерний знак НОМЕР_1 до своєї квартири АДРЕСА_2 , де у подальшому її незаконно зберігав.
19.11.2015 року в м. Гадяч по вул. Будька, ОСОБА_5 діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно транспортував на своєму автомобілі «FIAT SCUDO» державний номерний знак НОМЕР_1 , вказану ручну гранату з запалом, яку він в цей день переніс з квартири до свого автомобіля, та під час проведення огляду яку було вилучено.
Згідно висновку судової вибухотехнічної експертизи № 26 від 26.04.2016 року наданий на дослідження предмет являється корпусом гранати РГД 5 та уніфікованим запалом ручних гранат УЗРГМ-2. Корпус гранати РГД-5 без запалу (засобупідриву) є зарядом вибухової речовини (тротилу) у міцному корпусі. Запал УЗРГМ 2 належить до засобу підриву. Наданий корпус гранати РГД-5 (заряд вибухової речовини в корпусі), споряджений наданим запалом УЗРГМ-2 (засобами підриву), складають гранату РГД-5, яка належить до категорії бойових припасів.
10.05.2016 року між начальником Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000901 та підозрюваним ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з укладеною угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто умисне діяння, що виразилося незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторонами погоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 , буде призначене покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі, встановивши іспитовий строк 1 рік, із застосуванням п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України, відповідно до якої покласти на нього наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватість у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 263 КК України визнав у повному обсязі, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Прокурор та захисник у судовому засіданні вважали за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, проти призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання не заперечували.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступних обставин.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.
Потерпілих у кримінальному провадження немає, вчиненим злочином шкода завдана лише державним та суспільним інтересам. Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення судового засідання.
Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та його захисником під час судового розгляду.
Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.
Таким чином, дії ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 263 КК України,тобто умисне діяння, що виразилися незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, одружений, має сина, 2014 року народження, має місце постійної реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий.
Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення експертиз № 26 від 26.04.2016 року у розмірі 1409 грн. 60 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10.05.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000901 від 10.05.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України укладену між начальником Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази по справі: гранату РГД-5, споряджений наданим запалом УЗРГМ-2, яка опечатана в поліетиленовий пакет та знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Гадяцькому відділу поліції ГУНП в Полтавській області - знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи № 26 від 26.04.2016 року у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) грн. 60 коп. на користь держави в особі Харківського науково-дослідного інституту експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса, перерахувавши їх на р/р Харківського НДІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса з призначенням виду платежу - "за експертні послуги".
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити (направити) прокурору, обвинуваченому.
Суддя - ОСОБА_1