Справа №370/510/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" липня 2016 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді ОСОБА_1

із секретарями ОСОБА_2

із прокурорами ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисниками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Макарів Макарівського району Київської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пашківка Макарівського району Київської області, українця, громадянина України, який має базову середню освіту, не працює, не навчається, раніш судимого 15.05.2015 року Макарівським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням вимог ст.75, 104 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік та виконанням обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про місце проживання; періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації, зареєстрованого зa адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Пашківка Макарівського району Київської області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працює, не навчається, раніш не судимого, зареєстрованого та проживаючого зa адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В с т а н о в и в :

31.01.2016 року близько 15.00 години обвинувачені неповнолітні ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували на території Пашківської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів, ховаючись від дощу в теплиці, яка перебуває на балансі відділу освіти Макарівської районної державної адміністрації, де у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, при цьому ОСОБА_7 повторно. Реалізуючи свій злочинний умисел обвинувачені пішли до помешкання обвинуваченого ОСОБА_8 , взяли пилку для різання металу та повернулись в теплицю, де діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, за передньою змовою групою осіб обвинувачені неповнолітні ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 повторно, відрізали три металеві резистори для опалення довжиною три метри кожний та вартістю 70.00 гривень за один метр, на загальну суму 630.00 гривень, та таємно викрали їх. З місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майно на власний розсуд, здавши резистори на металобрухт.

Обвинувачені неповнолітні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , щиро розкаявшись, винними себе визнали повністю, підтвердили фактичні обставини скоєного ними кримінального правопорушення.

Законні представники неповнолітніх обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_10 пояснили, що про вчинення синами злочину дізнались від працівників правоохоронних органів.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Макарівської районної державної адміністрації ОСОБА_11 пояснила, що до скоєння кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_7 перебували на обліку у Службі у справах дітей та сім`ї у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності; обвинувачений ОСОБА_8 не перебував на такому обліку. Також ОСОБА_11 пояснила, що Служба у справах дітей та сім`ї вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 мінімальну міру покарання, яка не пов`язана з позбавленням волі, а враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 раніш був засуджений за крадіжку, то є доцільним призначити йому покарання передбачене санкцією ст.185 КК України.

Представник відділу освіти Макарівської районної державної адміністрації в особі директора Пашківської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів ОСОБА_12 надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, оскільки матеріальні збитки відшкодовані, претензій до обвинувачених немає.

Крім повного визнання вини обвинуваченими неповнолітніми ОСОБА_8 , ОСОБА_7 їх винуватість в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується доказами, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, і відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України в судовому засідання не досліджуються.
Суд вважає винуватість обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення повністю доведеною, а їх дії такими, що підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України, оскільки достовірно встановлено, що обвинувачені неповнолітні ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно таємно викрали чуже майно (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, а обвинувачений ОСОБА_7 повторно.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суд у відповідності до вимог ст.65-67, 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також враховує умови життя та виховання неповнолітніх обвинувачених, вплив дорослих, рівень розвитку

До скоєння кримінального правопорушення обвинувачений неповнолітній ОСОБА_7

на обліках у лікарів не перебував; закінчив одинадцять класів Макарівського навчального виховного комплексу «Загальноосвітня шкода 1-Ш ступенів природничо-математичний ліцей». Згідно звіту про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженню щодо неповнолітнього, складеного Службою у справах дітей та сім`ї, обвинувачений проживає у неповній багатодітній родині; усвідомив свій злочин та свою поведінку, розкаюється; схильний до крадіжок; матері необхідно більше часу спілкуватись та виховувати дитину, залучити до праці та навчання.

До скоєння кримінального правопорушення обвинувачений неповнолітній ОСОБА_8 на обліках у лікарів не перебував; закінчив дев`ять класів Пашківської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів. Згідно звіту про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженню щодо неповнолітнього, складеного Службою у справах дітей та сім`ї, обвинувачений проживає у повній родині; від Пашківської загальноосвітньої школи 1-Ш ступенів надходили скарги на його незадовільну поведінку, не організований, не відповідальний, має низький рівень знань; усвідомив свій злочин та свою поведінку, розкаюється у скоєному; матері необхідно більше часу спілкуватись та виховувати дитину, залучити до праці та навчання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину в неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 судом не виявлено.

Прокурором в дебатах неповнолітньому ОСОБА_8 запропонована міра покарання у вигляді двох років обмеження волі, а з врахуванням вимог ст.105 КК України запропоновано звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від покарання із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі під нагляд батьків ОСОБА_13 та ОСОБА_10 .

Вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 вимог п.3 ч.2 ст.105 КК України, суд виходить з вимог постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» №6 від 31.05.2002 року, вимог постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» №5 від 16.04.2004 року, абзацу п`ятого пункту 10 листа №223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх», саме в якому зазначено про те, що правильним вбачається, що у разі обвинувачення неповнолітнього у вчиненні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості застосувати не кримінальне покарання, а примусові заходи виховного характеру в порядку, передбаченому ч.3 ст.497 КПК України.

Достовірно встановлено, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 діяли з прямим умислом з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, тобто обвинуваченим ОСОБА_8 вчинений умисний злочин середньої тяжкості, що у відповідності до вимог ч.3 ст.497 КПК України виключає можливість застосування до ОСОБА_8 примусових заходів виховного характеру.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Частиною 1 ст.98 КК України передбачено, що до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: - штраф, громадські роботи; - виправні роботи; - арешт; - позбавлення волі на певний строк. Таким чином, запропонована прокурором міра покарання у вигляді двох років обмеження волі не відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_8 , суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства з застосуванням вимог ч.1, 3 ст..75, п.2, 3, 4 ч.1 ст.76, 104 КК України, оскільки обвинувачений вину визнав, щиро розкаявся, заподіяна ним шкода усунена, вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення в неповнолітньому віці.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_7 , суд вважає, що його виправлення можливо в умовах ізоляції від суспільства, оскільки останній згідно вироку Макарівського районного суду Київської області від 15.05.2015 року визнаний винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України з застосуванням вимог ст.75, 104 КК України засуджений до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком один рік, та під час якого вчинив новий злочин, за який передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі.

Таким чином, відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 будучи засудженим після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, то суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись вимогами ст.368, 374 КПК України, суд

З а с у д и в:

Обвинуваченого ОСОБА_8 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання два роки позбавлення волі.

У відповідності до вимог ч.1, 3 ст..75, п.2, 3, 4 ч.1 ст.76, ст.104 КК України, засудженого ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину; не буде виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; буде повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Початок іспитового строку засудженому ОСОБА_8 обчислювати з 02.07.2016 року.

Обвинуваченого ОСОБА_7 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання два роки позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, засудженому ОСОБА_7 визначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 15.05.2015 року - у вигляді трьох років двох місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з моменту затримання.

Засудженим ОСОБА_8 , ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя