Дата документу Справа № 324/296/16-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 324/296/16-к Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11сс/778/154/16 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 17 березня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пологівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2016 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

адвокат ОСОБА_8 ,

підозрюваний ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України за наступних обставин.

Так, 23 лютого 2016 року приблизно о 19 год. 00 хв. ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи неподалік річки Конка, поблизу вул. Щорса, село К.Роздори, Пологівського району, зустрів ОСОБА_9 , де між ними на ґрунті ревнощів виникла сварка, яка переросла в бійку. В ході бійки ОСОБА_6 та ОСОБА_9 впали та почали боротися. В ході боротьби, коли ОСОБА_9 перебував зверху ОСОБА_6 , останній, маючи прямий умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, за допомогою ножа, який мав з собою, наніс декілька ударів ОСОБА_9 в область спини справа, спричинивши тілесні ушкодження, у вигляді проникаючого поранення грудної клітини справа, правостороннього гемотораксу. Після цього бійка припинилась і ОСОБА_9 , піднявшись на ноги за допомогою батька ОСОБА_10 , який підійшов після вказаних подій, став іти у напрямок свого дому. У цей час до них підбіг ОСОБА_6 із сокирою у руках, і маючи прямий умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, наніс нею декілька ударів по голові ОСОБА_10 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді тяжкої відкритої черепно-мозкової травми, відкритого перелому лівої тім`яної та потиличної кісток, забою головного мозку, посттравматичного субарахноїдального крововиливу. В подальшому ОСОБА_9 і ОСОБА_10 з отриманими тілесними ушкодженнями були доставлені до реанімаційного відділення КУ «Пологівська ЦРЛ» Пологівської РР ЗО.

24 лютого 2016 року до ЄРДР внесено відомості за №0000244 за ознаками ч.1 ст. 121 КК України.

24 лютого 2016 року о 01 год. 50 хв. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

24 лютого 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

25 лютого 2016 року слідчий СВ Пологівського відділення поліції Ленінського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обгрунтування якого послався на обгрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого насильницького злочину, її підтвердження доказами, тяжкість можливого покарання, наявність цілого ряду судимостей, частина з яких за вчинення злочинів в період відбування покарання з випробуванням, відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи, а отже і джерела доходу, посередню характеристику за місцем проживання, що в сукупності свідчить про наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового слідства; впливу ОСОБА_6 на повне, об`єктивне та швидке проведення досудового розслідування, шляхом впливу на свідків в кримінальному провадженні, яким не можливо запобігти застосувавши до підозрюваного інший, більш м`який, ніж тримання під вартою запобіжний захід.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вказав на підтвердження наявними в матеріалах провадження доказами обгрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, характер та стійкість соціальних зв`язків останнього, дані про особу підозрюваного, який не має постійного місця роботи, раніше судимий за вчинення умисних, в тому числі і насильницьких злочинів, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння в період відбування покарання з випробуванням, проживає без реєстрації і неодноразово відлучався з місця нинішнього проживання, що свідчить про доведеність недостатності застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам переховування ОСОБА_6 від органів досудового слідства та впливу на свідків і потерпілих. З урахуванням підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства в тому числі і щодо особи похилого віку, слідчий суддя, з урахуванням вимог ч.4 ст. 183 КПК України, прийшов до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави в кримінальному провадженні.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 посилається на незаконність та необгрунтованість оскаржуваної ухвали, суворість обраного йому запобіжного заходу, відсутність у нього наміру ухилятись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, неврахування судом факту його перебування в постійному шлюбі і наявності в нього малолітньої доньки на утриманні, просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою обрати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного та захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали провадження, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При застосуванні стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані вимоги ст.ст. 176, 177, 183, 194 КПК України, з якими закон пов`язує вирішення застосування даного виду запобіжного заходу.

Твердження апелянта та його захисника щодо відсутності доказів обґрунтованої підозри у вчиненні зазначеного злочину слід вважати непереконливими.
Із наданих суду матеріалів встановлено, що висунута ОСОБА_6 підозра заснована на показах потерпілих, свідків, протоколу огляду місця події та інших, наданих суду доказах.

Перевірка матеріалів клопотання та прийняте за результатами його розгляду рішення свідчать що, слідчий суддя врахував наявність повідомлення ОСОБА_6 про підозру, вагомість здобутих слідством доказів, які засвідчують наявність обґрунтованої підозри, висунутої останньому.
З цього приводу колегія суддів приймає до уваги, згідно ст.8 КПК України, практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства, зокрема викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Судова колегія, дослідивши матеріали кримінального провадження, встановила достатність підстав на даному етапі вважати висунуту ОСОБА_6 підозру обґрунтованою, а надані на підтвердження цього докази вагомими.

Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про необхідність застосування відносно підозрюваного даного виду запобіжного заходу, обгрунтовані ризики щодо переховування підозрюваного та вчинення тиску на свідків, потерпілих, з якими погоджується і апеляційна інстанція, мотивовано чому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить необхідної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .
За наданими відомостями підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в останнє 13.06.2014 року з призначенням покарання з застосуванням положення ст. 75 КК України строком на 3 роки; не має постійного місця роботи, на життя заробляє випадковими заробітками, у зв`язку із чим відлучається з місця проживання.

За матеріалами провадження злочин вчинений на грунті ревнощів з боку підозрюваного своєї дружини ОСОБА_11 , яка є свідком по справі до потерпілого ОСОБА_9 . Інші свідки у даному кримінальному провадженні є батьками ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , а зі свідком ОСОБА_12 підозрюваний підтримує дружні стосунки.

Зазначені обставини, поряд з тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення, очікуваним покаранням у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, підтверджує заявлені слідчим ризики щодо переховування підозрюваного, незаконного впливу на свідків, потерпілих та одночасно свідчать про нездатність забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи шляхом обрання альтернативного запобіжного заходу.

У цьому зв`язку є необґрунтованими посилання сторони захисту на відсутність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та можливість обрання стосовно ОСОБА_6 іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Твердження підозрюваного про наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей не спростовує наведений вище висновок слідчого судді, а відомості щодо особистості підозрюваного враховані слідчим суддею у сукупності з іншими обставинами.

За таких обставин слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання встановленим ризикам, відповідно до вимог КПК України обґрунтовано застосував запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Згідно вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядав рішення слідчого судді у межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення, судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Пологівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2016 року про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 23 квітня 2016 року включно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4