ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 521/4946/16-к щодо:

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст. 384 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

10.01.2015 року ОСОБА_6 , прийшла до Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова 23 «в» та повідомила про те, що невстановлена особа, приблизно о 00 год. 30 хв. 10.01.2015, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , вчинила щодо неї злочин, а саме задовольнила свою статеву пристрасть неприроднім шляхом.

Того ж дня, старшим оперуповноваженим СКР Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України капітаном міліції ОСОБА_7 , який перебував на добовому чергуванні у складі слідчо-оперативної групи, було складено протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, в якому було викладено зміст повідомлення ОСОБА_6 про вчинення злочину, також під час складення зазначеного протоколу, оперуповноваженим ОСОБА_7 було попереджено ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність згідно з ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину. Далі, ОСОБА_6 , діючи умисно, достовірно знаючи, що подія злочину, про який вона повідомляє не відповідає дійсності, підписала вищезазначений протокол та власноручно написала, що інформація зазначена в ньому записана вірно, та нею прочитана.

Отриманий протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 , було передано до органу досудового розслідування Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, на підставі нього були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000100 від 10.01.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України, та було розпочато досудове розслідування.

Надання ОСОБА_6 завідомо неправдивого повідомлення про вчинення злочину, потягло за собою наслідки у вигляді затримання ОСОБА_8 , повідомленні йому про підозру у вчиненні злочину про який повідомила ОСОБА_6 , та спрямування до Малиновського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_8 обвинувального акту за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України.

Під час судового розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0000100 було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 з ОСОБА_6 в статеві зносини шляхом орального контакту не вступав, а лише спричинив їй тілесні ушкодження.

Також, під час проведення досудового слідства було встановлено, що 10.01.2015 року під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000100 від 10.01.2015 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України, в ході проведення допиту потерпілої, потерпіла ОСОБА_6 , будучи попередньо у встановленому законом процесуальному порядку попередженою про кримінальну відповідальність, передбачену ч.1 ст.384 КК України (завідомо неправдиве показання), слідчим СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області лейтенантом міліції ОСОБА_9 , про що свідчить відповідний підпис в протоколі допиту, діючи умисно, надала слідчому показання, про те, що 10.01.2015 року о 00:30 годин ОСОБА_8 , перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, знаходячись між будинком АДРЕСА_4 , використовуючи фізичну перевагу, застосував фізичне насилля до неї, яке виразилося у поваленні її на землю, при цьому сівши на неї зверху, щоб вона не змогла чинити опір, висловлюючи в її адресу погрози подальшого застосування фізичного насилля. Проти її волі, ОСОБА_8 ввів свій половий член до її ротової порожнини та розпочав половий акт, який тривав біля двох хвилин.

Наданні під час досудового розслідування покази потерпілої ОСОБА_6 , мали суттєве значення для кримінального провадження та послугували підставою для складання та спрямування прокурором 26.02.2015 року до Малиновського районного суду м. Одеси обвинувального акту відносно ОСОБА_8 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 153 КК України (насильницьке задоволення статевої пристрасті неприроднім способом).

В подальшому, під час судового засідання 27.03.2015 року, головуючий суддя ОСОБА_10 , у встановленому процесуальному порядку попередив потерпілу ОСОБА_6 про кримінальну відповідальність, передбачену ч.1 ст.384 КК України (завідомо неправдиве показання), та привів останню до присяги. В ході допиту потерпілої під час судового засідання, ОСОБА_6 , надала покази, що обвинувачений ОСОБА_8 з нею в статеві зносини шляхом орального контакту не вступав, а лише спричинив їй тілесні ушкодження.

Також під час судового засідання 24.04.2015 року, прокурором було оголошено протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 , складений під час досудового розслідування. ОСОБА_6 показала, що вона не підтверджує надані нею покази під час досудового розслідування.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 та прокурор, кожен окремо, пояснили, що 29.02.2016 року між ними було укладено угоду про визнання винуватості за кримінальним провадженням №0004305, згідно якої обвинувачена беззаперечно визнала свою вину, сторони погодились на призначення обвинуваченої покарання за скоєне нею кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.383, ч.1 ст. 384 КК України:

- за ч. 1 ст. 383 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік та 6 місяців.

- за ч.1 ст.384 КК у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено у вигляді обмеження волі строком на 1 рік та 6 місяців. З застосуванням ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік.

Згідно ст. 76 КК України визначити обов`язки, які покладає суд на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;

Сторони угоди у суді підтвердили, що під час складання угоди про визнання винуватості вони ознайомилися з положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Вивчивши угоду, від 29.02.2016 року про визнання винуватості між підозрюваним та прокурором за кримінальним провадженням №№0004305, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України, суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, у суду відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості обвинуваченої.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує як злочин, передбачений ч.1 ст. 383 КК України за ознаками: завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення злочину.

Оскільки ОСОБА_6 , перебуваючи у процесуальному статусі потерпілої, надала завідомо неправдиві показання під час досудового розслідування, суд кваліфікує її дії за ст. 384 ч.1 КК України.

При обранні міри покарання ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченої та умови угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором.

Обставиною, що пом`якшуює покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої у скоєнні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 злочину, наведених даних про особу обвинуваченої та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за можливе застосувати до обвинуваченої покарання з іспитовим строком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.02.2016 року за кримінальним провадженням№0004305, укладену між підозрюваною ОСОБА_12 та прокурором.

ОСОБА_13 , на підставі угоди про визнання винуватості від 29.02.2016 року за кримінальним провадженням№0004305, визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст. 384 КК України, на підставі яких призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 383 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 1 рік та 6 місяців;

- за ч.1 ст.384 КК України - у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_14 покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік та 6 місяців.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_15 від призначеного покарання звільнити, якщо вона протягом 1 року не вичнить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Згідно з ст. 76 КК України, покладасти на ОСОБА_15 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;

Речові докази сберігати у матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний щодо ОСОБА_4 , до набрання вироком законої сили залишити без змін.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.383, ч.1 ст. 384 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області:

- обвинуваченою, її захисником, законним представником: виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

- прокурором: виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, з порушенням вимог частини четвертою статті 469 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_16