"26" серпня 2016 р. Справа № 363/3282/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2016 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в кримінальному провадженні №0000096 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

уродженця і жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, офіційно непрацюючого, на підставі ст. 89 КК України несудимого,

встановив:

ОСОБА_5 підозрюється в замаху на крадіжку майна потерпілого ОСОБА_6 , в автомобілі якого він 21.01.2016 року близько 00 год. 30 хв. розбив скло і намагався викрасти тримач для телефону та авто магнітолу ДжВіСі на загальну суму 1 229 грн., але був затриманий громадянами на місці події.

Досудове розслідування розпочате 26 січня 2016 року.

24.03.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

Дані про рух справи з того часу суду не представлено.

В суді ОСОБА_5 ствердив про свою участь у вчиненні вказаної крадіжки.

Заслухавши прокурора і слідчого на підтримання клопотання, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів клопотання, до нього покладено дані про обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину середньої тяжкості.

Зазначене підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, повідомленням про підозру, даними протоколів допиту підозрюваного.

Встановлено, що будь-які характеризуючи матеріали про особу підозрюваного суду не представлено.

Сам тільки факт вчинення злочину і обґрунтованої підозри в цьому не є підставою для обрання будь-якого запобіжного заходу. За змістом чинного КПК України запобіжний захід має бути обраний лише у випадку існування хоча б одного з ризиків передбаченого ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення всупереч вимог ч. 5 ст. 132, ст. 184 КПК України не подано жодного доказу на підтвердження існування обставин, які б свідчили про наявність ризиків ухилення підозрюваного від слідства та суду, продовження вчинення кримінальних правопорушень.

Навпаки судом встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину і її не заперечує, народився і все життя (34 роки) постійно проживає в м. Вишгороді із батьками, іншого житла ніде не має, родичів, знайомих та відповідних зв`язків для того щоби виїхати за межі Вишгородського району не має. Працює без оформлення трудових відносин будівельником. Ці обставини жодним чином прокурором не спростовано.

Судимість підозрюваного є погашеною, а тому в силу вимог ст.ст. 88 і 89 КК України не може свідчити про існування ризиків вчинення нових правопорушень.

Більш того зі слів слідчого і прокурора встановлено, що з часу повідомлення про підозру в лютому 2016 року дана справа знаходилася на розгляді в суді, обвинувальний акт повернуто прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України. За цей час стороною обвинувачення не встановлено жодних обставин, які б свідчили про намагання підозрюваного сховатися від слідства або суду, вчинити нові правопорушення. Не представлено доказів цього й суду.

Відтак доводи клопотання ґрунтуються на припущеннях і в основу будь-якого судового рішення покладені бути не можуть.

Отже прокурором доведено тільки сам факт обґрунтованої підозри, що підставою для обрання запобіжного заходу бути не може, а тому згідно вимог ч. 3 ст. 194 КПК України в цьому слід відмовити, а підозрюваного зобов`язати прибувати за кожною вимогою до органів досудового слідства або суду.

На підставі викладеного і керуючись статтями 132, 176-197, 203-211, 372 КПК України,

ухвалив:

в задоволенні клопотання відмовити.

Згідно ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_5 прибувати на кожну вимогу до слідчого, прокурора і до суду по вказаному кримінальному провадженню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя