Справа №345/2268/16-к

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.09.2016 року м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
Головуючої судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
законного представника
неповнолітньої обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника служби у справах дітей ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
законного представника потерпілої ОСОБА_8
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , студента 1 курсу Івано-Франківського фінансово-комерційного кооперативного коледжу ім.С.Граната, українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого,
за ст.185 ч.1 КК України ,
що ОСОБА_9 18.02.2016 року вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
18.02.2016 близько 10 год ОСОБА_9 перебував у приміщенні кабінету «Української мови та літератури» Добровлянського НВК І-ІІІ ступенів с. Добровляни Калуського району. Перебуваючи у вказаному приміщенні ОСОБА_9 помітив, що його однокласниця ОСОБА_7 користувалась мобільним телефоном, який поклала до кишені своєї сумки, що знаходилась на стільці. В цей час у ОСОБА_9 виник умисел незаконно заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_7 марки «Elepfon p 5000».
Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, таємно викрав у ОСОБА_7 мобільний телефон «Elepfon p 5000» вартістю 3900 гри. з сім картою мобільного оператора «МТС», вартістю 25 грн. та сім картою мобільного оператора «Київстар», вартістю 30 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3955 гри.
В судовому засіданні ОСОБА_9 вину у вчиненому визнав повністю, та пояснив, що 18.02.2016 року, перебуваючи у школі у нього виник намір викрасти мобільний телефон в однокласниці ОСОБА_10 , оскільки той йому сподобався. На перерві із сумки потерпілої він витяг мобільний телефон марки «Elepfon p 5000». Згодом вказаний телефон він переслав поштою до знайомої дівчини як подарунок. Через деякий час вказаний телефон знайшли і він зізнався у вчиненні крадіжки. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 18.02.2016р. у школі після закінчення 2 уроку виявила відсутність мобільного телефону марки «Elepfon p 5000» з сумки. Згодом виявилося, що телефон вкрав її однокласник ОСОБА_11 , який у вчиненому зізнався. На даний час телефон їй повернуто, шкоду повністю відшкодовано, претензій до обвинуваченого не має та просить суворо його не карати.
В судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 пояснила, що є матір`ю обвинуваченого. З приводу вчиненої крадіжки мала розмову з сином, який щиро розкаюється у вчиненому. В побуті син спокійний та слухняний. Вважає, що має вплив на його виховання та поведінку, просить суворо не карати та передати сина їй на виховання.
Крім визнання своєї вини обвинуваченого, винуватість його у вчиненні кримінального правопорушення стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме :
- довідками вартості мобільного телефону марки «Elepfon p 5000» сім-карток мобільних операторів «МТС та «Київстар» , згідно яких загальна вартість вказаних речей становить 3955 грн. /а.с.41/;
- постановою від 22.06.2016 р. про визнання мобільного телефону марки «Elepfon p 5000» речовим доказом та передачу його на зберігання ОСОБА_7 /а.с.36/;
- розпискою про отримання мобільного телефону марки «Elepfon p 5000» представником потерпілої ОСОБА_12 /а.с.38/.
Таким чином, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч.1 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Суд, призначаючи покарання, необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини справи, що помякшують та обтяжують покарання, а також враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих на його поведінку.
До обставин, які помякшують покарання обвинуваченому суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди та те, що він вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім. Обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує його позитивну характеристику по місцю навчання /а.с. 34/ та по місцю проживання /а.с.23/. Суд враховує його молодий вік /а.с. 26/, а також те, що на диспансерному обліку в нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває /а.с. 31-32/, раніше до кримінальної відповідальності не притягався /а.с.30/. Матеріально-побутові умови проживання неповнолітнього задовільні /а.с.25/.
Неповнолітній обвинувачений просить передати його під нагляд матері, законний представник неповнолітньої просить звільнити її сина ОСОБА_9 від покарання та передати їй під нагляд.
Представник служби у справах дітей Калуської райдержадміністрації пояснив, що на обліку в службі вказана сім`я не перебуває. З ОСОБА_9 та його законним представником ОСОБА_4 проводилася виховна бесіда. Характеризує обвинуваченого як ввічливого та скромного хлопця. ОСОБА_9 продовжує навчатись, став на шлях виправлення та має твердий намір в подальшому не вчиняти протиправних проступків.
Суд враховує, що потерпіла та її законний представник ОСОБА_8 претензій до обвинуваченого не мають, просять суворо не карати, завдану шкоду їм відшкодовано.
За таких обставин, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_9 слід обрати в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений має власні кошти, то суд вважає, що йому слід призначити покарання у виді штрафу з врахуванням правил, встановлених ст.99 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_9 вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаюється, суд вважає, що його щире розкаяння та подальша бездоганна поведінка свідчать про те, що на момент постановлення вироку він не потребує застосування покарання. Тому суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає що слід звільнити його від покарання з застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі ОСОБА_9 під нагляд матері ОСОБА_4 строком на 1 рік.
Питання речових доказів по кримінальному провадженні вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_9 визнати винуватим за ст.185 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Відповідно до ст.105 КК України ОСОБА_9 звільнити від покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_4 строком на один рік.
Речовий доказ по кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Elepfon p 5000», що знаходиться на зберіганні потерпілої - передати потерпілій ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з часу проголошення через Калуський міськрайонний суд до Апеляційного суду Івано Франківської області.

ГОЛОВУЮЧА: