Справа № 185/6562/14-к
Провадження № 1-кп/185/328/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2016 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

його представника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 13.05.2013 року за № 0002348 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого електрогазозварювальником в КП «Павлоградтеплоенерго», проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні 12.05.2013 року в районі торгівельного павільйону АДРЕСА_2 відносно потерпілого ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ст.128 КК України із спричиненням з необережності потерпілому ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень.

Під час судового розгляду захисником обвинуваченого заявлене клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності має бути невідкладно розглянуто судом.

Вивчивши зміст клопотання захисника обвинуваченого, перевіривши доводи та обгрунтування клопотання, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст.285 КПК України сутність обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за нереабілітуючих підстав з якими він погодився та право заперечувати проти закриття кримінального провадження за таких обставин, суд приходить до наступного висновку.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , згідно зі ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, покарання за вчинення якого у вигляді позбавлення волі не передбачено.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.49 КК України у разі вчинення злочину невеликої тяжкості передбачений трирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що з часу вчинення інкримінованого кримінального правопорушення невеликої тяжкості передбаченого ст.128 КК України, тобто, починаючи з 12 травня 2013 року, минуло більш а ніж три роки, років, а підстави, які перешкоджають застосуванню інституту строків давності, що передбачені ч.2 та ч.3 ст.49 КК України у зазначеному кримінальному провадженні відсутні, обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.128 КК України ОСОБА_6 має бути звільнений від кримінальної відповідальності за вказаною статтею кримінального закону у зв`язку із закінченням строків давності, із закриттям кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо заявлених потерпілим ОСОБА_4 позовних вимог (а.к.п.55,56 т.1) суд виходить з того, що обвинувачений ОСОБА_6 погодився на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за нереабілітуючих обставин.

Крім того, обговорюючи питання вирішення цивільного позову суд враховує наступні обставини.

Цивільний позов потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню виходячи з такого.

Відповідно до ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілим надано документально підтверджені витрати на лікування на загальну суму 1100,25 грн. ( т. 2 а.к.п..55)

Також потерпілим заявлено вимоги, про відшкодування втраченого заробітку в сумі 89628 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
Згідно ч. 1 ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності загальної працездатності.
Відповідно до ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Відповідно до ч. 2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Під час судового розгляду потерпілим не надано документального підтвердження ступеня втрати професійної або загальної працездатності, а тому в задоволенні цієї частини позову, на час ухвалення судового рішення необхідно відмовити, та роз`яснити потерпілому, в разі встановлення втрати або відсотку втрати працездатності, звернутись до відповідача з відповідним позовом.
Цивільний позов потерпілого в частині стягнення моральної шкоди в сумі 100000 грн., також підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги тяжкість отриманих потерпілим ушкоджень, тривалість лікування, строк відновлення стану здоров`я та пов`язану з цим глибину фізичних та душевних страждань, тривалість перебування на лікуванні, а також обвинувачення у вчинення злочину з необережності.

Таким чином, з врахуванням принципу розумності та справедливості, а також матеріального стану обвинуваченого, суд визначає розмір відшкодування в сумі 20000 грн..

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 285, 286,288, 372КПК України суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ст.128 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України.

Кримінальне провадження за ст.128 КК України відносно ОСОБА_6 закрити.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1100,25 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1