А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23.08.2013 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: Животова Є.Г. (головуючий), ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі Головець М.А., за участі прокурора Ісак В.М., захисника адвоката ОСОБА_3 розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду, в м. Ужгород, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, подану в інтересах ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.08.2013 про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою (в рамках матеріалів кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000195).

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого СУ УМВС України в Закарпатській області від 14.08.2013 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. Анкудінова,3/2, фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого оператором ТОВ Санінбел, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що за невстановлених слідством обставин придбав порошкоподібну речовину білого кольору вагою 0,6927 грама, яка містить 0,00022 ваг. % - 0,0000007 г психотропної речовини метамфітамін, обіг якої обмежено. Після цього, 01.08.2013, біля 21 год. 16 хв., поблизу хімічного факультету Ужгородського національного факультету, в м. Ужгороді, по вул. Фединця,53, ОСОБА_4 незаконно збув зазначену речовину, розташовану в двох полімерних мікропробірках, ОСОБА_5, отримавши за неї грошові кошти в розмірі 800 грн. Після цього, за невстановлених слідством обставин, ОСОБА_4 придбав з метою збуту порошкоподібну речовину білого кольору вагою 0,5690 г, яка містить 15,3030 ваг. % - 0,0871 г психотропної речовини метамфітамін, обіг якої обмежено. 12.08.2013, біля 22 год. 10 хв., поблизу магазину Адідас в м. Ужгороді, пл.. ОСОБА_6,13, ОСОБА_4 незаконно збув зазначену речовину, що знаходилась в згортку фольги, ОСОБА_5, отримавши від останнього грошові кошти в розмірі 800 грн., у якого вона була виявлена та вилучена.

О 22 год. 10 хв. 12.08.2013 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.ст. 207-211 КПК України, а 13.08.2013 в межах кримінального провадження № 0000195 затриманому оголошено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України(а.с. 6-11, 12-15).

Слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке обґрунтував тим, що підозрюваний вчинив злочин (кримінальне правопорушення), який відноситься до категорії тяжких, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, підозра ОСОБА_4 обґрунтовується показаннями свідка ОСОБА_5 та висновками судово-хімічних експертиз. Вважає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може: перешкоджати кримінальному провадженню, контактуючи з особами, які можуть бути причетні до незаконного збуту наркотичних речовин та психотропних засобів; переховуватися від органу досудового розслідування.

Також слідчий вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти доведеним, на думку слідчого, під час розгляду клопотання ризикам.

Відповідно до ухвали слідчого судді, при вирішенні ним питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що може бути призначено судом за вказане кримінальне правопорушення та прийшов до висновку про неможливість застосування до підозрюваного іншого більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме: спробам ухилитися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного вважає вищезазначену ухвалу слідчого судді необґрунтованою та незаконною, посилаючись на наступне.

Так, слідчим суддею при постановленні оскарженої ухвали не враховано розяснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства від 25.04.2013 № 4. Зокрема, запобіжний захід у виді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вирогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Суди при вирішенні питань, повязаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту мають додержувати ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суворість покарання не є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду рішення Європейського суду з прав людини.

В даному випадку підозрюваний раніше не вчиняв злочини, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, є молодим за віком ІНФОРМАЦІЯ_4.

Мотивуючи своє клопотання, слідчий обмежився формулюванням, що застосування інших (ніж тримання під вартою) запобіжних заходів не зможуть запобігти наведеним вище ризикам, хоча жодного доказу з цього приводу слідчому судді не було подано. Висновок слідчого судді з цих самих підстав не вмотивований, обставини на підтвердження зазначеного висновку не наведені. Крім того, визначаючи в порядку ч.3 ст.183 КПК України розмір застави, слідчий суддя не обґрунтував свій висновок щодо необхідності визначення такої у максимальному розмірі 80 мінімальних заробітних плат, що дорівнює 91 760 грн. (ч.4,5 п.2 ст.182 КПК України).

З цих підстав захисник просить скасувати оскаржену ним ухвалу слідчого судді, обравши підозрюваному ОСОБА_4 більш мякий запобіжний захід.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про обґрунтованість рішення та залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З ухвали слідчого судді та матеріалів клопотання слідує, що наведені в зазначеному клопотанні слідчого обставини, на підставі яких слідчий дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялися при розгляді клопотання.

При цьому були заслухані підозрюваний та його захисник, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4, слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон повязує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мети і підстав застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

У клопотанні слідчого наведено переконливі дані про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 КК України, що попередньо узгоджується з наявними у матеріалах кримінального провадження № 0000195 показаннями свідка ОСОБА_5 та висновками судово-хімічних експертиз; обґрунтовано ризики, передбачені ст.177 КПК України, однак не в достатній мірі вмотивовано, чому інший більш мякий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя на це уваги не звернув, застосувши до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід, який відповідно до ст.183 КПК України є винятковим.

Так, відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоровя підозрюваного, обвинуваченого; міцність його соціальних звязків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 не судимий, виключно позитивно характеризується, як за місцем фактичного проживання, так і за місцем колишньої роботи, має постійне місце проживання з батьками і сестрою та має молодий вік.

Викладені у клопотанні твердження щодо ймовірної можливості перешкоджання ОСОБА_4 кримінальному провадженню та стосовно можливості переховування підозрюваного є припущеннями слідчого і не можуть бути підставою обрання найсуворішого запобіжного заходу. В матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які вказують на наявність таких ризиків.

Таким чином, враховуючи положення ст.ст. 176-178,181,183,194 КПК України, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4, даних про його особу, апеляційний суд визнає, що в даному випадку наявні підстави для застосування до підозрюваного більш мякого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації м. Ужгород, вул. Анкудінова,3/2, цілодобово, у звязку із чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181,194,196,203,205,376,404,405, 407ч.3, 418,419,422 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2013 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, поклавши передбачений п.1 ч.5 ст.194 КПК України обовязок прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю.

Копію ухвали направити в Закарпатську УВП № 9 та начальнику Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області для відома та виконання.

Строк дії ухвали визначити до 09.10.2013.

Судді: