Справа № 282/870/16
Провадження № 1-кп/282/97/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2016 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000211 від 10.07.2016 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Коваленки Любарського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

27.09.2004 року Любарським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік;

10.08.2009 року Любарським районним судом за ч. 1 ст. 296 КК України до 4 місяців арешту; 09.02.2010 року Любарським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки, ухвалою суду від 27.07.2011 року іспитовий строк скасовано, направлено для реального відбування покарання, звільнений 23.06.2014 року за ухвалою Богунського районного суду м. Житомира у відповідності до ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році»,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
08 липня 2016 року, близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_4 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_1 . Скориставшись тимчасовою відсутністю власниці даного домогосподарства та інших осіб, обвинувачений, реалізуючи свій злочинний умисел, за допомогою ключа, якого узяв зі сховку на подвір`ї, відчинив вхідний пристрій на вхідних дверях та проник до житлового будинку. Перебуваючи у одній із кімнат, ОСОБА_4 розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів викрав належні ОСОБА_6 1300 гривень після чого зник з місця вчинення злочину. В подальшому, викраденими грошовими коштами обвинувачений розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням в житло, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив, що числа і місяця він не пам`ятає у 2016 році близько 22-00 години він зайшов до домогосподарства потерпілої взяв ключ від будинку та відкрив його. Знайшов 1300грн., які взяв. Де саме лежали гроші не знав, бо шукав їх. Потім вийшов і закрив будинок, а ключ поклав на місце і пішов до себе додому. Підійшовши до свого будинку до вікна у якому горіло світло перерахував гроші, яких було 1300грн., а потім заховав їх і пішов спати. На другий день зранку пішов до товариша ОСОБА_7 та дав йому 100грн., щоб він пішов і купив горілки, однак він її не знайшов. Згодом розпорядився грішми на власний розсуд. Знав де лежить ключ від будинку потерпілої бо бачив де його ложать. До господарства потерпілої міг заходити лише з її дозволу. Зайшов до будинку потерпілої з метою взяти гроші. Завдану шкоду не відшкодував, однак запевнив потерпілу, що поверне їй вкрадену суму грошей.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим вони є сусідами. Числа не пам`ятає в липні 2016 року коли йшла по вулиці то зустріла співмешканку ОСОБА_4 Віту і побачила, що вона була накрашена. І остання їй розповіла, що вони з ОСОБА_8 їздили в смт. Любар та скупились. Після цього вона пішла додому та перерахувала свої гроші та виявила їх нестачу та поїхала в поліцію і написала заяву. У неї було викрадено 1300грн.. Вона не дозволяла ОСОБА_4 без дозволу заходити до себе в двір. Обвинувачений знав де у неї знаходиться ключ від будинку. Гроші вкрав ввечері коли вона була у сусіда. ОСОБА_4 приходив до неї просив вибачення та обіцяв повернути гроші.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що числа і місяця він не пам`ятає у 2016 році йому телефонував обвинувачений і просив відвезти його в смт. Любар, на що він спочатку відмовив, а потім все ж завіз їх в смт. Любар, за що обвинувачений дав йому 150грн. на бензин і повернув 30грн. боргу. В смт. Любар вони скупились продуктами і він їх завіз назад додому. Через 1-2 дні приїхали працівники поліції та відбирали у нього пояснення. Кучман сказав, що ці гроші він заробив. В магазині вони скупились десь на 200-300 гривень. До лікарні не їздили.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона працює заготівельником молока і 07 липня 2016 року вона виплачувала людям гроші за молоко і також виплатила їх потерпілій. Через 2-3 дні приїзджали працівники поліції і запитували у неї чи виплачувала вона гроші потерпілій. Сума грошей була десь близько 3000 гривень. Кошти видає людям тоді коли отримує їх у банку і по списку роздає людям. В цей день відала гроші ще 27 людям.

Крім особистого визнання вини обвинуваченим, його вина у скоєному також повністю стверджується зібраними по справі доказами, з якими обвинувачений та його захисник погодились, зауважень та заперечень щодо оголошених матеріалів не заявляли.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України є: рецидив злочинів.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаному з проникненням у житло.

Суд враховує, що ОСОБА_4 визнав свою вину повністю, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання, має двох неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимий за скоєння крадіжок, а також те, що вчинив рецидив злочинів, що обтяжує його покарання.

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які на думку суду є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому злочині, а тому обирає йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати та речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і обрати йому покарання за цим законом у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без використання електронних засобів контролю.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні процесуальні обов`язки:

- заборонити ОСОБА_4 в період з 17-00 години до 08-00 години наступного дня залишати місце проживання будинок в АДРЕСА_1 ;

- з`являтися за кожною вимогою до Любарського районного суду Житомирської області чи апеляційного суду Житомирської області.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1