АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/4888/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/478/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар - ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 16 червня 2016 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за № 0000989 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2016року, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Кривому Розі, Дніпрпопетровської області, громадянина України, освіта середня, не перебуваючого в шлюбі, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України з призначенням покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.
Запобіжний захід залишено тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, строк відбуття покарання рахувати з часу затримання 12.06.2015 року.
Речові докази: фрагмент килиму, чоловічу нижню білизну,фрагмент ножовочного полотна, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Тернівського відділу поліції Криворізького ВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області згідно квитанцій № 343, № 359 знищити.
Учасники судового провадження:

прокурор- ОСОБА_7
обвинувачений - ОСОБА_6
захисник - ОСОБА_8
В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить, скасувати вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 20.04.2016 року та пом`якшити йому покарання.

Вироком суду встановлено, що 10.06.2015 року приблизно о 23.00 годині ОСОБА_6 знаходився в приміщені квартири АДРЕСА_2 та між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з одного боку та його матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відбувалась сварка, приводом до якої стало зловживання ОСОБА_6 спиртними напоями.
Під час сварки у ОСОБА_6 , виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні спальної кімнати вищевказаної квартири, підійшов до ОСОБА_9 , яка лежала на ліжку в спальній кімнаті за адресою АДРЕСА_1 та склонившись над нею не переслідуючи за мету спричинити їй смерть, завдав останній не менше 6-ти ударів руками в ділянку голови та не менше 6-ти ударів в ділянку тулуба, спричинивши таким чином останній тілесні ушкодження у вигляді шоку, внутрішньочерепної травми, численних переломів ребер, інших уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла (лікарське свідоцтва про смерть від 12.06.2015 року № 1108), після чого припинив наносити тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 та вийшов в іншу кімнату.
Таким чином в результаті протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілій ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми шиї: синців по лівій бічній та передній поверхням шиї з крововиливами в підлягаючи м`які тканини, розгинальні переломи обох великих ріжків під`язичної кістки в дистальних частинах, поздовжнього вертикального перелому щитовидного хряща в місці з`єднання пластинок, крововиливи в оточуючі м`які тканини, набряк слизової оболонки гортані, які явилися причиною смерті, знаходяться в причинному зв`язку з її настанням і стосовно живих осіб мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Внутрішньочерепної травми: синців в правій лобно-скроневій виличній ділянці, в проекції нижньої щелепи праворуч, на спинці носу з переходом на повіки, в лівій виличній ділянці з переходом на вушну раковину; крововиливи в м`які тканини обличчя відповідно синцями; крововиливи в м`яких покривних тканинах голови; крововиливи під оболонками та речовину головного мозку. Закритої тупої травми грудей: численні синці в області грудної клітини, крововиливи в м`яких тканинах грудей відповідно синцям; перелом 2-9 ребер ліворуч на межі середньо-ключичної та середньо-пахвинної лінії без пошкодження пристінкової плеври; переломи 2-5 ребер праворуч по середньо-ключічній лінії; переломи 2-6,8,9ребер. Численні синці: в проекції лівого плечового суглобу з переходом в ліве плече, по лівому передпліччю з переходом на кисть, в області правого плеча, в області стегна, в області тазу з обох сторін. Колото-різане поранення обличчя: колото-різана рана в області верхньої губи ліворуч, що переходить в раньовий канал довжиною 5 см., що йде в напрямку спереду назад і сліпо закінчується в м`яких тканинах лівої половини обличчя.
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 померла в денний час 11.06.2015 року
В обгрунтування апеляційної скарги обвинувачений посилається, на те, що його вину не було доказано,вину він не визнавав як на досудовому слідстві так і у судового засіданні у суді першої інстанції,первинні свідчення були вибиті з нього під фізичним і моральним тиском співробітниками поліції, а саме оперативниками карного розшуку Тернівського ОП, на чолі з ОСОБА_10 це зафіксовано в матеріалах кримінальної справи. Він не зміг довести свою невинуватість.Просить вирок скасувати та пом`якшити йому покарання.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу , просив призначити йому мінімальне покарання;захисник ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого і просив її задовольнити; прокурор просив апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення,а вирок суду першої інстанції без змін.
Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, учасників судового провадження,перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши, в порядку підготовки до судового засідання, звукозапис судових засідань , що міститься на технічному засобі та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Цих вимог закону судом першої інстанції дотримано повністю
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновки суду про винність обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам провадження, підтверджуються наведеними у вироку доказами, які суд належно дослідив і правильно оцінив.

Доводи апелянта про те, що висновки суду, викладені у вироку не відповідають обставинам справи, що суд дав неправильну оцінку зібраним в справі доказам є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, т.я судом в повній мірі досліджені зібрані в справі докази (т.3 а кп.63-87)
Так, у вироку суду міститься формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначено місце, час, спосіб вчинення та мотив злочину, наведено докази на яких ґрунтується висновок суду про винуватість ОСОБА_6 ,суд дав правильну юридичну оцінку зібраним в справі доказам, наведені у вироку докази спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення.(т.3 а.кп88-91)
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 у суді першої інстанції свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, та пояснив, що в ході конфлікту з матір`ю ніяких ударів їй не наносив. Мати хворіла, лежала на дивані в окремій кімнаті, та з нею відбувся конфлікт. Сидячи поряд з матір`ю він жестикулював руками, намагався переконати матір дати йому грошей для господарства, але матір вкусила його за палець лівої руки. Зранку наступного дня мати пролежала в ліжку він годував її, а в обідній час 11.06.2015 р. матері стало погано, вона стала важко дихати, знепритомніла, та він перелякався, став робити їй штучне дихання, 4-5 разів натискав на груди з за чого могли утворитися переломи ребер.Вказав , що в ході досудового розслідування в ході слідчого експерименту він визнавав що наніс матері декілька ударів по обличчю, та 3 удари по тулубу справа 10.06.2015 р. в ході конфлікту ,оскільки мати не дала йому грошей. Але ці пояснення давав під фізичним тиском з боку працівників поліції, які побили його після затримання 12.06.2015 р., з цих причин він погодився на проведення слідчого експерименту без адвоката.
Спростовуючи доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про непричетність до кримінального правопорушення, що йому інкримінуюється, суд дослідивши , послався на докази у кримінальному провадженні в їх сукупності, які є допустимими і підстав сумніватися у їх достовірності по справі колегія суддів не вбачає.
Та обставина, що суд по-іншому оцінює наведені у вироку докази порівняно з оцінкою обвинуваченого не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.
Колегія суддів вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України доведена дослідженими та наведеними у вироку достовірними доказами , а саме:
Показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сусідів обвинуваченого із квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 які пояснили, що ОСОБА_13 перенесла інсульт та не могла самостійно пересуватися, проживала вдвох з сином в квартирі АДРЕСА_2 . Між сином та матір`ю відбувалися постійні конфлікти, оскільки обвинувачений постійно вимагав гроші для вживання спиртного. ОСОБА_6 бив матір, та вона коли могла пересуватися, часто переховувалася в ОСОБА_11 вдома. Ввечері близько 20 год. 11.06.2015 р. ОСОБА_11 подзвонила ОСОБА_14 , яка на час судового розгляду померла, та повідомила, що у дворі бачила ОСОБА_15 який збирався «повіситись», казав: «мені не жити…». На прохання ОСОБА_16 вони пішли до ОСОБА_17 яку знайшли мертвою на ліжку під ковдрами, на подушці бачили кров, та викликали швидку та міліцію.
Поясненнями свідка ОСОБА_18 яка в судовому засіданні підтвердила, що 11.06.2015 р. принесла пенсію ОСОБА_19 додому. Двері відчинив її син ОСОБА_20 , та пояснив, що матір знаходиться в сестри та її немає дома на що вона здивувалася, оскільки ОСОБА_21 постійно сама отримувала пенсію.
Поясненнями свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 сусідів, та двоюрідного брата обвинуваченого / ОСОБА_22 / які пояснили, що ОСОБА_6 проживав вдвох з потерпілою, та постійно, на грунті зловживання спиртними напоями чинив фізичне насильство на матір, вимагаючи в неї гроші. Матір жаліла сина не зверталася до лікарів та міліції. З травня 2015 р. стан здоров`я потерпілої настільки погіршився, що вона не могла сама пересуватися.
Поясненнями свідка ОСОБА_26 фельдшера швидкої допомоги, яка приїздила за викликом до потерпілої близько 21.00 год. 11.06.2015 р. за якими на час приїзду «швидкої» потерпіла була мертва, на тулубі, кінцівках та обличчі ОСОБА_9 були численні синці та гематоми., обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння, пояснював, що матір побили сторонні люди, які були в квартирі, та забрали гроші від продажу будинку.
Колегія суддів вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повною мірою доведена поясненнями свідків, які є послідовними та співпадають між собою. Крім того, допитуючи свідків, суд попередив їх про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України та надав можливість всім учасникам процесу задавати їм питання. Тому колегія суддів не вбачає підстав сумніватися в достовірності їх показів, та які в своїй сукупності вказують на вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Як було встановлено при прослуховуванні аудіозаписів судових засідань, під час яких судом першої інстанції були допитані свідки, жодних суттевих протиріч або будь-яких непослідовностей в їх поясненнях колегією суддів виявлено не було.
Крім того, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, також підтверджується вивченими та проаналізованими у судовому засіданні письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме:
-протоколом огляду трупа від 11.06.2015 року, згідно якого, 11.06.2015р. приблизно о 23.20 год. в квартирі АДРЕСА_5 було виявлено труп ОСОБА_9 , яка знаходилася в кімнаті в положенні лежачі на спині на дивані. ОСОБА_9 була без одягу, на її тілі були виявлені множинні гематоми та синці. (т.2 а.кп.10-11)
-протоколом додаткового огляду від 13.06.2015 року(т.2 а.кп.87-88),
-висновком судово-медичної експертизи №1108 від 03.07.2015 року, та додаткової судово-медичної експертизи від 17.07.2015 р. за якими потерпілій було заподіяно в комплексі тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми шиї, синців по лівій бічній та передній поверхням шиї з крововиливами в підлягаючи м`які тканини, розгинальні переломи обох великих ріжків під`язичної кістки в дистальних частинах, поздовжнього вертикального перелому щитовидного хряща в місці з`єднання пластинок, крововиливи в оточуючі м`які тканини, набряк слизової оболонки гортані. Внутрішньочерепної травми: синців в правій лобно-скроневій виличній ділянці, в проекції нижньої щелепи праворуч, на спинці носу з переходом на повіки, в лівій виличній ділянці з переходом на вушну раковину; крововиливи в м`які тканини обличчя відповідно синцями; крововиливи в м`яких покривних тканинах голови; крововиливи під оболонками та речовину головного мозку. Закритої тупої травми грудей: численні синці в області грудної клітини, крововиливи в м`яких тканинах грудей відповідно синцям; перелом 2-9 ребер ліворуч на межі середньо-ключичної та середньо-пахвинної лінії без пошкодження пристінкової плеври; переломи 2-5 ребер праворуч по середньо-ключічній лінії; переломи 2-6,8,9 ребер. Численні синці: в проекції лівого плечового суглобу з переходом в ліве плече, по лівому передпліччю з переходом на кисть, в області правого плеча, в області стегна, в області тазу з обох сторін. Колото-різане поранення обличчя: колото-різана рана в області верхньої губи ліворуч, що переходить в раньовий канал довжиною 5 см., що йде в напрямку спереду назад і сліпо закінчується в м`яких тканинах лівої половини обличчя. Смерть ОСОБА_9 настала від закритої тупої травми шиї з переломами під`язичної кістки та щитовидного хряща, які ускладнилися набряком слизової оболонки та механічної асфіксії.( а.кп .98-99 т.2, а.кп.112-115 т.2, )
Судом першої інстанції проаналізовано докази і правильно зроблено висновок і зазначено у вироку, що ці докази є належними та допустимими .
Суд першої інстанції навівши у вироку приведені вище докази, оцінивши їх, обґрунтовано вказав, що вони логічно і повністю узгоджуються один з одним і відповідають встановленим фактичним обставинам, істотних протиріч у них немає.
Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 в кримінальному правопорушенні, за яке його засуджено, грунтується на зібраних у справі доказах, які всебічно перевірені в судовому засіданні і яким суд дав належну оцінку відповідно до вимог ст.94 КПК України.

Також колегія суддів згодна з висновком суду першої інстанції , який критично ставиться до пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 щодо не вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, та висновку, про те , що це є спосіб захисту, бо пояснення обвинуваченого спростовуються дослідженими судом доказами.
Окрім того, опитані судом свідки, та сам обвинувачений ОСОБА_6 підтверджують наявність неприязних відносин між обвинуваченим та потерпілою які проживали сумісно. Потерпіла не могла пересуватися, постійно перебувала вдома поряд з сином, що призводило до постійних конфліктів.
Колегія суддів зауважує, що жоден доказ не має наперед встановленої сили,тому судом досліджено і оцінено всі докази в сукупності і зроблено обґрунтований висновок про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Також , колегія суддів враховує і те , що ні з боку захисту, ні з боку обвинуваченого не було надано додаткових доказів, не було заявлено обгрунтованих клопотань про необхідність дослідження додаткових доказів як у суді першої інстанції, так і не надходило обгрунтованих клопотань про дослідження доказів у суді апеляційної інстанції.
Безпідставні та не обгрунтовані посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого про психологичній та физичний тиск на нього працівниками Тернівської поліціїї та його побиття, оскільки проведеним досудовим розслідуванням прокуратурою Дніпропетровської області перевірено заяву ОСОБА_6 про застосування до нього фізичного насильства в ході розслідування справи. Постановою від 13.11.2015 р. кримінальне провадження закрито за відсутності складу злочину передбаченого ст.365 ч.1 КК України. Встановлено, що тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_6 вже були на час затримання його працівниками поліції 12.06.2015 р. (т3 а.кп 45-62 , т.2 а.кп 84)
Крім того , слідчий експеримент ,за участю обвинуваченого (а.кп.91-93 т.2), який проводився після його затримання 13.06.2015 р. судом не взято до уваги як доказ .
Щодо покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то на думку колегії суддів,воно призначене згідно з вимогами ст.ст ст.50,65 КК України.
Як витікає з вимог ст.65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції у повній мірі врахував суспільну небезпечність скоєного злочину, тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, характеристику особистості обвинуваченого, який раніше злочинів не вчиняв ( т.1,а.кп.64), на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває (т.1, а.кп.65,66), Згідно висновку комісійної судово-психіатричної експертизи обвинувачений не страждає психічними захворюваннями не потребує примусових заходів медичного характеру. (а.кп.156-163 т.2)
У відповідності зі ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено, відповідно до ст. 67 КК України до обставин, що обтяжують покарання віднесено скоєння кримінального правопорушення, щодо особи похилого віку, вчиненим злочином були завдані тяжкі наслідки смерть потерпілого, і з урахуванням вказаного призначив покарання обвинуваченому у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, але не на максимальний строк у відповідності до КК України.
Підстав для застосування більш мякого покарння, як на це посилається в апеляційній скарзі обвинувачений судом апеляційної інстанції не встановлено
Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів і не може бути визнане таким, що за своїм видом чи розміром є явно несправедливим.
Істотних порушень кримінального процесуального закону при досудовому розслідуванні кримінального провадження та під час його розгляду в суді першої інстанції, які б призводили до скасування вироку або його зміни, перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено.
В той же час , законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, внесено зміни до ч.5 ст.72 КК України.
Ст.5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Згідно з ч.5 ст.72 КК України (в ред. від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З огляду на наведене, з урахуванням вимог ст.5, ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення ОСОБА_6 має бути зараховано в строк призначеного йому покарання, з моменту фактичного затримання обвинуваченого, до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. (т.2а.кп.70,84)
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 408,419 КПК України , колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 20 квітня 2016 року у відношенні ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України залишити без змін.
Запобіжний захід ОСОБА_6 -тримання під ватрою - залишити без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 12 червня 2015 року до 16 червня 2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала вступає в законну силу негайно з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4