Ухвала
іменем україни
25 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 17 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0003009,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 вересня 2015 року

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України,
раніше судимого вироком Київського районного суду м. Одеси від 23. 12. 2008. за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 307, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, звільненого 07.05.2012. по відбуттю покарання,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Вирішено питання щодо судових витрат у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 17 грудня 2015 року вирок залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 20 листопада 2014 року, в період часу з 11 год. 15 хв. до 12 год. 10 хв., знаходячись у буд АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів за допомогою «відмички» проник в приміщення квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 , звідки таємно викрав майно потерпілого, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 14200 грн.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , не заперечуючи доведеності вини та кваліфікацію дій ОСОБА_5 , посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Просить змінити оскаржувані судові рішення, застосувати ст. 75 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання не пов`язане з позбавленням волі. Зазначає, що суд не в повній мірі врахував особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини, щире каяття, сприяння в розкритті злочину, відшкодування завданої шкоди, стан здоров`я, склад сім`ї, матеріальне становище, позитивні характеристики. Вважає, що виправлення та перевиховання засудженого можливе без ізоляції від суспільства.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого правопорушення та кваліфікація його дій у касаційному порядку не оспорюються.
Що стосується призначеного ОСОБА_5 покарання, то колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вказані вимоги закону судом дотримані.
Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд з достатньою повнотою врахував характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, усі обставини справи, у тому числі й ті, на які посилається захисник у касаційній скарзі, особу винного, який вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував шкоду потерпілому, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, а також те, що одружений і дружина перебуває в стані вагітності, на його утриманні знаходиться неповнолітній син, хворіє на ряд хронічних захворювань, злочин скоїв внаслідок скрутного матеріального становища.
Зважаючи на наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальній межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, доводи, за своїм змістом близькі доводам касаційної скарги, були наведені в апеляційній скарзі захисника, вони були предметом перевірки суду апеляційної інстанції за результатами якої визнані безпідставними. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі і вважати його необгрунтованим чи сумнівним підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.З врахуванням даних про особу засудженого, тяжкості вчиненого ним злочину колегія суддів не вбачає можливості застосувати ст. 75 КК України та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, як про це зазначено у касаційній скарзі захисника.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 17 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ _____________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3