АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
та учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , представника колонії СВК №67 ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 04.01.2013 року ОСОБА_8 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18.10.2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання в СВК 67, про умовно-дострокове звільнення від покарання.
Засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
При цьому апелянт посилався на те, що суд першої інстанції не врахував того, що він є особою пенсійного віку та часто хворіє, у зв`язку з чим неодноразово етапувався в лікувальні заклади. Вказував також, що відбуваючи покарання, працювати він не може, оскільки є хворою людиною та збирає необхідні документи для оформлення пільгової пенсії.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 в режимі відео конференції, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, представника колонії, прокурора, які просили відмовити в задоволенні апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Із наданих адміністрацією СВК №67 матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 вбачається, що останній засуджений вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 02.10.2013 року за ст. ст. 186 ч. 2, 71 КК

провадження №11кп/794/395/16 р. головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9

України на 5 років позбавлення волі, за вчинення умисного тяжкого злочину в період іспитового строку за попереднім вироком.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 11.02.2016 року зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього його ув`язнення. На даний час засуджений відбув більше 2/3 строку призначеного покарання.

З постанови №65 від 02.09.2013 р. про накладення дисциплінарного стягнення вбачається, що під час перебування в слідчому ізоляторі м. Кіровоград за порушення вимог режиму відбування, засуджений ОСОБА_7 притягувався до дисциплінарної відповідальності оголошено попередження. (а.о.с.10).

З характеристики на засудженого ОСОБА_7 від 29.09.2016року вбачається, що в Сокирянську виправну колонію ОСОБА_7 прибув 10.12.2013 року. В листопаді 2014 року у зв`язку з погіршенням станом здоров`я був етапований до спеціалізованого лікувального закладу при Стрижівській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області №81. 26.02.2015 року повторно прибув для подальшого відбування покарання до Сокирянської виправної колонії №67. З 10.06.2016 р. знаходився на стаціонарному лікуванні закладу при Шепетівській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області. В червні 2016 р. прибув для подальшого відбування покарання до Сокирянської виправної колонії №67.

Під час перебування в лікувальних закладах порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

За весь період перебування в установі бажання залучатися до будь-яких оплачуваних робіт не виявляє, у зв`язку із стійким небажанням працювати. Роботи із самообслуговування та з благоустрою установи виконання покарань виконує неохоче та виключно під контролем. За час перебування в установі до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Раніше накладене стягнення погашене у встановленому законом порядку. Заохочень не має. Участі у програмі диференційованого виховного впливу не приймає (а.с.68).

Як вбачається із атестаційного листа засудженого ОСОБА_7 станом на 18.01.2016 року, останній не став на шлях виправлення.

З довідки №699 від 05.09.2016 року, виданої відділом організації та нормування праці СВК видно, що ОСОБА_7 з січня 2014 року по серпень 2016 року включно на виробництві установи не працював, жодних норм виробітку не виконував. (а.о.с.70)

З наявної в особовій справі засудженого заяви (а.с.29) встановлено, що ОСОБА_7 не бажає брати участь в трудовій діяльності під час відбування покарання.

Витягом з протоколу №3/2016 року засідання комісії СВК №67 від 12.02.2016 року вирішено відмовити в клопотанні перед судом про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням (ст.82 ККУ) як особі, яка не довела що стала на шлях виправлення.

Крім того, як вбачається із довідок №59 від 23.02.2016 р. та №574 від 23.08.2016 р., виданих медичною частиною СВК№67, засуджений ОСОБА_7 хоч і має ряд захворювань, однак являється працездатним з раціональним працевлаштуванням, і на час видачі довідок та теперішній час стан його здоров`я задовільний. (а.о.с. 49, 71)

З довідки, наданої ОКМУ «ЦЕНТР МСЕ» № 46Ак 234/1 від 08.05.2015 р. вбачається, що ОСОБА_7 оглядався медико-соціальною експертною комісією і за її результатами не визнаний інвалідом.

Доводи апелянта про його пенсійний вік та наявність у нього ряду захворювань, які унеможливлюють його працевлаштування в умовах відбування покарання, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки зазначені обставини не перешкоджають сумлінній поведінці засудженого і такому ж відношенню до праці, в межах можливостей стану його здоров`я.

Жодних інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту належної поведінки засудженого, яка б свідчила про те, що він став на шлях виправлення, сумлінно відносився до праці, апелянтом не наведено.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляцій1ного суду Чернівецької області,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18.10.2016 року, постановлену за заявою засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від покарання, без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в порядку касаційного провадження до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який відбуває покарання в Сокирянській виправній колонії, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_10

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2

Копія вірна: суддя