Справа № 163/2981/15-к
Провадження № 1-кп/163/82/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

21 жовтня 2016 року м.Любомль

Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження № 0000406 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ковель Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, середньої освіти, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, військовозобов`язаного про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
06.10.2016 року канцелярією Любомльського районного суду зареєстровано скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 про неповернення тимчасово вилученого майна.

В даній скарзі захисник ОСОБА_4 зазначив, що 20.11.2015 року в пункті пропуску «Ягодин» під час тимчасового ввезення в режимі «зелений коридор» у володільця ОСОБА_5 тимчасово вилучено майно автомобіль «Міцубісі Паджеро», номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який на теперішній час знаходиться на території Любомльського відділу поліції або на складі Волинської митниці. Дане майно було вилучено протоколом огляду. 21.10.2015 року відносно ОСОБА_5 внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за ч. 4 ст. 358 КК України.
Однак заходи забезпечення в даному кримінальному провадженні у вигляді арешту під час досудового розслідування так і під час судового розгляду не обирались.
Оскільки вилучений в ОСОБА_5 автомобіль «Міцубісі Паджеро», не перебуває під арештом, санкція статті 358 КК України не передбачає його конфіскації, тому вінпідлягає поверненню останньому, як такий що незаконно утримується.
Крім того, в своїй скарзі захисник ОСОБА_4 просить зобов`язати третіх осіб провести процедуру завершення митного режиму «зелений коридор» автомобіля «Міцубісі Паджеро», номерний знак НОМЕР_2 та звільнити володільця майна перед третіми особами від сплати митних, податкових платежів та від застосування фінансових і штрафних санкцій за несвоєчасне вивезення автомобіля по причині незаконного його вилучення та незалежним від волі ОСОБА_5 .
21.10.2016 року в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 подану скаргу підтримали, та останній додатково пояснив, що після вилучення 20.10.2015 року в ОСОБА_5 автомобіля «Міцубісі Паджеро», номерний знак НОМЕР_2 , слідчий на наступний робочий день з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна до суду не звернувся, а тому дане майно мало бути негайно повернуто ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо поданої скарги, зазначивши, що ОСОБА_5 дав добровільну згоду на вилучення автомобіля «Міцубісі Паджеро», номерний знак НОМЕР_2 , який 21.10.2015 року постановою слідчого Любомльського РВ УМВС України у Волинській області було визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні, а тому питання про його повернення слід вирішувати в порядку статті 100 КПК України.
Заслухавши думку, учасників судового розгляду, суд вважає, що в задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 про повернення майна на яке не накладено арешт та зобов`язання третіх осіб вчинити дії слід відмовити, виходячи з наступного.
20.10.2015 року в автомобільному пункті пропуску «Ягодин» під час ввезення ОСОБА_5 в митному режимі « транзит» автомобіля «Міцубісі Паджеро», номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , останній надав добровільну згоду на його огляд та ти тимчасове вилучення.
21.10.2015 року відносно ОСОБА_5 внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за ч. 4 ст. 358 КК України
Постановою слідчого Любомльського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_6 від 21.10.2015 року даний автомобіль було визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні та передано на зберігання на митний склад Волинської митниці ДФС, до вирішення питань по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 9 статті 100 КПК України встановлено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
За таких обставин, суд вважає, що питання щодо автомобіля «Міцубісі Паджеро», номерний знак НОМЕР_2 , який добровільно був переданий ОСОБА_5 органу досудового розслідування та в подальшому визнаний речовим доказом, слід вирішувати під час ухвалення судового рішення.
Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, відомості до ЄРДР внесено 21.10.2015 року, а досудове розслідування завершено 30.11.2015 року, що свідчить про пропущення строку подання скарги.
Посилання захисника ОСОБА_4 на юридичну безграмотність ОСОБА_5 є безпідставними, оскільки захист його інтересів під час досудового розслідування здійснював захисник ОСОБА_7 , під час судового розгляду захисник ОСОБА_8 , скарг на яких про невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків від ОСОБА_5 не надходило.
Крім того, вимоги скарги про зобов`язання вчинити дії третіх осіб, на переконання суду є безпідставними, так як справляння митних та податкових платежів відносяться безпосередньо до компетенції митних та податкових органів.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369,372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 про неповернення тимчасово вилученого майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1