Провадження по справі № 1-кс/752/2714/16

У Х В А Л А
Іменем України
06.07.2016 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 240 КК України у кримінальному провадженні № 0001053, подане в порядку глави 18 Кримінального процесуального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

В провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 240 КК України, подане в рамках кримінального провадження № 0001053.

В обґрунтування вказаного клопотання, зазначено про те, що другим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001053 від 18.04.2016 року, у якому 05.07.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 240 КК України, тобто у створенні та керівництві спільно з ОСОБА_8 у період з січня 2016 року по теперішній час на території Рівненської області за попередньою змовою зі співробітниками правоохоронних органів та фізичними особами злочинної організації з метою вчинення тяжких, особливо тяжких злочинів, зокрема, щодо організації незаконного видобутку бурштину-сирцю, повторне одержання неправомірної вигоди в особливо великих розмірах за невжиття заходів реагування з протидії нелегального видобутку стосовно окремих громадян на території Рівненської області.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , покладається необхідність запобігання спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Сторона обвинувачення зазначає, що запобігти вказаним вище ризикам та виконанню завдань кримінального провадження неможливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного.

У судовому засіданні під час розгляду клопотання прокурори підтримали клопотання, з підстав, викладених у клопотанні, просили клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначили, що ОСОБА_6 займає посаду заступника прокурора Рівненської області, у зв`язку із чим має вагомий статус та вплив у суспільстві, має зв`язки у правоохоронних органах та органах прокуратури, внаслідок чого може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, в тому числі і на підлеглих з метою надання ними неправдивих показів. За результатами проведених обшуків за місцем проживання підозрюваного, слідчими виявлено та вилучено велику кількість коштовних речей, зокрема, 12 годинників, вартість яких згідно даних мережі Інтернет, становить приблизно 800 000 доларів США. ОСОБА_6 неодноразово перетинав кордон України, що свідчить, на думку сторони обвинувачення, про можливість залишити підозрюваним межі України з метою переховування від досудового розслідування та суду.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання категорично заперечували. Підозрюваний ОСОБА_6 в обґрунтування заперечень зазначив про те, що до складу жодної злочинної організації не входив, участі у незаконному видобутку бурштину на території Рівненської області не приймав, а тим більше не вчиняв дії щодо прикриття незаконної діяльності. Навпаки, займаючи посаду заступника прокурора Рівненської області постійно вживав заходів до викриття осіб, які займаються незаконним видобутком бурштину та притягнення їх до кримінальної відповідальності. Коштовних речей, зокрема, годинників, а також статків, зазначених у клопотання слідчого, не має.

Захисник у судовому засіданні вказав на необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих останньому кримінальних правопорушень, недоведеність слідчим та прокурором існування хоча б одного ризику, переліченого у клопотанні слідчого, матеріалами кримінального провадження, разом з тим, просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши пояснення прокурорів, з`ясувавши думку підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання, вбачається, що другим слідчим відділом слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001053 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 426-1, ч. 3 ст. 240, ст. 198, ч. 5 ст. 191 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2016 року.

04 липня 2016 року о 18 годині 59 хвилин в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 368, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 240 КК України затримано ОСОБА_6 , про що складено протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

05.07.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 240 КК України у кримінальному провадженні № 0001053.

06.07.2016 року о 10 год. 10 хв. підозрюваний ОСОБА_6 отримав копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Так, нормами діючого кримінального процесуального закону України передбачено, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Вимогами статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями Кримінального процесуального кодексу України визначено, що про обґрунтованість підозри можуть свідчити оформленні належним чином протоколи слідчих (розшукових) дій, долучені до матеріалів кримінального провадження предмети та документи, які є речовими доказами, висновки експертів тощо.

Так, на виконання вимог п. 3 ч. 1 ст. 184 КПК України в обґрунтування підозри ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 240 КК України слідчим надано наступні докази:

-копії протоколів за результатами проведення оперативно-технічного заходу за справою контррозвідувальної перевірки від 13.06.2016 року;

-копії протоколів за результатами проведення негласних слідчих розшукових дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 16.06.2016 року, від 04.07.2016 року;

-копію протоколу обшуку за місцем фактичного проживання підозрюваного від 04.07.2016 року;

-копію протоколу огляду грошових коштів, вилучених в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , з яких виявлено грошові кошти, купюри яких співпадають з купюрами, виявленими в ході негласних слідчих розшукових дій у автомобілі іншого підозрюваного, а також схему розподілення прибутку між членами злочинної організації та зазначенням місць видобутку бурштину, кількості помп, вартості роботи однієї помпи за добу, а також місця територіального розташування на території Рівненської області місць видобутку бурштину.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, які ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року).

Визначення стандартів доказування обґрунтованості підозри надано у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011. Виходячи із позиції, висловленої у п. 175 вказаного рішення Європейський суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених пунктом 1 частини першої статті 194 КПК України, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя не приймає доводи підозрюваного щодо того, що грошові кошти, номера купюр яких переписано під час проведення НСРД у транспортному засобу одного із підозрюваних, частину яких в подальшому було вилучено в ході обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , підкинуто останньому разом із схемою розподілення прибутку від видобутку бурштину, з наступних підстав.

З копії протоколу обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що під час вказаної слідчої дії у квартирі була присутня дружина підозрюваного ОСОБА_9 , яка отримала протокол обшуку, а також поняті. Жодних зауважень чи заперечень ОСОБА_9 або залучених понятих, з приводу будь-яких незаконних дій чи порушення вимог закону в ході проведення вказаної слідчої дії, в тому числі і зазначення обставин, на які ОСОБА_6 посилається у судовому засіданні, протокол обшуку не містить. Інших даних, які б доводили позицію підозрюваного та свідчили про існування зазначених вище обставин, слідчому судді надано не було. Таким чином, доводи підозрюваного щодо неправомірних дій працівників правоохоронних органів, що виразились у підкиданні підозрюваному грошових коштів та схеми розподілення прибутку, ґрунтуються виключно на його усних поясненнях, що не може бути розцінено слідчим суддею як беззаперечний доказ спростування підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

З наведених вище підстав, не можуть бути прийняти до уваги слідчим суддею і доводи підозрюваного ОСОБА_6 про те, що зафіксовані у відповідних протоколах, складених за результатами проведення слідчих розшукових дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, обставини телефонних розмов ОСОБА_6 з іншим підозрюваним ОСОБА_8 стосуються виключно слідчих та розшукових дій у кримінальних провадженнях, досудове розслідування у яких здійснювалось органами досудового розслідування Рівненської області, та жодним чином не стосуються кримінального провадження № 0001053 та незаконних дій щодо видобутку бурштину, які інкримінуються ОСОБА_6 у складі злочинної організації, оскільки такі доводи також ґрунтуються на усних поясненнях підозрюваного.

Таким чином, приходжу до висновку, що зазначені у клопотанні слідчого обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

При цьому, слідчим суддею приймаються до уваги як доведені обставини, якими прокурор обґрунтовує на підставі ч. 1 ст. 177 КПК України наявність ризиків, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою… При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом…(рішення В. проти Швейцарії, 14379/88 від 26.01.1993 року).

Матеріали досудового розслідування містять відомості про перетин тричі кордону підозрюваним у 2016 році. Також, матеріали кримінального провадження містять відомості щодо майна та розміру грошових коштів, вилучених в ході обшуку за місцем проживання підозрюваного, а також нерухомого та рухомого майна, що належить підозрюваному та членам його сім`ї на праві власності. Крім того, небезпідставною є підозра органу досудового розслідування про отримання безпосередньо підозрюваним ОСОБА_6 неправомірної вигоди в складі злочинної організації у розмірі 216 000 доларів США, що вбачається за аналізу схеми розподілу прибутків між учасниками злочинної організації від видобутку бурштину, вилученої в ході обшуку за місцем проживання підозрюваного. Наведене дає підстави вважати про наявність достатнього матеріального ресурсу у підозрюваного та його родини для виїзду за межі України з метою ухилення від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги той факт, що станом на час розгляду даного клопотання підозрюваний займає посаду заступника прокурора Рівненської області, від займаної посади та роботи не відсторонений, має вагомий статус у суспільстві, численні зв`язки у органах прокуратури та правоохоронних органах, у зв`язку із чим слідчий суддя вважає обґрунтованим та доведеними прокурором у судовому засіданні ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні з метою узгодження з ними дій та показань, тим самим може вчинити спроби перешкоджання кримінальному провадженню.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , слідчим суддею враховуються дані, що характеризують особу підозрюваного, зокрема, те, що останній одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання на території м. Рівне.

Однак, слідчий суддя вважає, що наведені доводи не можуть свідчити на користь зменшення встановлених ризиків та запобігти іншим способам неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя також враховує стан здоров`я підозрюваного, зокрема перенесення ним у грудні 2015 року інфаркту міокарда, про що надано епікриз хворого, разом з тим, відомості щодо стану здоров`я підозрюваного на час вирішення питання про застосування до останнього запобіжного заходу, а також докази, які б вказували на неможливість утримання підозрюваного під вартою, або існування необхідності спеціального лікування у зв`язку із наявною хворобою, що неможливо отримати в умовах попереднього ув`язнення, стороною захисту слідчому судді надано не було.

Статтею 22 КПК України презюмується принцип змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Слід зазначити, що заперечуючи як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих останньому кримінальних правопорушень, так і наявність ризиків, окрім усних пояснень з приводу вказаних обставин, стороною захисту не надано слідчому судді жодного доказу, який би спростовував позицію сторони обвинувачення та доводив би правову позицію захисту при вирішенні даного питання. При цьому, слід зауважити, що сторона захисту не була позбавлена процесуального права на звернення до суду з відповідними клопотаннями, а також не була обмежена у процесуальних можливостях, пов`язаних із реалізацією права на захист.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України в сукупності із вищевказаними обставинами враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованих останньому кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється; посаду, характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, його професійне становище, соціальні зв`язки у суспільстві, та приходить до висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти, передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

При цьому слід зазначити, що враховуючи обставини даного конкретного випадку, слідчий суддя вважає, що таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у даному конкретному випадку існують ознаки суспільного інтересу, який не зважаючи на призумцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Вирішуючи клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але і високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом враховуються вимоги ст. 183 КПК України, відповідно до якої при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно визначати розмір застави, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_6 , інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати.

З 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата становить 1378 грн.

Разом з тим, відповідно до частини 5 ст. 183 КПК України, передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідної до якої розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому втрата застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням всіх обставин даного кримінального провадження, характеру вчинених кримінальних правопорушень, даних про особу підозрюваного, посаду, яку він обіймає та обіймав на час інкримінованих йому подій, розмір винагороди, отриманої внаслідок вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, матеріальний стан підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що даний випадок є виключним, а тому вважаю необхідним визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_6 в межах 7 000 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 9 646 000 гривень, оскільки вважаю, що саме такий розмір застави здатний забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та виконання завдань кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, а також тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , даних про його особу, та керуючись вимогами ст. ст.177, 178, 182, 183, 184 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 240 КК України у кримінальному провадженні № 0001053, подане в порядку глави 18 Кримінального процесуального кодексу України, задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , працює на посаді заступника прокурора Рівненської області, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 240 КК України КК України на строк 60 днів, а саме до 18 год. 59 хв. 01 вересня 2016 року.

Визначити ОСОБА_6 заставу в межах 7 000 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 9 646 000 гривень (дев`ять мільйонів шістсот сорок шість тисяч) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва за наступними реквізитами: одержувач УДКС у Голосіївському районі м. Києва ГУ ДКСУ у м. Києві, банк одержувач УДУ у м. Києві, р/р 4844, МФО 820019, призначення платежу застава, .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на депозитний рахунок Голосіївського районного суду м. Києва, має бути наданий уповноваженій особі місця попереднього ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа місця попереднього ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 та слідчого суддю Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Головну військову прокуратуру Генеральної прокуратури України.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя