Справа № 1-261/12
Провадження №: 1/752/7/16
ПОСТАНОВА
про направлення справи на додаткове розслідування 10.11.2016 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальної справи щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.2 ст. 233, ч. 2 ст. 364КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч.2 ст. 233, ч.2 ст. 205, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 384 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч.3 ст.27 ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.2 ст. 358, ч.3 ст.28, ч.3 ст. 358, ч.3 ст.27, ч.2 ст.205, ч.3 ст.27, ч.2 ст. 233 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого за ч.4 ст. 190, ч.3 ст.28, ч.2 ст. 358 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого за ч.4 ст. 190, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_14 , обвинуваченого за ч.2 ст.233, ч.2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Перед завершенням судового розгляду прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування. Відмітив, що з матеріалів кримінальної справи вбачається, що підсудним ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 органом досудового розслідування пред`явлено обвинувачення у шахрайському заволодінні у складі організованої групи земельними ділянками 88 потерпілих у межах Деснянського району міста Києва.

Відповідно до матеріалів досудового слідства невстановлені особи підшукали понад 130 осіб, в основному з числа студентів, які за грошову винагороду у розмірі 150-200 гривень надали невстановленим особам заяви на отримання земельних ділянок та нотаріально засвідчені довіреності на ім`я ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на право розпорядження земельними ділянками. В подальшому, ці заяви були розглянуті на сесії Київської міської ради з порушенням встановленої процедури для голосування. Надалі, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , діючи на підставі отриманих довіреностей, оформили в Головному управлінні земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації державні акти на право власності на ці земельні ділянки та згодом їх переоформили на ОСОБА_18 шляхом укладання договорів купівлі-продажу.

У ході судового розгляду кримінальної справи, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні шахрайства - заволодінні грошовими коштами від продажу земельних ділянок, не знаходить свого об`єктивного підтвердження, оскільки безпосередньо ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_19 не спілкувалися зі студентами, які за грошову винагороду у розмірі 150-200 гривень надавали невстановленим особам заяви на отримання земельних ділянок. З показань потерпілих у вказаній кримінальній справі вбачається, що вони через матеріальну скруту погодилися надати невстановленим особам за грошову винагороду у сумі 150-200 гривень заяви на отримання земельних ділянок та довіреності на уповноваження ОСОБА_15 та ОСОБА_16 здійснювати низку дій, пов`язаних із отриманням державних актів на право власності на земельні ділянки та розпорядження ними.

Разом з цим, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що невстановленими особами з використанням корупційних зав`язків було організовано схему по протиправному відчуженню земель, що належали територіальній громаді міста Києва, шляхом оформлення їх на підставних осіб.

Фактично така схема виведення земель з власності територіальної громади була розроблена та втілена невстановленими особами, яких у ході досудового розслідування та судового слідства не встановлено.

При цьому, визначити безпосередню роль ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 у виведенні земель із власності територіальної громади міста Києва у ході судового розгляду кримінальної справи не виявляється за можливе.

Враховуючи, що обвинувачення, пред`явлене органом досудового слідства ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у шахрайському заволодінні грошовими коштами при відчуженні земельних ділянок, пов`язане з обвинуваченням ОСОБА_15 та інших підсудних ( ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 ) у незаконній приватизації низки об`єктів комунальної власності столиці, зважаючи, що у ході судового слідства не можливо усунути зазначену неповноту і неправильність досудового слідства, просить кримінальну справу повернути на додаткове розслідування.

Захисник ОСОБА_4 , який здійснює захист підсудних ОСОБА_15 та ОСОБА_21 , був проти направлення кримінальної справи на додаткове розслідування. Зазначив, що фактично прокуратура визнала про відсутність доказів винності підсудних інтереси яких він представляє, та наполягає на завершенні судового розгляду та винесенні вироку. Направлення кримінальної справи на додаткове розслідування приведе до порушення прав підсудних.

Захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 погодилися з позицією захисника ОСОБА_4 , заперечуючи проти направлення кримінальної справи на додаткове розслідування.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора, щодо необхідності направлення справи на додаткове розслідування.

Обвинувачені підтримали позицію своїх захисників.

Провівши судове слідство, дослідивши матеріали кримінальної справи, заслухавши думку учасників, суд, вважає, що кримінальну справу слід направити на додаткове розслідування, оскільки крім обставин на які посилається в своєму клопотання прокурор, встановлено інші обставини, які в сукупності є достатніми підставами прийняти такого рішення.

Так, згідно ст. 281 КПК України, в разі неповноти або неправильності досудового слідства, справа підлягає поверненню на додаткове розслідування, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Однобічним і неповним визнається дізнання, досудове слідство, коли залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильно вирішення справи, зокрема: коли не були опитані певні особи, не витребувані і досліджені документи для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення, які перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову.

Підсудні ОСОБА_15 , ОСОБА_23 та ОСОБА_16 винними себе не визнали, заперечуючи, що вчиняли шахрайські дії та інші інкриміновані їм злочини, потерпілих не знали, діяли виключно у межах законодавства.

Із визначених в обвинувальному висновку потерпілих, судом безпосередньо було допитано біля 50 осіб. Останні в своїх показаннях відмічали, що вважають себе потерпілими лише з тих підстав, що особи, яким вони надали доручення, реалізувавши земельні ділянки, або розпорядившись ними відповідно повноважень визначених в дорученнях в інший спосіб, не звітували про їх виконання. Заяви про виділення їм земельних ділянок та доручення на розпорядження ними видавали добровільно, за це отримували незначні кошти. Деякі з них ставили вимоги повернення їм земельних ділянок або коштів за реалізацію земельних ділянок, хоча з такими вимогами безпосередньо до підсудних попередньо не зверталися, в чому полягали шахрайські дії невідомих їм осіб по відношенню до них, суду не змогли пояснити, відмічали що діяли свідомо підписуючи документи.

Більше того, потерпіла ОСОБА_24 зазначила, що потерпілою себе не визнає, а заяву писала за пропозицією слідчого. Аналогічні фактично показання дали потерпілі ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та інші, відмічаючи, що претензій не мають ні до кого та не вважають себе потерпілими.

Інші потерпілі на судовий розгляд не з`явилися і судом було оголошено їх показання, які фактично аналогічні за змістом щодо обставин написання заяв, отримання за це коштів, підписання доручень на розпорядження земельними ділянками, більше того, фактично усі потерпілі відмічали в показаннях що збитки їм полягають в тому, що вони втратили право на отримання безкоштовно земельних ділянок, хоча вони таким правом скористалися і використали його добровільно. Проте, в чому полягали шахрайські дії підсудних, яких вони не знали, щодо них, протоколи допиту інформації не містять.

Відсутнє достатнє обґрунтування в чому полягають шахрайські дій підсудних по відношенню до потерпілих і в обвинувальному висновку, що свідчить про неконкретність обвинувачення.

Суд безпосередньо допитавши частину потерпілих, та з`ясувавши обставини, може визначитися та надати належну правову оцінку діям підсудних щодо зазначених потерпілих, чого не може зробити по відношенню стосовно інших потерпілих, які на розгляд справи не з`явилися, зважаючи на їх показання оголошені судом та обставини визнання їх потерпілими, відображення в протоколах в чому полягають їм збитки, тощо.

З метою забезпечення явки потерпілих на розгляд справи судом неодноразово виносилися постанови про їх привід, які залишені без виконання.

Аналогічні постанови судом виносилися і про привід ряду свідків, які теж не були виконані.

Вичерпавши процесуальні можливості забезпечення явки потерпілих та свідків на розгляд справи для їх безпосереднього допиту сторонами, суд позбавлений можливості повно, всебічно і об`єктивно провести судовий розгляд та дати належну правову оцінку діям підсудних ОСОБА_15 , ОСОБА_23 та ОСОБА_16 .

Крім того, відсутність в судовому засіданні свідків та потерпілих і не проведення їх допиту безпосередньо, є порушенням прав підсудних, їх захисників, оскільки останні не мають можливості заперечити показання, на яких фактично ґрунтується обвинувачення.

А тому, при проведенні додаткового розслідування слід додатково ретельно допитати потерпілих, за потреби провести необхідні слідчі дії як з ними та підсудними, та в залежності від результатів визначитися з правовою оцінкою їх дій.

Під час досудового розслідування слід також вчинити процесуальні дії направлені на встановлення осіб які підшукували, як правило студентів, та в подальшому організовували виділення їм земельних ділянок. Встановити джерела та осіб, які здійснювали фінансування та оплату за написання заяв про виділення земельних ділянок та оплату нотаріусів, встановити їх роль та стосунки в підсудними.

В залежності від результатів додатково розслідування, враховуючи що земельні ділянки виділялися місцевими органами влади, визначити безпосередню роль ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_23 у виведені земель із власності територіальної громади м. Києва та визначитися з кругом потерпілих, фізичними особами чи територіальною громадою.

Крім того, як зазначено у обвинувальному висновку, ОСОБА_15 у складі злочинної групи в яку увійшли ОСОБА_31 , ОСОБА_22 , ОСОБА_32 , ОСОБА_21 шляхом незаконної приватизації, в період 2007-2010 років незаконно заволоділи низкою об`єктів комунальної власності м. Києва.

Підсудний ОСОБА_32 винним себе не визнав та пояснив, що з іншими підсудними та ОСОБА_33 до порушення кримінальної справи не був знайомий. Ніяким чином не міг впливати на формування ціни об`єктів приватизації, а лише надавав біржу як приміщення для проведення аукціону.

Підсудний ОСОБА_21 винним себе не визнав та пояснив, що підсудних до порушення кримінальної справи не знав, в змові з ними не перебував. За дорученнями як юрист лише здійснював реєстрацію підприємств. Чим вони мали займатися, його не цікавило.

Підсудний ОСОБА_22 винним себе не визнав. Пояснив, що в 2007 році було рішення Київської міської ради про приватизацію об`єктів, та рішенням визначено спосіб приватизації аукціон. На виконання рішення проводили відбір експертів, оцінку, уклали договір з біржею. Після проведення аукціонів уклали договори купівлі-продажу, отримали гроші в бюджет. Як проходив аукціон йому не відомо. Викликав ОСОБА_31 та сказав, що є переможці аукціону. Вартість об`єктів зменшували відповідно до закону про приватизацію, який на той час діяв, та регулював визначення оцінки.

Підсудний ОСОБА_15 винним себе не визнав. Пояснив, що взяв кредит в банку та купував акції комунальних підприємств м. Києва. Підсудних ОСОБА_34 , ОСОБА_21 не знав, з ними зустрівся в залі судового засідання. Купуючи акції діяв виключно у межах законодавства.

Як видно із змісту постанови та обвинувального висновку, підсудні за попередньою змовою групою осіб здійснили приватизації комунального майна в великих розмірах шляхом заниження його вартості через визначення її у спосіб не передбачений законом.

Однак в обвинувальному акті не знайшло свого відображення, у який спосіб саме підсудні організували та вчинили дії пов`язані з заниженням вартості об`єктів приватизації, як в групою осіб так і кожен окремо.

Більше того, в обвинувальному акті зазначено що підсудні діяли за попередньою змовою групою осіб в яку входив ОСОБА_35 . Однак останній в ході досудового слідства не був допитаний, його прізвище відсутнє і у списку осіб які підлягають виклику в судове засідання.

А тому, в ході додаткового розслідування слід ретельно з`ясувати та за наявності для того підстав відобразити, персональну роль кожного з підсудних, які, як зазначено діяли за попередньою змовою групою осіб, у заниженні вартості об`єктів приватизації.

Ретельно перевірити та надати належну правову оцінку показанням підсудних наданих суду з приводу того, що оцінка об`єктів приватизації здійснювалася відповідно до вимог законодавства, який діяв на той час і який регулював оцінку об`єктів, які виставлялися на приватизацію, при цьому врахувати, що об`єкти на приватизацію виставлялися за рішенням Київської міської ради.

В залежності від результатів додаткового розслідування, провести інші необхідні слідчі та оперативні дії.

Вищезазначена неповнота досудового розслідування, не може бути усунута в ході судового розгляду справи, а без з`ясування вищезазначених обставин, суд позбавлений можливості дати належну правову оцінку діям підсудних

Керуючись ст. 281 КПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 11 лютого 2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення справ на додаткове розслідування», -

П О С Т А Н О В И В :
Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.2 ст. 233, ч. 2 ст. 364КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч.2 ст. 233, ч.2 ст. 205, ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 27 ч.1 ст. 384 КК України, ОСОБА_11 , обвинуваченого за ч.3 ст.27 ч.4 ст.190, ч.3 ст.28, ч.2 ст. 358, ч.3 ст.28, ч.3 ст. 358, ч.3 ст.27, ч.2 ст.205, ч.3 ст.27, ч.2 ст. 233 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченого за ч.4 ст. 190, ч.3 ст.28, ч.2 ст. 358 КК України, ОСОБА_13 , обвинуваченого за ч.4 ст. 190, ч.3 ст.28, ч.2 ст.358, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358 КК України, ОСОБА_14 , обвинуваченого за ч.2 ст.233, ч.2 ст. 364 КК України, повернути в прокуратуру м. Києва на додаткове розслідування.

Запобіжні заходи ОСОБА_36 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_23 у виді застави, ОСОБА_22 у виді підписки про невиїзд, - залишити без змін.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляцію до Апеляційного суду м. Києва.

Суддя ОСОБА_1