Єдиний унікальний номер 741/671/16
Провадження № 1-кп/741/45/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Носівка 13 липня 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ОСОБА_5 та їх захисника адвоката ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000116 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично мешкає в АДРЕСА_2 , неодруженого, який ніде не працює, з базовою загальною середньою освітою, громадянина України, який на утриманні має матір похилого віку, судимого:

7 грудня 2000 року Носівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1961 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки шість місяців;

17 листопада 2006 року Носівським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк сім років шість місяців, 26 лютого 2013 року умовно-достроково звільненого від відбування покарання на строк десять місяців два дні;

29 квітня 2014 року Боборовицьким районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.,

якому обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , фактично проживаючого в АДРЕСА_4 , з базовою загальною середньою освітою, одруженого, громадянина України, який ніде не працює, на утриманні має дочку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, якому обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання,

за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
28 лютого 2016 року близько 18 години 20 хвилин ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 з метою вчинення крадіжки через недобудовану частину паркану проникли в господарство ОСОБА_7 , яке розташоване в АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали електричний двигун марки АИР 80В2, потужністю 2,2 кВт 3000 об/хв., У2 ІМ 1081, асинхронний, вартістю 1 550 грн. з точильним кругом, вартістю 40 грн.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Винуватість обвинувачених в інкримінованому їм діянні підтверджується дослідженими по справі доказами, а саме:

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , який під час судового провадження визнав повністю свою вину, пояснив, що крадіжку він вчинив для того, щоб продати двигун, а виручені кошти витратити на придбання горілки. 28 лютого 2016 року близько 18 годинивін з ОСОБА_9 йшов вулицею, домовився з останнім викрасти двигун з точилом. Двигун кріпився до опори одним цвяхом. Вони ногами відбили двигун, принесли його до ОСОБА_10 (батька ОСОБА_11 ) та продали за один літр горілки, яку зразу ж і розпили. Наступного дня приїхали працівники поліції, мати ОСОБА_12 повернула двигун з точилом;

- показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 , який під час судового провадження визнав повністю свою вину, підтвердив показання ОСОБА_4 , пояснив, що погодився на пропозицію ОСОБА_4 вчинити крадіжку. Викрадений двигун вони принесли ОСОБА_13 , просили продати його;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка під час судового провадження пояснила, що 28 лютого 2016 року у вечірній час вона стояла біля свого двору, бачила, як обвинувачені вийшли з двору ОСОБА_15 , пройшли повз неї, в сумці несли двигун. Вона (свідок) впізнала двигун з точилом, яким потерпілий гострив сапи, ножі, сокири всім мешканцям села. В той же вечір вона ( ОСОБА_14 ) ходила до ОСОБА_15 , повідомила йому, що двигун несли ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Потерпілий викликав працівників поліції;

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який під час судового провадження пояснив, що 28 лютого 2016 року він приїхав з роботи та відпочивав. Сусіди повідомили, що бачили, як двигун несли обвинувачені. Йому (потерпілому) повернули викрадені речі;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , який під час судового провадження пояснив, що 28 лютого 2016 року у вечірній час він йшов на роботу, бачив, як обвинувачені виходили з двору потерпілого. Пізніше він (свідок) довідався, що обвинувачені викрали двигун;

- протоколом огляду місця події від 29 лютого 2016 року, з якого видно, що в господарстві ОСОБА_7 відсутній двигун з точильним кругом;

- протоколом огляду місця події від 29 лютого 2016 року, з якого видно, що ОСОБА_19 видала двигун з точильним кругом, який виявила у власному господарстві на велосипеді;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1413-1414/16-24 від 23 березня 2016 року, з якого видно, що визначена вартість двигуна, який був викрадений з господарства ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експеременту, з якого вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 добровільно розповіли про обставини вчинення крадіжки майна з господарства потерпілого та показали, як заволоділи майном потерпілого;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 260 від 14 квітня 2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_4 простежуються риси легкої розумової відсталості, але за своїм психічним станом він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 262 від 14 квітня 2016 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 мають місце колінічні ознаки легкої розумової відсталості, але за своїм психічним станом він був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.

Відповідно до ст. 96 КК України примусове лікування може бути застосоване судом до осіб, які вчинили злочин та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

З висновків судово-психіатричних експертиз видно, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не виявляють психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, на теперішній час наркологічне лікування їм не показане.

В матеріалах справи відсутні докази (висновки медичних експертиз), які б підтверджували, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 мають хвороби, що становлять небезпеку для здоров`я інших осіб, а тому суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для застосування до них примусового лікування від алкоголізму.

Наявні та досліджені у кримінальному провадженні докази повністю і детально між собою узгоджуючись, викривають обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм діяння.

Докази, які покладені судом в обґрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних правил.

Аналізуючи зібрані і досліджені в судовому провадженні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, дійсно мало місце, воно містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винуваті у вчиненні даного кримінального правопорушення, оскільки усвідомлювали суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачали їх суспільно-небезпечні наслідки і бажали їх настання.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають покаранню за вчинене ними кримінальне правопорушення.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , щире каяття та відсутність судимості.

Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , щире каяття.

Судом не встановлено обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 .

Суд визнає обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , рецидив злочинів.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості та суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення, навмисну форму вини, особу винуватого, його відношення до вчиненого, характеристику обвинуваченого за місцем проживання, його вік, стан здоров`я, сімейне положення, обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обираючи вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд приймає до уваги його характеризуючі дані і приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_4 повинен відбувати призначену йому міру покарання.

Призначаючи вид міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейне положення, наявність на утиманні дочки, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Враховуючи особу винного ОСОБА_5 , обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, вважаючи їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що із застосуванням ст. 69 КК України можливо перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин.

ОСОБА_5 повинен відбувати призначене покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речові докази, двигун з точильним кругом, підлягають залишенню володільцю.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 124 КПК України витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 264,30 грн. підлягають стягненню з обвинувачених в рівних частинах.

З метою запобігти спробам ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду в стадії виконання вироку, суд приходить до висновку про необхідність змінити обвинуваченому запобіжний захід в виді особистого зобов`язання на тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили необхідно залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю с. Кіровка (Платонівка) Носівського району Чернігівської області, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на тримання під вартою до набрання вироком законної сили негайно із зали суду з утриманням в Чернігівському СІЗО управління державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 13 липня 2016 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без зміни особисте зобов`язання.

Речові докази, а саме:

- двигун з точильним кругом залишити ОСОБА_7 для розпорядження;

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частинах на користь держави процесуальні витрати в сумі 264 (двісті шістдесят чотири) грн. 30 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга через Носівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга через Носівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, а потерпілому надіслати.

Суддя ОСОБА_1