Справа № 129/2780/16-к
Провадження по справі № 1-кп/129/310/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" грудня 2016 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Гайсині кримінальне провадження № 0000135 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше несудимого, у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

Встановив:

01.03.2015 р. близько 08:00 год. старший солдат ОСОБА_4 , який був призваний 23.08.2014 р. під час мобілізації на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 1 зенітно-артилерійського, без дозволу командирів та поважних причин, з метою тимчасового ухилення від військової служби самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , проводив час на власний розсуд понад один місяць до 12.10.2016 р. - дня його затримання.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 407 КК України як самовільне залишення військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Вину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що він проходив службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 1 зенітно-артилерійського, без дозволу командирів та поважних причин, з метою тимчасового ухилення від військової служби 01.03.2015 р. самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , проводив час на власний розсуд понад один місяць до 12.10.2016 р. до дня його затримання.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні злочину особи та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого і свідчать про те, що мета кари, виправлення і запобігання скоєнню нових злочинів ним буде досягнута у разі призначення покарання на підставі ст. 69 КК України, суд визнає відсутність у нього судимості, щире каяття, позитивні характеристики з місця проживання; за таких обставин суд переходить до більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 407 КК України, у виді арешту; також суд враховує, що скоєний ОСОБА_4 злочин є середньої тяжкості відповідно до ст. 12 КК України.

Керуючись ст.ст. 369374 КПК України, суд, -

Присудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді арешту строком три місяці з відбуттям його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Строк відбування покарання рахувати з дня обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді взяття під варту 13.10.2016 р., в строк відбуття покарання зарахувати на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 13.10.2016 р. до 06.12.2016 р. - 55 днів відповідно до співвідношення день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - 110 днів позбавлення волі, перевести визначений строк позбавлення волі (110 днів) у призначений ОСОБА_4 вид покарання - арешт відповідно до співвідношення, визначеного пп.а п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, що становить 110 днів арешту (3 місяці 20 днів арешту).

Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання за цим вироком на підставі абз. 5 ч. 5 ст. 72 КК України оскільки строк його попереднього ув`язнення 110 днів арешту (3 місяці 20 днів арешту) перевищує призначене ОСОБА_4 покарання у виді арешту на строк три місяці.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 змінити на особисте зобов`язання, звільнити його з-під варти із залу суду.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Суддя: