Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1695/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.08.2016 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий-суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження

№0000411 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засуджений 16.01.2015 року вироком Берегівського районного суду Закарпатської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з наданням двохрічного іспитового строку, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, а повторно скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин.

02 квітня 2015 року, близько 11 години 15 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину «ІЛДІКА», що розташований по АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де скориставшись відсутністю власниці та сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, таємно, повторно викрав з жіночої сумочки, яка знаходилась на стільці в приміщенні вказаного магазину, жіночий шкіряний гаманець оранжево-рожевого кольору, вартість якого згідно довідки становить 350,00 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 5000,00 гривень, 55 доларів США, що у відповідності до курсу Національного банку України у відношенні до грошової одиниці - гривні, станом на 02.04.2015 становило 1291,40 гривень, чим самим спричинив власниці викраденого ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6641, 40 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні, викладеному в обвинувальному акті, визнав повністю. Дуже жалкує, що так сталося.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

Заслухавши думку учасників судового провадження, з огляду на те, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, було вирішено провести судовий розгляд без потерпілої.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, що підлягають доказуванню, оскільки жодна із обставин не оспорюється сторонами кримінального провадження, а обвинувачений переконав суд, що правильно розуміє зміст цих обставин, розуміє, що буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставини, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного, який на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває (а.п.47), раніше судимий (а.п.49-51), засуджений вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 16.01.2015 року у справі №297/2685/14-к за ч.2 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового кримінального правопорушення (а.п.52), за місцем проживання охарактеризований негативно (а.п.48).

За таких обставин суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах, установлених санкцією статті відповідно до положень Загальної частини КК України за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання чи є необхідність реального виконання покарання, призначеного ОСОБА_4 , суд відзначає, що після його засудження вироком Берегівського районного суду від 16.01.2015 року у справі №297/2685/15-к за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі з наданням іспитового строку, не віднісся критично до своєї протиправної поведінки, не усвідомив протиправність, суспільну небезпеку та недопустимість своїх дій, під час іспитового строку, знову вчинив умисний злочин, що на переконання суду свідчить про те, що застосування до ОСОБА_4 випробувального строку зі звільненням його від реального відбування призначеного покарання не буде достатнім та ефективним заходом для виправлення обвинуваченого.

Оскільки обвинувачений після постановлення вироку 16.01.2015 року Берегівським районним судом Закарпатської області, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, відповідно до ст.71 КК України до покарання за новим вироком слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 16.01.2015 року, а саме 6 місяців позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися .

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 16.01.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 3 (трьох) років і 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання і фактичного взяття засудженого під варту.

Речові докази (а.п.39): DWD-R диск, на якому міститься відеозапис за 02.04.2015 року з камер внутрішнього спостереження весільного салону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в АДРЕСА_2 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Роз`яснити право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

ГоловуючийОСОБА_1