Справа № 694/533/16-к Провадження №1-м/694/2/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
27.04.2016 р. м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
Головуючого: судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, останнє відоме місце проживання в Україні: Черкаська область, Звенигородський район, с. Боровикове,
засудженого вироком Лабитнангського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 17.02.2012 року за вчинення злочинів, передбачених ч.4 ст 188, ч.3 ст. 30, п «а» ч.3 ст. 228.1, ч.3 ст. 30, п.п. «а» та «г» ч.3 ст. 228.1, ч.2 ст. 188, ч.1 ст. 30, п. «г» ч.3 ст. 228.1 КК РФ до 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, -
14.04.2016 р. до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Лабитнангського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 17.02.2012 року, з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою суду Ямало-Ненецького автономного округу від 14.06.2012р., яким громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнім відомим місцем проживання якого в Україні було Черкаська область, Звенигородський район, с. Боровикове, засуджений за ч.4 ст 188, ч.3 ст. 30, п «а» ч.3 ст. 228.1, ч.3 ст. 30, п.п. «а» та «г» ч.3 ст. 228.1, ч.2 ст. 188, ч.1 ст. 30, п. «г» ч.3 ст. 228.1 КК РФ до 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
Вирок суду набрав законної сили, ОСОБА_4 направлено для відбуття покарання в ФКУ "Виправна колонія №8 УФСВП Росії по Ямало-Ненецькому автономному округу" кінцевий строк відбуття покарання 10.06.2020р.
01 квітня 2016 року Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 для подальшого відбування покарання на території України.
Суд, заслухавши прокурора, який просив задовольнити клопотання Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна приєдналася на підставі Закону України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік» № 337/95-ВР від 22.09.1995 р. визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст. 610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.
Відповідно до п.2 ч.4 ст. 610 КПК України, якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статі Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.
ОСОБА_4 є громадянином України, останнє відоме місце проживання в Україні: Черкаська область, Звенигородський район, с. Боровикове,.

ОСОБА_4 засуджено вирокомЛабитнангського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 17.02.2012 року, з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою суду Ямало-Ненецького автономного округу від 14.06.2012р. Вказаний вирок набув законної сили 14.06.2012р.

Вказані обставини підтверджуються копіями вироку, ухвали та розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили.
ОСОБА_4 висловив бажання бути переданим в Україну, що підтверджується письмовою заявою.
ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочинів, передбачених частиною четвертою статті 188 (контрабанда) (2 епізоди), частиною третьою статті 30, пунктом «а» частини третьої статті 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений у великому розмірі, організованою групою) частиною третьою ст. 30, п. «а», «г» ч. 3 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений в особливо великих розмірах, організованою групою), частиною другою статті 188 (контрабанда), частиною першою статті 30, пунктом «г» частини третьої статті 228.1 (готування до збуту наркотичних засобів, вчинене в особливо великому розмірі) Кримінального кодексу Російської Федераціїий, що також є караними діяннями відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
На підставі ч.3 ст. 69 КК РФ за сукупністю злочинів шляхом частково складення призначених покарань ОСОБА_4 було призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.
На момент вчинення інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, а також на момент вирішення питання про приведення вироку суду Російської Фендерації у відповідність із законодавством України його дії відповідно до Кримінального кодексу України слід кваліфікувати за:
-ч. 2 ст. 201 КК (два епізоди), як контрабанда, тобто переміщення товарів через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, вчинене у великих розмірах, а також незаконне переміщення історичних та культурних цінностей, отруйних, сильнодіючих, радіоактивних або вибухових речовин, зброї та боєприпасів (крім гладкоствольної мисливської зброї та бойових припасів до неї), а так само контрабанда стратегічно важливих сировинних товарів, щодо яких законодавством встановлено відповідні правила вивезення за межі України, вчинені за попередньою змовою групою осіб, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна;
-ч. 2 ст. 15 КК, ч. 3 ст. 307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинений організованою групою, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та з урахуванням положень ст. 68 КК строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті, тобто 8 років;
-ч. 2 ст. 15 КК, ч. 3 ст. 307 КК України, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинений організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та з урахуванням положень ст. 68 КК строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті, тобто 8 років.;
-ч. 1 ст. 201 КК, як контрабанда, тобто переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, отруйних, сильнодіючих, вибухових речовин, радіоактивних матеріалів, зброї та боєприпасів (крім гладкоствольної мисливської зброї та бойових припасів до неї), а також спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років;
-ст. 14, ч. 3 ст. 307 КК, як готування до незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та з урахуванням положень ст. 68 КК строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті, тобто 6 років;
Згідно з ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків:
1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України;
2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинне вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.
З урахуванням наведеного, з огляду на те, що призначене ОСОБА_4 за вироком Лабитнангського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 17.02.2012 року, з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою суду Ямало-Ненецького автономного округу від 14.06.2012р. покарання за:
- частиною третьою статті 30, пунктом «а, г» частини третьої статті 228.1 УК РФ є більшим, ніж максимальний строк позбавлення волі, передбачений ч.2 ст. 15 КК, ч. 3 ст. 307 КК України (з урахуванням ст. 68 КК України) суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вищевказаний вирок щодо ОСОБА_4 в частині засудження за частиною третьою статті 30, пунктом «а, г» частини третьої статті 228.1 УК РФ та вважати його засудженим за ч.2 ст. 15 КК, ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років;
- частиною першою статті 30, пунктом «г» частини третьої статті 228.1 УК РФ є більшим, ніж максимальний строк позбавлення волі, передбачений ст. 14 КК, ч. 3 ст. 307 КК України (з урахуванням ст. 68 КК України) суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вищевказаний вирок щодо ОСОБА_4 в частині засудження за частиною першою статті 30, пунктом «г» частини третьої статті 228.1 УК РФ та вважати його засудженим за ст. 14 КК, ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на шість років;
Крім того, оскільки виключення передбачені ч.4 ст.610 КПК України не застосовуються у даному випадку суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Лабитнангського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 17.02.2012 року, з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою суду Ямало-Ненецького автономного округу від 14.06.2012р. щодо ОСОБА_4 в частині засудження за:
- ч. 4 ст. 188 УК РФ та вважати його засудженим за ч. 2 ст. 201 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років;
- ч. 4 ст. 188 УК РФ та вважати його засудженим за ч. 2 ст. 201 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років;
- частиною третьою статті 30, пунктом «а» частини третьої статті 228.1 УК РФ та вважати його засудженим за ч.2 ст. 15 КК, ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років;
- частиною другою статті 188 УК РФ та вважати його засудженим за ч. 1 ст. 201 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки;
Призначаючи покарання суд іноземної держави керувався й положеннями ч.3 ст. 69 КК РФ відповідно до якої якщо хоча б один із злочинів є тяжким, то кінцеве покарання призначається шляхом часткового або повного складання покарань.
Відповідно до ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. При складанні покарань остаточне покарання за сукупністю злочинів визначається в межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає більш суворе покарання. Якщо хоча б один із злочинів є умисним тяжким або особливо тяжким, суд може призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у межах максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Керуючись ст. 70 КК України суд вважає необхідним призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на десять років.
За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинне вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину. Суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у виді конфіскації майна, оскільки таке додаткове покарання вироком іноземної держави не призначалось. Відтак суд не застосовує конфіскацію майна.
Відповідно до довідки про відбуття строку покарання ОСОБА_4 початок строку 11.06.2010, кінець строку - 10.06.2020р., станом на 04.12.2013р., не відбутий строк покарання - 6 років 06 місяців 6 днів.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 11 червня 2010 року.
На підставі ст. 7, 68, 70 КК України, керуючись ст. ст. 9, 10, 11, 12 Європейської Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року та Додаткового проколу до Європейської Конвенції про передачу засуджених осіб, ст.610 КПК України, суд, -, -
У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Вирок Лабитнангського міського суду Ямало-Ненецького автономного округу від 17.02.2012 року, з урахуванням змін, внесених касаційною ухвалою суду Ямало-Ненецького автономного округу від 14.06.2012р., яким громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнім відомим місцем проживання якого в Україні було Черкаська область, Звенигородський район, с. Боровикове, засуджений за ч.4 ст 188, ч.3 ст. 30, п «а» ч.3 ст. 228.1, ч.3 ст. 30, п.п. «а» та «г» ч.3 ст. 228.1, ч.2 ст. 188, ч.1 ст. 30, п. «г» ч.3 ст. 228.1 КК до 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму - привести у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим:
- за ч.2 ст. 15 КК, ч. 3 ст. 307 КК України з урахуванням вимог п. 2 ч. 4 ст. 610 КПК до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років;
- за ст. 14 КК, ч. 3 ст. 307 КК України з урахуванням вимог п. 2 ч. 4 ст. 610 КПК України до покарання у виді позбавлення волі строком на шість років;
- за ч. 2 ст. 201 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років;
- за ч. 2 ст. 201 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на сім років;
- за ч.2 ст. 15 КК, ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років;
- за ч. 1 ст. 201 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки;
На підставі ст. 70 КК України остаточним покаранням вважати позбавлення волі на 10 (десять) років.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 11 червня 2010 року.
Копію ухвали суду направити Міністерству юстиції України та до Державної пенітенціарної служби України.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.
Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.
Якщо ухвала суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.
Суддя ОСОБА_1