15.06.2016 Справа №607/6381/16-к
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю т.в.о слідчого СВ ТВП ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_3 , розглянувши в залі суду у м. Тернополі, клопотання т.в.о слідчого СВ ТВП ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна,
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просить задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, вважаю, що дане клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Як вбачається із клопотання, 11.06.2016 ОСОБА_5 , знаючи, що на автомобіль марки «Мерседес спринтер» 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , накладено арешт в частині заборони відчуження даного автомобіля, усвідомлюючи протиправність свої дій, свідомо намагався зняти з реєстрації вказаний автомобіль для подальшої перереєстрації та реалізації невстановленій особі.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 10.06.2016 року, даний автомобіль «Mercedes-benz Sprinter», д.н.з. НОМЕР_3 зареєстровано на ім`я ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 .
11.06.2016 згідно огляду місця події вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 10.06.2016 року.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення). Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
За таких обставин, враховуючи те, що тимчасово вилучені документи можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим приходить до висновку, що з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а відтак необхідності збереження речових доказів у кримінальному провадженні, беручи до уваги, що обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, клопотання слідчого необхідно задовольнити, наклавши арешт на речі і документи.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 167, 170, 172, 173 КПК України, -
Клопотання т.в.о слідчого СВ ТВП ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 10.06.2016 року.
Ухвала про арешт майна виконується негайно т.в.о слідчого СВ ТВП ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на т.в.о слідчого СВ ТВП ГУНП України в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали направити ОСОБА_6 , АДРЕСА_1 .

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 .