Провадження №1-кп/761/395/2016
В И Р О К
Іменем України
07 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 141 001 000 102 23, у якому

гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Козин Обухівського району Київської області, громадянин України, українець, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 раніше не засуджувався,

обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.222, ч.4 ст.358 КК України,

у с т а н о в и в :
ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення у сфері господарської діяльності та проти порядку функціонування підприємств, установ, організацій за нижчевикладених обставин.

Обвинувачений 16.01.2014 з метою отримання кредиту прибув до Київського відділення № 16 ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» за адресою м. Київ, вул. Саксаганського, б. 147/5. Під час оформлення необхідних документів для укладення кредитного договору обвинувачений надав працівнику банку завідомо підроблену довідку про отримані ним доходи, видану від Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські канцтовари». В результаті вказаних дій 17.01.2014 з ОСОБА_8 був укладений кредитний договір № 87#3 на отримання позичальником споживчого кредиту в сумі 50 тис. грн.

Крім того, ОСОБА_8 16.01.2014, перебуваючи у приміщенні Київського відділення № 16 ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» за вищевказаною адресою, надав працівнику банку ОСОБА_9 завідомо підроблену довідку про доходи, начебто видану ТОВ «Київські канцтовари» від 16.01.2014 за № 506.

Обвинувачений, будучи допитаним під час судового розгляду свою вину за ч.4 ст. 358 КК України визнав повністю, за ч.1 ст.222 КК не визнав. Суду пояснив, що він у 2014 році мав намір реалізувати свій бізнес-проект з будівництва житлового будинку. У зв`язку з цим у нього виникла потреба в запозиченні коштів, оскільки власних коштів у необхідній сумі він не мав. Через Інтернет він зробив заявку про отримання кредиту. Через деякий час йому подзвонила незнайома особа та повідомила, що є можливість кредитуватися в ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії». На його зауваження, що він офіційно не працевлаштований вказана особа запевнила, що проблема з довідкою про доходи буде вирішена. Прибувши до будівлі Київського відділення № 16 по вул. Саксаганського, б. 147/5 у м. Києві, обвинувачений перед входом до банку від невідомої особи отримав вказану довідку. Про те, що даний документ підроблений, він знав, оскільки у зазначеному в довідці підприємстві не працював, заробітної плати від нього не отримував. Дану довідку разом з іншими документами він надав працівнику банку для перевірки достовірності зазначених у них відомостей. Наступного дня він підписав кредитний договір та отримав зазначені у ньому кошти. Просив суд взяти до уваги, що він має намір виплатити кредит протягом строку дії договору, який закінчується у 2019 році. Щодо обвинувачення за ч.1 ст. 222 КК вважав, що він не є суб`єктом даного злочину.

Допитаний судом представник потерпілого ОСОБА_7 суду показав, що 17.01.2014 між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ОСОБА_8 був укладений кредитний договір про надання позичальнику коштів у сумі 50 тис. грн. Однією з умов надання коштів було підтвердження рівня доходів позичальника. На підставі наданої банку довідки ТОВ «Київські канцтовари» та з врахуванням інших даних було прийнято рішення про надання ОСОБА_8 кредиту. У подальшому, через несплату обвинуваченим процентів за кредитом, банком ініційована перевірка наведених у довідці даних, однак будь-якої відповіді від ТОВ «Київські канцтовари» банк не отримав.

Свідок ОСОБА_10 повідомила суду, що саме вона приймала від ОСОБА_8 документи для укладання договору кредиту. Кредит видавався по спрощеній процедурі, від позичальника вимагались незначна кількість документів, серед яких була і довідка про доходи. Свідок, перевіривши зовнішні ознаки достовірності довідки про доходи та не виявивши в ній невідповідності існуючим вимогам, отримала від керівництва погодження. У подальшому ОСОБА_8 жодного платежу не здійснив, кредит не повернув.

Досліджені судом документи підтверджують викладені у вироку як фактичні обставини, так і вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому правопорушень.

Зокрема, відповідно до кредитного договору від 17.01.2014 № 87#3 ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» надало ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 50 тис. грн.

Згідно з довідкою ТОВ «Київські канцтовари» від 16.01.2014 № 506 ОСОБА_8 з березня 2012 року працює на зазначеному підприємстві на посаді інженера з ремонту, у період з липня по грудень 2013 року отримав заробітну плату у загальній сумі 56 053, 21 грн.

Відповідно до висновку судового експерта НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_11 від 17.04.2015 № 602 відтиск печатки ТОВ «Київські канцтовари» від 16.01.2014 № 506 на ім`я ОСОБА_8 нанесений за допомогою кліше.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів показання обвинуваченого щодо визнання ним факту того, що він не мав відношення до ТОВ «Київські канцтовари», ніколи на ньому не працював та заробітну плату не отримував.

Як свідчить лист ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві від 02.06.2015 № 2569/9/26-50-11-04-12 звіти форми 1-ДФ за період 2013-2015 роки ТОВ «Київські канцтовари» не подавало, що підтверджує показання обвинуваченого.

Оцінка зазначених доказів у їх сукупності та взаємному зв`язку між собою дають підстави для висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 222 КК України, з огляду на те, що останній надав банку завідомо неправдиву інформацію з метою отримання кредиту.

Доводи обвинуваченого в частині того, що він не є суб`єктом вказаного злочину не ґрунтується на законі, оскільки диспозицією ст. 222 КК не визначений будь-який спеціальний суб`єкт даного кримінального правопорушення, тому відсутність у обвинуваченого статусу суб`єкта підприємницької діяльності не впливає на наявність у його діях складу вказаного злочину.

Дослідженими судом доказами підтверджується вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину за ч.4 ст.358 КК з огляду на те, що останній використав завідомо підроблений документ.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_8 раніше не засуджувався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, які відповідно до ст.66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності з ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, а саме те, що дії обвинуваченого носили цілеспрямований характер, здійснювались з метою протиправного отримання кредитних коштів.

Суд також враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, одне з яких за ст.12 КК України віднесене до категорії злочинів середньої тяжкості, інше до злочинів невеликої тяжкості.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, даних про особу обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчиненню ним нових злочинів застосування до нього покарання у виді штрафу у межах санкцій інкримінованих статей Особливої частини Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування понесені процесуальні витрати на проведення технічної експертизи документу у сумі 982, 08 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази долучені до матеріалів судового провадження. Запобіжний захід відсутній. Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.222, ч.1 ст. 358, ст. 65, 53 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.222 та ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.222 КК України - у виді штрафу в розмірі 1 000 ( однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч ) грн. з позбавленням права протягом 1 (одного) року обіймати в державних органах, установах, підприємствах, організаціях посади, пов`язані з розпорядженням матеріальними цінностями та/або фінансовими ресурсами;

- за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 ( однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч ) грн. з позбавленням права протягом 1 (одного) року обіймати в державних органах, установах, підприємствах, організаціях посади, пов`язані з розпорядженням матеріальними цінностями та/або фінансовими ресурсами.

Речові докази зберігати при матеріалах судової справи.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта у сумі 982 (дев`ятсот вісімдесят дві) грн. 08 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1