Єдиний унікальний номер 221/1034/16-к
Номер провадження 11-кп/775/1070/2016

УХВАЛА

Іменем України

27 вересня 2016 року місто Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши в режимі відеоконференції кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.257; 15 ч.2 і 115 ч.2 п.п.3, 6, 9; 146 ч.3; 187 ч.4; 262 ч.3; 263 ч.1; 289 ч.3; 28 ч.2 і 345 ч.1; 348; 28 ч.2 і 357 ч.3 КК України;

ОСОБА_12

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.262 ч.3; 28 ч.2 і 345 ч.1; 28 ч.2 і 357 ч.3 КК України,

ОСОБА_13

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.262 ч.3; 28 ч.2 і 357 ч.3 КК України;

ОСОБА_7

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.257; 146 ч.3; 187 ч.4; 263 ч.1; 289 ч.3 КК України;

ОСОБА_8

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.257; 146 ч.3; 187 ч.4; 263 ч.1 КК України;

ОСОБА_14

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.257; 146 ч.3; 187 ч.4; 263 ч.1 КК України;

ОСОБА_9

у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.257; 146 ч.3; 187 ч.4; 263 ч.1; 289 ч.3 КК України,

встановив:

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 серпня 2016 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 повернутий прокурору для усунення недоліків, оскільки в матеріалах справи відсутні розписки захисників про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування, хоча, відповідно до ч.4 ст.46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим. Крім цього, згідно обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.15 ч.2 і 115 ч.2 п.п.3, 6, 9; 348 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді довічного ув`язнення, однак в порушення вимог ст.ст.31 ч.3, 384 ч.1 КПК України прокурор не роз`яснив обвинуваченому його право на розгляд справи судом присяжних і письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування не додане.

Цією ж ухвалою прийнято рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 строком на 60 днів, тобто, до 14 жовтня 2016 року.

В апеляційній скарзі прокурор відділу прокуратури Донецької області ОСОБА_15 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на відсутність підстав для прийняття такого рішення.

Під час апеляційного розгляду прокурор прокуратури Донецької області ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу і просив задовольнити її з наведених у скарзі підстав.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 висловили думки про необхідність відхилення апеляційної скарги.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Статтями 291 та 293 КПК України передбачений перелік документів, які мають бути додані до обвинувального акта і копії яких мають бути вручені підозрюваному та його захиснику.

Згідно зазначених норм КПК до обвинувального акту мають бути додані лише розписки підозрюваного про вручення йому копій зазначених в ч.4 ст.291 КПК процесуальних документів, однак дані норми не передбачають обов`язку слідчого або прокурора долучення до обвинувального акту розписок захисників.

Вказівка в ухвалі суду про необхідність долучення до обвинувального акту розписок захисників з посиланням на положення ч.4 ст.46 КПК України про те, що захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, не може бути визнана обґрунтованою, оскільки процесуальні права підозрюваного та його захисника не є тотожними процесуальним обов`язкам слідчого або прокурора і така вказівка суперечить вимогам ч.4 ст.291 КПК України про те, що надання суду інших документів, крім зазначених в цій нормі закону, до початку судового розгляду забороняється.

Тому зазначена вказівка суду підлягає виключенню з ухвали.

У той же час, суд першої інстанції обгрутовано повернув обвинувальний акт прокурору з підстав, передбачених ст.ст.31 ч.3, 384 ч.1 КПК України, з посиланням на правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду України від 25 червня 2015 року по справі №5-111кс15.

Згідно цієї постанови, невиконання прокурором вимог ст.384 КПК України про необхідність письмового роз`яснення прокурором обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних і недодання цього письмового роз`яснення до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування в силу вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК є підставою для повернення обвинувального акта прокуророві, а невиконання судом вимог ст.384 КПК є безумовною підставою для скасування судових рішень вищими судами.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що в ст.384 ч.1 КПК України йдеться про обвинуваченого, тоді як ОСОБА_16 мав статус підозрюваного, через що прокурор не зобов`язаний був виконувати вимоги вищевказаної норми закону, суперечать правовій позиції Верховного Суду України, викладеному у вищевказаній постанові від 25 червня 2015 року, в якій прямо зазначено що прокурор під час досудового розслідування, але в будь-якому разі до складання обвинувального акта, повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних і письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст.458 КПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 КПК, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Підстави для відступу від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України в постанові від 25 червня 2015 року, відсутні.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині не можуть бути визнані обґрунтованими і підстави для її задоволення в цій частині відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись вимогами ст.ст.407, 408, 418 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Донецької області ОСОБА_15 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 серпня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 повернутий прокурору для усунення недоліків, змінити: виключити з цієї ухвали вказівку суду про необхідність додання до обвинувального акта розписок захисників про отримання ними копії обвинувального акта, копії цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування.

В решті цю ухвалу залишити без зміни.

Судді: