АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/748/16 Справа № 173/1610/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
Судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000448, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2015 року, за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Гуляйполе Запорізької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, повернуто прокурору,
за участю:
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року просить її скасувати та обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні повернути до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що суд повертаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, порушив вимоги кримінального процесуального закону, оскільки згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право повернути акт через невідповідність вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, тоді як в ухвалі суду відсутнє посилання на те, в якій саме частині обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону з посиланням на конкретний пункт ст. 291 КПК України. Також, прокурор зазначає, що ст. 291 КПК України не встановлено будь-яких вимог до порядку складання та оформлення додатків до обвинувального акту та вважає незаконними посилання суду на порушення змісту реєстру матеріалів досудового розслідування, як на обставину для повернення обвинувального акту, оскільки недоліки цього процесуального документу самі по собі не можуть бути підставою для його повернення. Окрім цього, прокурор акцентує увагу, що обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 290 КПК України, повідомлялось про відкриття матеріалів кримінального провадження та надавалось право на ознайомлення з ними, що підтверджується матеріалами провадження.

Повертаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , суд в ухвалі посилається на те, що обвинувальний акт та додані до нього документи не відповідають вимогам ст. 291 КПК України, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування не містить всіх відомостей, передбачених ч. 2 ст. 109 КПК України. Так суд зазначає, що в реєстрі відсутні відомості про час проведення процесуальних дій, зокрема, дата та час вручення письмового повідомлення про підозру та нову підозру у відповідності до положень ч. 4 ст. 278, ст. 279 КПК України. Також, в ухвалі вказано, що суд не має права допустити відомості, які містяться в матеріалах, як докази, оскільки, в порушення ч. 12 ст. 290 КПК України, вони не були відкриті обвинуваченому ОСОБА_6 після зміни підозри.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор вважав за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану, та призначити у кримінальному провадженні новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Захисник не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на безпідставність ухвали суду, оскільки обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Положеннями ст. 291 КПК України визначений вичерпний перелік вимог до змісту та форми обвинувального акту у кримінальному провадженні, недотримання яких згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
На переконання колегії суддів, вказані вимоги кримінального процесуального закону суд першої інстанції не виконав.

Аналізуючи, з урахуванням доводів апеляційної скарги прокурора, підстави за яких обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , суд повернув прокурору, колегія суддів оцінює їх як такі, що не є належними та достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з оспорюваної ухвали, суд повертаючи обвинувальний акт прокурору, дійшов висновку, що обвинувальний акт та додані до нього документи не відповідають вимогам ст. 291 КПК України, у зв`язку з тим, що реєстр матеріалів досудового розслідування, долучений до обвинувального акту, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки складений з відступом від правил ч. 2 ст. 109 КПК України про його зміст.
На переконання колегії суддів, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає вимогам ст. 109 КПК України, оскільки містить всі основні процесуальні дії, які було проведено під час досудового розслідування та відповідні процесуальні рішення.

При цьому, реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акту, який складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом, а недоліки цього документу самі по собі не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Що стосується висновків суду про те, що відомості, які містяться в матеріалах кримінального провадження, не були відкриті обвинуваченому ОСОБА_6 як докази, після зміни підозри, та це є порушенням положень ч. 12 ст. 290 КПК України, то, на думку колегії суддів, ці обставини також не можуть слугувати підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки підлягають з`ясуванню на стадії судового розгляду і стосуються питань визначення доказів, що підлягають дослідженню, їх оцінці та не можуть бути предметом розгляду на стадії підготовчого провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави на які посилається суд при поверненні обвинувального акту прокурору не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та суперечать завданням кримінального провадження, закріпленим у ст. 2, п. 21 ч. 1 ст. 7, ст. 28 КПК України, оскільки можуть призвести до затягування судового розгляду та порушення прав учасників провадження на швидкий, справедливий і неупереджений судовий розгляд, тому колегія суддів вважає, доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що до повноважень суду апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги не відноситься прийняття рішень в порядку ст.ст. 314, 315 КПК України, та керуючись ч.ч. 1, 6 ст. 9 КПК України, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність скасування ухвали та призначення у кримінальному провадженні нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року задовольнити.
Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000448, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 травня 2015 року, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, повернуто прокурору - скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
___________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4