ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8371/16-к
провадження № 1-кп/753/511/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" травня 2016 р.
Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0003109 від 22.03.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має малолітню доньку 2016 року народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 17.10.2012 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 14.01.2015 року звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном 11 місяців 19 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
22 березня 2016 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись поряд з будинком АДРЕСА_3 , маючи заздалегідь заготовлені предмети для проникнення до житла, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, зайшов до під`їзду № 1 вказаного будинку, підійшов до кв. АДРЕСА_4 та із застосуванням розвідного ключа, проник до вказаної квартири звідки намагався викрасти пару золотих сережок вартістю 3000 гривень, що належать ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись в квартирі, з причин що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, оскільки одразу був затриманий працівниками поліції разом з викраденим майном.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим повністю, щиро розкаявся та суду показав, що 22 березня 2016 року зайшов до будинку, що знаходиться по АДРЕСА_3 та за допомогою розвідного ключа пошкодив замок однієї з квартир на третьому поверсі. Зайшовши до квартири, обвинувачений викрав золоті сережки та поклав собі до кишені. Коли він перебував в квартирі, приїхали працівники поліції та затримали його. Обвинувачений вказав, що дуже шкодує про свій вчинок, оскільки після вказаних подій він одружився та в нього на утриманні перебувають дружина та малолітня дитина.

Показання обвинуваченого є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпіла правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в житло та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки останній з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання зі змінами і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України є щире каяття, а також з урахуванням часткового відшкодування завданої шкоди потерпілій під час судового розгляду та відповідно до п. 2 ч. 1 вказаної статті часткове усунення заподіяної шкоди. Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який кримінальний закон відносить до тяжких, ступінь реалізації злочинного умислу, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжує, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 як особа характеризується посередньо: є неодноразово судимою особою, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується формально позитивно, однак одружений та на утриманні має малолітню доньку - 2016 року народження.

Враховуючи наведене, позитивну пост кримінальну поведінку обвинуваченого, яка полягає в усвідомленні протиправності своєї поведінки та публічного вибачення перед потерпілою та її позиції, незначної шкоди завданої злочином (вартості пошкодженого замка), створення сім`ї обвинуваченим, суд вважає, що принципу індивідуалізації кримінального покарання відповідатиме покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк. Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Клопотання обвинуваченого щодо відстрочки виконання вироку не може бути задоволено з огляду на приписи ч. 2 ст. 536 КПК України, відповідно до яких відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених п. 2 ч. 1 цієї статті) та особливо тяжкі злочини.

Також, суд вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати, які складаються з розміру витрат на залучення експерта.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Враховуючи що під час судового розгляду обвинуваченим вимог обраного запобіжного заходу порушено не було, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, суд вважає необхідним ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту залишити без змін, продовживши його строк до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши в цей строк термін досудового тримання під вартою з 22 березня 2016 року по 24 березня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази: сліди папілярних узорів, три частини циліндричного механізму замка з двома кільцями, розвідний ключ, 2 викрутки, металевий ворожок з насадками в кількості 3 штуки, який знаходяться в камері схову Дарницького УП ГУ НП в м. Києві знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 2 420 гривень 70 копійок на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді домашнього арешту залишити без змін, продовживши його строк до набрання вироком законної сили.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: