Справа № 573/2219/16-к
Номер провадження 1-кс/573/441/16
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
09 листопада 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

слідчої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання старшого слідчого СВ Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина України, уродженця м. Караганда Республіки Казахстан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце проживання: АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, розлученого, не працюючого, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не інваліда, засудженого вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 березня 2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 75 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком два роки, судимість не знята і не погашена,

запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
в с т а н о в и в :
09 листопада 2016 року старший слідчий СВ Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання вмотивоване тим, що СВ Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУ НП в Сумській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000663, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 листопада 2016 року, за фактом заволодіння мобільним телефоном «Самсунг Дуос», вартістю 250 грн., резиновими чоботами «Аляска», вартістю 180 грн. і продуктами харчування (батоном, гречаною крупою в кількості 1 кг та макаронами в кількості 1 кг), які належать ОСОБА_6 та мобільним телефоном «Сіменс А55» із зарядним пристроєм до нього, які надежать ОСОБА_7 , поєднаними із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29 жовтня 2016 близько 17 години ОСОБА_5 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_8 прийшли до господарства ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де в гостьовій кімнаті будинку розпивали спиртні напої. Близько 18 години ОСОБА_6 приліг відпочити на диван в тій самій кімнаті, де вживали спиртне. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння чужим майном. У зв`язку з цим він підійшов до ОСОБА_6 і наніс останньому удар попільницею зверху у тім`яну частину голови, внаслідок чого потерпілий втратив свідомість, а ОСОБА_5 заволодів належним останньому мобільним телефоном «Самсунг Дуос», резиновими чоботами «Аляска» та продуктами харчування. З викраденим майном ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 залишили вказане домогосподарство ОСОБА_6 .

Крім того, 04 листопада 2016 близько 13 години ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 прийшли до домогосподарства ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_4 , де, розпивали спиртне. Помітивши в коридорі домогосподарства мобільний телефон «Сіменс» та зарядний пристрій до нього, ОСОБА_5 сховав їх до внутрішньої кишені своєї куртки. Близько 15 години ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вийшли з домогосподарства. ОСОБА_7 . Виявивши зникнення майна, потерпілий, наздогнав останніх і почав вимагати повернути викрадене. На що ОСОБА_5 , не бажаючи повертати викрадене майно, завдав ОСОБА_7 удар цеглиною в тім`яну частину голови, а також душив мотузкою від натільної ладанки в області шиї, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, забійної рани тім`яної ділянки голови.

09 листопада 2016 року в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1, ч. 2 ст. 187 КК України.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначає, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого останній обвинувачується, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, так як передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

Крім того, існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 нових злочинів з огляду на те, що останній вчинив дані злочини в період відбування покарання за попереднім вироком, яким засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України. Крім того, ОСОБА_5 постійно змінює місце свого проживання, не працює, розлучений, що свідчить про відсутність у останнього сталих соціальних зв`язків і позитивної репутації та вказує на існування ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний може, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та старший слідчий СВ Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю. Проти застосовування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечував.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

- вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

- міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини і утриманців;

- наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

- репутацію підозрюваного;

- майновий стан підозрюваного;

- наявність судимостей у підозрюваного;

- чи застосовувались до підозрюваного раніше запобіжні заходи;

- наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розумний строк утримання обвинуваченого під вартою повинен визначатися в кожній справі відповідно з його специфічними рисами. Непереривне тримання під вартою може бути виправдане тільки якщо в справі є конкретні вказівки на те, що вимога захисту публічного інтересу, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважує повагу до особистої свободи (Вемхоф проти Федеративної Республіки Німеччини від 27 червня 1968 року).

Як вбачається із клопотання та доданих до нього матеріалів пред`явлена ОСОБА_5 підозра за ч. 1, ч. 2 ст. 187 КК України має місце та підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних (а. с. 5, 10-36).

Надані слідчим докази свідчать про наявність існування ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_5 ніде не працює, розлучений, проживає без реєстрації, що свідчить про відсутність у підозрюваного сталих соціальних зв`язків і позитивної репутації.

Крім того, ОСОБА_5 вчинив нові злочини під час відбування покарання за вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 березня 2015 року, яким засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 75 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, що свідчить про схильність підозрюваного до вчинення протиправних дій.

Тяжкість покарання, яка загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, за яким він підозрюється, а також той факт, що підозрюваний неодноразово змінював місце проживання, про що підтвердив у судовому засіданні, на даний час оголошений у розшук Оріховським відділом поліції Запорізької області, дають суду обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може ухилятися від досудового розслідування і суду.

Також, враховуючи тяжкість злочинів, які вчинені з посяганням на здоров`я особи, є обґрунтовані підстави вважати, що сам факт перебування на волі підозрюваного буде викликати у потерпілих обґрунтовані побоювання щодо власної безпеки та впливатиме на їх покази.

За таких обставин, суд приходить до висновку що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні, тому клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

За приписами ч. 3, п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, згідно якої слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на викладене вище, суд не вважає за доцільне визначати підозрюваному ОСОБА_5 можливість внесення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 29 Конституції України, ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Клопотання старшого слідчого СВ Білопільського відділення поліції (м. Білопілля) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина України, уродженця м. Караганда Республіки Казахстан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, розлученого, не працюючого, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не інваліда, засудженого вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 березня 2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 75 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, судимість не знята і не погашена, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Встановити строк дії даної ухвали до 06 січня 2017 року включно.

Виконання даної ухвали покласти на Білопільський ВП (м. Білопілля) ГУ НП в Сумській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя