Справа № 179/200/16
№ 1-кп/183/463/16
В И Р О К
іменем України
21 жовтня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:

-06.10.2010 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

-03.11.2011 року Магдалинівським районним судом за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
05 лютого 2016 року приблизно о 10.00 годині ОСОБА_4 , знаходячись в с.Шевське Магдалинівського району Дніпропетровської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння за АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , де, скориставшись відсутністю власника, пройшов до погрібника, звідки шляхом демонтажу, таємно викрав металеві швелери № 12 в кількості 4 штуки довжиною 2,60 метрів кожен вартістю 294,65 грн. за швелер.

З викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1176,60 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, обставини вчиненого кримінального правопорушення ним не оспорювалися, надав показання про те, що протягом певного часу він проживав однією сім`єю з дочкою потерпілої. ОСОБА_5 не дала їм можливості проживати в її будинку, вони змушені були наймати інше житло. На початку 2016 року його співмешканка захворіла та потребувала коштів на придбання ліків, тому він вживав всіх заходів для лікування жінки. Коли коштів не залишилося зовсім, він вирішив викрасти металеві швелери у потерпілої та здати їх на металоприйомний пункт. 05 лютого 2016 року вдень він дійсно вільно пройшов на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , скориставшись відсутність потерпілої, пройшов до погрібника, звідки демонтував 4 швелери. У скоєному обвинувачений кається.

За згодою учасників судового розгляду, кримінальне провадження розглянуте у відсутність представника потерпілої, яка надала суду заяву про проведення судового розгляду за її відсутності, не маючи жодних претензій до обвинуваченого, в зв`язку з відшкодуванням шкоди.

На підтвердження встановлених в судовому засіданні обставин, судом були досліджені наступні докази:

-протокол прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_5 , датований 07.02.2016 року, у відповідності до якого остання повідомила правоохоронні органи про здійснення крадіжки її майна;

-Протокол огляду місця події від 07.02.2016 року території домоволодіння за АДРЕСА_2 , в ході якого на сніговому покритті виявлені сліди волочіння швелерів від погрібника;

-Протокол огляду домоволодіння за АДРЕСА_2 , в ході якого ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції 4 швелери довжиною по 2,6 метрів, які були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 ;

-висновок судової товарознавчої експертизи № 3/34-437, у відповідності до якого вартість металевого швелеру 12, товщиною 0,5 см. , довжиною 2,60 см становить 294,65 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше був судимий, посередньо характеризується за місцем проживання.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, визнається щире каяття обвинуваченого, повне відшкодування шкоди.

У відповідності до ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, позбавлення волі обвинуваченого на певний термін буде достатнім для його виправлення.

Між тим, з урахуванням характеру скоєного злочину та його наслідків, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, з урахуванням особи винного, його ставлення до скоєного та реального усвідомлення про наслідки скоєного кримінального правопорушення, суд дійшов до переконання, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступніть тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Копію вироку вручити засудженому негайно.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1