АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження, внесені до ЄРДР за №0000302 від 20.11.2015 року та за №0000046 від 15.02.2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кострижівка Заставнівського району Чернівецької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, судимого: 11.09.2012 року Заставнівським районним судом Чернівецької області за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 26.01.2015 року звільненого Миколаївським районним судом Львівської області умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 1 місяць 18 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу на вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 19 травня 2016 року, яким ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
Провадження №11-кп/794/273/16 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ч. 2 ст.185, ч.2 ст.289КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1 .

На підставі ч.5 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11.09.2012 року остаточно до відбуття покарання призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, взято його під варто в залі суду, а строк відбування покарання йому обчислено з моменту його взяття під варту, а саме з 19.05.2016 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк покарання призначеного за даним вироком, період його попереднього ув`язнення з 19.05.2016 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено долю речових доказів.
В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не заперечуючи правильності кваліфікації та доведеності вини його підзахисного, просить вирок районного суду змінити, призначивши ОСОБА_6 покарання із застосуванням вимог ст. 69 КК України.
Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що районним судом не враховано того, що ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, щиросердечно розкаявся, добровільно відшкодував потерпілим завданий збиток, пообіцяв, що не буде вчиняти подібного в майбутньому, потерпілі не мають до нього претензій морального та матеріального характеру не мають, а тому, на думку апелянта, ці обставини давали суду можливість призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Згідно вироку районного суду, ОСОБА_6 15 листопада 2015 року приблизно о 21 годині, знаходячись на території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_9 , скориставшись відсутністю останнього, повторно, таємно викрав три акумуляторних батареї у бувшому використанні вартістю 1360 гривень кожна та два радіатори у бувшому використанні вартістю 150 гривень кожен, в результаті чого завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 4380 гривень.
Окрім цього, ОСОБА_6 15 листопада 2015 року приблизно о 21 годині, знаходячись на території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_9 , скориставшись відсутністю останнього, незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ 21011» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9
09 січня 2016 року приблизно о 22 годині, ОСОБА_6 , знаходячись по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно, з території господарства ОСОБА_10 викрав мотокультиватор марки «Зубр» КХ-31, вартістю 7001 гривень, в результаті чого завдав потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
13 лютого 2016 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , шляхом вільної доступу, через незачинені двері, увійшов до підсобного приміщення домогосподарства, розташованого по

АДРЕСА_1 , звідки повторно, таємно викрав електродвигун типу 4А112М2УЗ, серійний номер 72867, 7,5 Квт вартістю 1100 гривень, який належить ОСОБА_11 , чим завдав потерпілій матеріальних збитків на вказану суму.
Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку суду, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на доводи в ній зазначені, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , задоволенню не підлягає, на підставі наступного.
Відповідно до статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки подія злочину, доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюються, то колегія суддів, керуючись ст. 404 КПК України, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.
Аналізуючи вирок районного суду в частині призначення покарання, колегія суддів вважає, що при призначенні ОСОБА_6 міри покарання, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст.ст.65-67 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, призначив обвинуваченому покарання, яке, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Доводи захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про можливість пом`якшення призначеного покарання на підставі ст. 69 КК України є необґрунтованими.
Виходячи зі змісту ст.69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише в тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання, передбаченого санкцією статті Особливої частини КК України, було б явно недоцільним.
При розгляді кримінального провадження районним судом були встановлені декілька обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Дані обставини дали можливість суду першої інстанції визначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 289 КК України, та наближених до мінімальних меж, передбачених санкцією ч.2 ст. 185 КК України.
Разом з тим, обтяжуючими обставинами покарання районним судом було визнано: вчинення злочину щодо особи похилого та в стані алкогольного сп`яніння.
Колегія суддів вважає, що в даному випадку, вказаних пом`якшуючих обставин, є явно недостатньо для застосування вимог ст. 69 КК України.
Крім того, для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, суд зобов`язаний врахувати особу винного, що передбачає врахування суб`єктивних ознак, які знижують ступінь суспільної небезпеки особи винного.
Аналізуючи особу ОСОБА_6 , колегією суддів встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів, вчинив злочин в період непогашеної судимості, незважаючи на це, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і повторно вчинив злочин проти власності, що свідчить про його суспільну небезпеку, небажання стати на шлях виправлення та схильність до вчинення злочинів.
За таких підстав, у даному випадку призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, ніж передбаченого санкцією закону, за який він був засуджений районним судом, є неможливим.
Більш того, з вироку районного суду вбачається, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання врахував усі ті доводи, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі.
Не допустив суд помилки і при призначенні покарання на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, яке, відповідно до вимог ч.4 ст. 71 КК України, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у даному випадку за вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 11.09.2012 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що районний суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, дотримався принципів достатності, розумності, справедливості та доцільності, врахувавши всі передумови, підстави і порядок призначення покарання, а тому підстав для зміни вироку районного суду немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 19 травня 2016 року відносно ОСОБА_6 , засудженого за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засуджений, який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3