Справа № 540/644/16-к
Номер провадження 1-кп/540/71/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.11.2016 Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Машівка кримінальне провадження № 0000136 від 05.03.2016 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Карлівка , Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
-18.07.2012 Карлівським райсудом Полтавської обл. за ст.185ч.2 КК України до 2 р.позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік
-30.01.2013 Карлівським райсудом Полтавської обл. за ст.309ч.2,71 КК України до 3 р.позбавлення волі.10.06.2014р.звільнений згідно ЗУ`Про амністію в 2014р.»ухвалою від 02.06.2014р.,
-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,уродженця м.Полтава,українця,громадянина України,з середньою освітою,розлученого,не працюючого,мешканця АДРЕСА_2 ,зареєстрованого в АДРЕСА_3 ,раніше судимого:
-25.05.2006р.Київським райсудом м.Полтава за ст.186ч.2 КК України до 4р.позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік
-22.03.2007р.Київським райсудом м.Полтава за ст.186ч.2 ,71 КК України до 4р.1міс.позбавлення волі
-23.11.2011р.Київським райсудом м.Полтава за ст.185ч.2 КК України до 2 р.позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік
-17.03.2014р.Київським райсудом м.Полтава за ст.ст. 185ч.2,190ч.2,15ч.3 ст.185ч.2 КК України до 2 р.обмеження волі,звільнений умовно-достроково на 9міс.27дн.ухвалою Комсомольського місцевого суду Полтавської обл.
-18.08.2016р.Київським райсудом м.Полтава за ст.185ч.3,71 КК України до 3р.1 міс.позбавлення волі,
-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 05 березня 2016р. близько 21 год. за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 ,перебуваючі на першій платформі залізнично-дорожнього вокзалу в м.Карлівка Полтавської обл.,з метою відкритого викрадення чужого майна,підійщли до потерпілого ОСОБА_6 та умисно,відкрито,повторно,з корисливих мотивів,усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь,передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків,із застосуванням фізичного насильства,яке виразилося в тому,що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нанесли по три удари кулаками в обличчя потерпілого ОСОБА_6 ,при цьому з лівої кишені штанів потерпілого відкрито заволоділи грошовими коштами у сумі 38грн.,заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи № 48 від 07.03.2016р.потерпілому ОСОБА_6 заподіяно легкі телесні ушкодження у вигляді смугастого садна на обличчі та садна на слизьовій оболонці верхньої губи.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю за обставин, вказаних в обвинуваченні.Просить строго не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав в повному обсязі за обставин,вказаних в обвинувальному акті.Просить пом`якшити покарання,врахувати,що він щиро кається,потерпілому відшкодовано матеріальну шкоду.
Окрім повного визнання обвинуваченими вини по пред`явленому обвинуваченню, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в скоєному кримінальному правопорушенні підтверджується іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, які суд у відповідності до положень ч.3 ст. 349 КПК України визнав досліджувати недоцільним, оскільки вони ніким не оспорюються.
Учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за частиною 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадання чужого майна/грабіж/,поєднаний з насильством,яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого,вчинений повторно,за попередньою змовою групою осіб.
Обставинами, що в порядку ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченим, суд вважає повне визнання вини ними, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування потерпілому шкоди.
Обставин, що в порядку ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинувачених,судом не встановлено.
За місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 характеризуються задовільно, офіційно не працюють, на обліку у лікаря психіатра не перебувають, за висновком медичного огляду визнані здоровими, працездатними,раніше судимі.
При обранні покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке класифікується як тяжкий злочин , дані про особу обвинувачених, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, відношення до вчиненого кримінального правопорушення та приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення та попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк для обох обвинувачених.
Суд приймає до уваги каяття обвинуваченого ОСОБА_4 , сприяння у розкритті злочину, завіряння перед судом стати на шлях виправлення, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

З огляду на особу обвинуваченого суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, визначені у ст. 76 КК України.
Враховуючи встановленні обставини,дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 ,керуючись ст.65 КК України,суд вважає,що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і не вбачає підстав для застосування до нього умовного засудження.При призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд вважає за необхідне застосувати норми ч.4 ст.70 КК України та частково зарахувати невідбуте ним покарання,призначене вироком Київського райсуду м.Полтави від 18.08.2016р.до призначеного за даним вироком покарання.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальних витрат по справі немає.
Речовий доказ,переданий на зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 ,слід залишити йому ж по приналежності.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.370, 371, 374 КПК України, суд,-
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання,якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України забов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти їх про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорущення,передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_5 щляхом часткового складання призначеного покарання та покарання,призначеного вироком Київського районного суду м.Полтави від 18.08.2016р.у вигляді 4 років 1 міс.позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з 08.06.2016р.
Речовий доказ-мобільний телефон «Соні еріксон» в корпусі чорного кольору,переданий на збереження ОСОБА_4 ,залишити йому ж по приналежності.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд Полтавської області.

Обвинуваченим та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: