У Х В А Л А
іменем України
Справа № 285/723/16-к
провадження № 1-кс/0285/190/16

25 березня 2016 року м. Новоград-Волинський
Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора………………… ОСОБА_3

слідчого……………………………. ОСОБА_4

підозрюваного……………….. ОСОБА_5

захисника………………………... ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,

клопотання слідчого Слідчого відділення Новоград-Волинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

погоджене прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, який не працює, неодруженого, раніше судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий 10.03.2016 року звернувся до суду з клопотанням, в якому просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .
Із клопотання слідує, що 07.01.2016 року, близько 2 год., ОСОБА_5 за попередньою змовою зі своїм братом ОСОБА_7 скоїли крадіжку майна з території ПрАТ «Галнафтохім», розташованого по АДРЕСА_2 , чим заподіяли ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 1506,45 грн.
Підставою для внесення клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та пояснили, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризику вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень чи переховуватись від слідства.
ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вислухавши думки сторін захисту та обвинувачення, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.
Встановлено, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000061 від 12.01.2016 року.
30.01.2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді від 10.03.2016 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
24.03.2016 року о 20 год. 30 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 злочину, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наданими суду стороною обвинувачення під час розгляду зазначеного клопотання, і не викликає в слідчого судді сумніву щодо їх достатності.
Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б могли переконати об`єктивного, неупередженого спостерігача у тому, що відповідна особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Вважаю, що сукупність матеріалів судової справи на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_5 підозрюється, та застосування щодо нього запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності. Дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Стороною обвинувачення обґрунтовано потреби досудового розслідування для такого втручання у права і свободи особи, як взяття під варту.
Враховуючи суспільну небезпеку вчиненого злочину, на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором, що виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.
07.07.2015 року ОСОБА_5 був засуджений вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду за скоєння злочину проти громадської безпеки, передбаченого ч.2 ст. 263, ст. 69 КК України. Однак це не завадило йому повторно вчинити новий злочин проти власності, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та стійку тенденцію до правопорушень. Крім того, будучи звільненим від покарання з випробуванням з іспитовим строком, ОСОБА_5 не виконав покладених на нього судом обов`язків та 03.03.2016 року органами поліції за поданням кримінально-виконавчої інспекції його було оголошено в розшук.
Ні підозрюваним, ні його захисником не було наведено в судовому засіданні існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не займатиметься злочинною діяльністю.
Як слідує з матеріалів справи, після оголошення ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, він зник з місця свого фактичного проживання, на виклики слідчого не з`являвся та переховувався від органів досудового розслідування, що слідчий суддя трактує, як намагання ОСОБА_5 ухилитися від слідства та суду і перебуваючи на волі, він може продовжити вчиняти інші тяжкі кримінальні правопорушення, оскільки дані, які характеризують особу підозрюваного свідчать про те, що він стійко став на шлях протиправної діяльності.
Наявність в ОСОБА_5 соціальних зв`язків та місця реєстрації, не зменшують ризики того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 статті 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке законом може бути призначено покарання до шести років позбавлення волі.
За таких обставин, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 ; особу підозрюваного, який раніше судимий і судимість в законному порядку не знята і не погашена; його соціальну характеристику; вагомість наявних доказів, їх кількість; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; наявність достатніх даних вважати, що в його діях/поведінці існують ризики вчинення іншого кримінального правопорушення чи переховування від слідства та суду і оголошення йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення, вважаю за доцільне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Подане слідчим клопотання відповідає вимогам статей 178, 183, 184 КПК України та надані докази доводять наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 3-5 ст. 183 КПК України вважаю за можливе визначити підозрюваному Скрицькому заставу у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, тобто 27 560 гривень, відповідною і достатньою у даному кримінальному провадженні для забезпечення виконання підозрюванимобов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. На думку слідчого судді, саме такий розмір застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 131, 132, 176-178, 183-184 КПК України, - слідчий суддя

УХВАЛИЛА:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання, тобто з 20 год. 30 хв. 24 березня 2016 року.
Визначити строк дії даної ухвали до 20 год. 30 хв. 23 травня 2016 року включно.
Одночасно визначити розмір застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України, у межах 20 розмірів мінімальних заробітних плат в сумі 27 560 (двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят) грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою.
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.
З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням цієї застави, вважати, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язати його протягом двох місяців прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду та повідомляти їх про зміну свого місця проживання чи роботи.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 (двох) розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала щодо застосуваннязапобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1