АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/3596/16-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/97/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжні заходи
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2016 р. м.Тернопіль

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
з участю підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 липня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Тернопільської міської прокуратури ОСОБА_10 , відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області, с.Микуличин, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працює, на вихованні має 2 неповнолітніх дітей сина 2005 року народження та дочку ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий:

-2006 році Маріупольським міськрайонним судом за ч.3 ст.289 КК України, призначено покарання у вигляді 9 років 2 місяців позбавлення волі. У 2014 році звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання.

-05.07.2016 року обвинувальний акт за ч.3 ст.185 КК України стосовно ОСОБА_7 направлено до Вінницького міськрайонного суду. В ході досудового слідства обрано запобіжний захід у виді застави в розмірі 29000 грн.

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши останнього негайно із зали суду, терміном до 00 год. 00 хв. 05 вересня 2016 року.

Ухвалою також визначено ОСОБА_7 розмір застави в сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (р/р 3454, МФО 820172, ідентифікаційний код 26198838, Банк Одержувача: Державна казначейська служба, призначення платежу застава за ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №001140 за ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 липня 2016 року ).

У випадку внесення застави покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що якщо він, будучи належним чином повідомленим, з`явиться за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання судового збору.
Як слідує з оскаржуваної ухвали старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , в межах кримінального провадження №000114 від 28.03.2016 року, звернулася до суду із клопотанням, погодженим прокурором Тернопільської міської прокуратури ОСОБА_10 , в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , якому 12.07.2016 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 28 березня 2016 року у період часу із 15 год. 35 хв. до 15 год. 55 хв., перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний намір, 28 березня 2016 року близько 15 год.45 хв. ОСОБА_7 , який перебував у у будинку АДРЕСА_2 , підійшов до квартири АДРЕСА_3 . Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами він, за допомогою ключа від вхідних дверей, яким попередньо заволодів без відома власника квартири, відчинив вхідні двері квартири та незаконно проник у неї, звідки таємно з корисливих мотивів викрав майно ОСОБА_11 . Із викраденим майном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив ОСОБА_11 шкоду на загальну суму 347 200 грн.
28 березня 2016 року за даним фактом слідчим Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області внесено відомості до ЄРДР за №000114 за ч.4 ст.185 КК України.
12.07.2016 року за вчинення даного кримінального правопорушення повідомлено про підозру ОСОБА_7 ..
Таким чином ОСОБА_7 підозрюється у тому, що своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого у великих розмірах.
Задовольняючи клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Тернопільської міської прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, будучи раніше судимим за вчинення умисного тяжкого злочину, знову вчинив умисний тяжкий злочин, тому суд прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 липня 2016 року про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою змінити в частині визначеного розміру застави із 80 000 грн. на менший, а саме 29 000 грн., у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам даного провадження.
Свої доводи аргументує тим, що у судовому засіданні слідчим та прокурором не було наведено жодних із ризиків передбачених ст.ст. 177, 183 КПК України, які б дали суду підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу та не спростували можливість застосування менш суворого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .
Вважає, що судом не враховано обставини, що свідчать про міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 , його виключно позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, достатній матеріальний стан, те, що у нього є постійне місце проживання, де він проживає разом із дружиною та дітьми.
Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначення розміру застави в сумі 80 000 грн. не відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, а також обмежує права та свободи ОСОБА_7 , гарантовані п. с ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу та просить змінити ухвалу слідчого судді, визначивши йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, доводи прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 дійсно обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та прокурор при розгляді клопотання вказували також про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 даного кримінального правопорушення, що свідчить про існування ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та інших учасників у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а відтак, перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

Крім того, як вказав слідчий, на даний момент не встановлено місце знаходження викраденого майна.

Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, місцевий суд належним чином вмотивував своє рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та зазначив про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, а відтак перешкодити повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.
Також, слідчий суддя зазначив, що відносно ОСОБА_7 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, перебуває на розгляді у Вінницькому міськрайонному суді обвинувальний акт про обвинувачення останнього у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що вказує про підвищену його суспільну небезпеку як особи, а застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.
Крім того, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України, у якому підозрюється ОСОБА_7 , карається позбавленням волі на строк до восьми років, що в силу вимог ст. 12 КК України належить до тяжкого кримінального правопорушення.
Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.
Разом з тим, твердження підозрюваного про те, що суд не взяв до уваги особу підозрюваного та постійне місце його проживання - не відповідає даним обставинам провадження, оскільки слідчий суддя в повній мірі та у визначеному законом порядку врахував всі обставини при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Отже, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 , звільнений з місць позбавлення волі у 2014 році обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового умисного корисливого злочину, який мав місце 28.03.2016 року, а також на розгляді у Вінницькому міськрайонному суді стосовно ОСОБА_7 перебуває обвинувальний акт за ч.3 ст.185 КК України, характеризує поведінку підозрюваного, яка свідчить про його схильність до вчинення умисних корисливих злочинів.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави судом у повній мірі враховано вік, сімейний та матеріальний стан ОСОБА_7 , а також розмір завданої шкоди, внаслідок кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до переконання, що вони не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 179, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 13 липня 2016 року про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Судді:

__________________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2