НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2194/16-к
Провадження № 1-кп/0182/362/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0003030 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вознесенка, Мелітопольського району, Запорізької області громадянина України, без освіти, не одруженого, на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 146 КК України ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 03 вересня 2015 року близько о 15.00 години, знаходячись біля будинку № 18 по вул.. Станіславського в м. Нікополі, Дніпропетровської області, маючи умисел на відкрите викрадення ОСОБА_7 та незаконне позбавлення її волі, не ставлячи до відома про свої істинні наміри ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які знаходились разом з ним у салоні автомобіля марки «ВАЗ-2108» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в присутності свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вийшов із салону автомобіля та схопив за руки ОСОБА_7 , після чого, проти її волі, застосовуючи фізичну силу, потягнув її до салону вищезазначеного автомобіля, під час чого завдав їй декілька ударів по тулубу, чим заподіяв потерпілій фізичних страждань та болю.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 із застосуванням фізичної сили, проти волі ОСОБА_7 , примусово заштовхнув її на заднє пасажирське сидіння автомобіля марки «ВАЗ-2108» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на якому знаходилась ОСОБА_12 , після чого сів у вказаний автомобіль та поїхав із вищевказаної адреси разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , які достовірно не були обізнані про його злочинні наміри, внаслідок чого викрав ОСОБА_7 , тим самим незаконно позбавив її волі.

Відразу після цього ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, примусово утримуючи потерпілу ОСОБА_7 на задньому сидіння вищевказаного автомобіля, завдаючи ОСОБА_7 удари руками по голові та тулубу, всупереч волі потерпілої, перевіз її до квартири АДРЕСА_3 , де умисно, проти волі ОСОБА_7 утримував її в період часу із 03.09.2015 року до 22.09.2015 року. При цьому ОСОБА_3 систематично спричиняв тілесні ушкодження та фізичні страждання ОСОБА_7 , чим заподіяв останній, згідно висновку судово-медичної експертизи за № 4-С від 26.09.2015 року тілесні ушкодження у вигляді синців верхніх кінцівок, крововиливу грудей, синця правового стегна, саден лівого передпліччя, рубця 4-го пальця лівої кисті, що є слідом загоєння рани, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_3 вину свою визнав повністю і суду пояснив, що він знає ОСОБА_16 Єлізавету на протязі дев`яти років. Його рідний брат Сейман ОСОБА_17 живе з її рідною сестрою ОСОБА_18 . Він кохає Лізу. 03 вересня 2015 року він поїхав в м. Нікополь, щоб поговорити з ОСОБА_19 . Разом з ним поїхав його брат та сестра ОСОБА_20 . Коли потерпіла вийшла із училища, він взяв її за руку і силою посадив в автомобіль і вони поїхали в АДРЕСА_4 , де мешкала сестра останньої з його братом і дітьми. З 03 вересня 2015 року вони разом з ОСОБА_19 ходили по місту, були в парку, вживали пиво. До них підходили працівники міліції, перевіряли їх документи. Потерпіла нічого працівникам міліції не говорила, що її хтось утримує. Дійсно на грунті ревнощів він її вдарив в область плеча. Вона йому обіцяла, що буде жити з ним, він її любив. Вину визнає повністю, у скоєному щиро кається. Він визнає позов потерпілої про стягнення моральної шкоди у розмірі 40 000 грн., так як вдарив ОСОБА_21 .

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 03 вересня 2015 року вона після закінчення навчання в педагогічному училищі разом із подругами вийшла на вул.. Станіславського в м. Нікополі, щоб їхати додому. Коли вони йшли, у двір заїхав автомобіль в якому знаходився ОСОБА_22 та її сестра. З даного автомобіля вибіг ОСОБА_23 і почав затягувати її в автомобіль. Затягнувши в автомобіль, ОСОБА_23 почав її бити. Вона говорила ОСОБА_23 , що не хоче з ним їхати. Вони завезли її в АДРЕСА_4 , де ОСОБА_23 тримав її до 23 вересня 2015 року, до дня коли її звільнили працівники міліції. Там ОСОБА_23 постійно був з нею, говорив щоб вона з ним жила. Вона квартиру покидала разом із ОСОБА_23 , ходила з ним в магазин, була разом з ним у парку, на ринку. У ОСОБА_24 до них підходили працівники міліції, але вона їм нічого не говорила. В квартирі ОСОБА_23 також її бив. Просить стягнути із ОСОБА_3 100 000 грн. моральної шкоди, так як його діями їй була завдана психологічна травма.

Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_3 знає близько 10 років, так як він являється братом співмешканця її старшої доньки.

03 вересня 2015 року після 14 години їй зателефонував однокласник доньки ОСОБА_25 і повідомив, що останню викрали. Тоді вона разом із чоловіком поїхали в міськвідділ міліції і написали заяву. ОСОБА_23 перший раз викрав її дочку і вивіз у м. Прилуки. Також ОСОБА_23 літом 2015 року готував на її чоловіка замах. Коли ОСОБА_23 03 вересня 2015 року викрав доньку, то вона їй телефонувала. Але вона рахує, що донька говорила під контролем ОСОБА_23 . Коли викрадали її доньку, то в автомобілі знаходилась її старша дочка. Але вона з нею не спілкується.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що 03 вересня 2015 року подзвонила його дружина і повідомила, що викрали їхню меншу доньку. Тоді він разом з дружиною поїхали в міськвідділ міліції та написали заяву. Потім був дзвінок від незнайомої жінки, яка повідомила адресу де знаходиться його донька. Тоді він разом із працівниками Нікопольського міськвідділу міліції їздив у м. Мелітополь за вказаною у повідомленні жінкою адресою, але доньки там не було. Також він тоді їздив до старшої дочки, але там також нікого не було. ОСОБА_23 не перший раз викрадав доньку.

Вина ОСОБА_3 також підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за клопотанням прокурора, та згодою інших учасників судового провадження дослідженні під час судового розгляду.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи за № 4-С від 26.09.2015 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синців верхніх кінцівок, крововиливу грудей, синця правового стегна, саден лівого передпліччя, рубця 4-го пальця лівої кисті, що є слідом загоєння рани, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.( т.1 а.п.40-41).

Згідно заяви (а.п.131 т.1), ОСОБА_27 добровільно видала речі, які належать її сестрі, потерпілій у кримінальному провадженні, та які були оглянуті працівниками міліції згідно до протоколу (а.п.132-133 т.1), визнані речовими доказами згідно до постанови (а.п.134 т.1), та передані потерпілій під розписку (а.п.135 т.1).

Таким чином оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчинені зазначеного кримінального правопорушення доведена саме за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 146 КК України незаконне викрадення людини, та позбавлення волі, що супроводжувалось заподіянням їй фізичних страждань, та здійснюване протягом тривалого часу.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховую характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, його тяжкість відповідно до вимог ст..12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 являється його щире каяття, визнання ним вини, що він за місцем мешкання характеризується позитивно, у нього на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей : син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено
Тому, враховуючи всі обставини по справі, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів з боку обвинуваченого є покарання у вигляді позбавлення волі.
Однак, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України, звільнивши його від відбуття покарання з випробовуванням.

Суд приходить до висновку що заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. підлягає частковому задоволенню.
З урахуванням ступеню розумності та справедливості, з обвинуваченого на користь потерпілої необхідно стягнути моральну шкоду у розмірі 25 000 грн., так як тяжких наслідків для потерпілої не наступило. Оскільки обвинувачений добровільно відшкодував потерпілій 2000 гривень, до стягнення підлягає 23000 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст.373,374 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 146 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.
Згідно зі ст. 75 КК України з приміненням ст. 76 КК України, ОСОБА_3 від відбуття покарання звільнити з випробовуванням строком на два роки, зобов`язав його: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодчино з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_3 скасовано.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 23000 грн.
Речові докази:
-мобільний телефон «Нокія-105», куртка жіноча із кожезамінника коричневого кольору, спідниця, кофта білого кольору, сумка жіноча, 3 зошити з методики на ім`я ОСОБА_7 , ручка червоного кольору, чохол для ключів, два ключа, газовий балончик, бейджик на ім`я ОСОБА_7 , пара сережок, які знаходяться у потерпілої ОСОБА_7 (т.1 а.п. 135), залишити потерпілій ОСОБА_7 ;
-зв`язка ключів, яка складається із 5 ключів, мобільний телефон «Нокія-101», чорного кольору, задня кришка відсутня, який знаходиться в камері схову Нікопольського відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області ( т.2 а.п.52-53), повернути ОСОБА_3 ;
-пластиковий технічний паспорт на автомобіль виданий Мелітопольським ВРЕВ УМВС України у Запорізькій області серії НОМЕР_2 на автомобіль ВАЗ-2108 д.н. НОМЕР_1 1983 року випуску, колір бежевий на ім`я ОСОБА_28 , який зареєстрований: АДРЕСА_5 ; поліс № АІ/5861478 обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів на ім`я ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які знаходяться у матеріалах кримінального провадження № 0003030 ( т.2 а.п.54), повернути ОСОБА_28 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: