Ковпаківський районний суд м.Сум
ВИРОК

Іменем України

15 лютого 2010 року місто Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в складі:

головуючого - судді Катрич О.М.,

при секретарі - Кучерявій Т. А.,

з участю прокурора - Коротких Ж.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,

за ст. 185 ч.З КК України, -

встановив:

07.07.2009 р. близько 20 години 30 хвилин ОСОБА_1, знаходячись за місцем бувшої роботи в будинку рибалки ВАТ «Сумирибгосп» по вул. Роменській, 105 в м. Суми проник до шафи, де зберігалися особисті речі ОСОБА_2, звідки таємно викрав майно потерпілого - мобільний телефон «ОСОБА_3 К-800 і « вартістю 894 грн., флеш-карту на 1 Гб вартістю 53 грн., сім-карту оператору мобільного звязку «Київстар» без грошей на рахунку , а всього майна на загальну суму 947 грн.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєному при вказаних вище обставинах визнав частково та суду пояснив, що раніше він працював охоронником в «Сумирибгосп», звідки влітку 2009 року звільнився за власним бажанням. 07.07.2009 року у вечірній час, приблизно о 20 годині 30 хвилин він прийшов на роботу, щоб забрати особисті речі, які залишились у рибацькому будиночку. Відчинивши двері ключем, який він узяв у відомому йому місці, зайшов до будинку, в якому нікого не було та почав збирати свої речі. В цей час у сусідній кімнаті задзвонив мобільний телефон і він відчинивши дверці шафи, яка належала ОСОБА_2 та які не були зачинені на , замок, викрав цей телефон, знаючи , що він належить потерпілому, з яким разом працював і підтримував дружні відносини. Зазначає, що в дану шафу він не проникав, оскільки час від часу вони з потерпілим користувалися шафами один одного.

Крім часткового визнання своєї вини самим підсудним ОСОБА_1 факт скоєння ним злочину за викладених вище обставин повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 07.07.2009 року прийшов на роботу до ВАТ «Сумирибгосп», щоб чергувати до наступного дня. У нього в користуванні є шафа, яка розташована у рибацькому будинку, в якій він зберігає особисті речі та продукти харчування. Перед тим, як відправитися на ставки, він переодягся та до кишені своїх брюк поклав мобільний телефон «ОСОБА_3 К-800», а потім брюки положив до шафи і на її дверцята повісив навісний замок, який не працював і не закривався на ключ, про що знали всі працівники, які переодягалися в даному будинку. Наступного дня, тобто 08.07.2009 року, вранці він зайшов до будинку, зняв навісний замок з шафи, доставши звідти брюки, виявив, що пропав мобільний телефон, який він увечері поклав до їх кишені. Що ж стосується взаємовідносин між ним та підсудним, ОСОБА_2 пояснив, що вони і на даний час спілкуються, а раніше, коли ОСОБА_1 працював на даному підприємстві, то він дозволяв йому користуватися своєю шафою- брати продукти харчування, залишати якісь свої особисті речі, так само і йому ОСОБА_1 дозволяв користуватися своєю шафою, тобто підсудний мав вільний доступ до його шафи. Претензій матеріального та морального характеру до підсудного немає.

Свідок ОСОБА_4 на досудовому слідстві вказала, що 10.08.2009 року її чоловік придбав у сусіда ОСОБА_5 мобільний телефон «ОСОБА_3 К-800 і», за який віддав свій старий телефон. Про те, що новий телефон є викраденим вона не знала. (а.с. 45-47) Також, свідок ОСОБА_5 пояснив, що на початку липня 2009 року разом із товаришем ОСОБА_6 знаходився на Центральному ринку м. Суми з метою придбання мобільного телефону. До них підійшов незнайомий раніше їм парень та запропонував за 400 грн. купити у нього мобільний телефон «ОСОБА_3 К-800 і». Він погодився і купив телефон за 380 грн. Про те, що даний телефон не є власністю підсудного, він не знав, оскільки останній завірив, що телефон належить саме йому. (а.с.49-51). Дані обставини на досудовому слідстві підтвердив і свідок ОСОБА_7 (а.с.52-54). Протоколи допитів свідків були оголошені в судовому засіданні

Так, вказані показання підсудного ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 об'єктивно узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема з протоколом огляду місця події (а.с.8-11, 41-42), схемою до нього; висновком товарознавчої експертизи від 02.08.2009 року № 1398 (а.с.25-26), постановою про визнання і приєднання до справи речових доказів (а.с. 43); заявою потерпілого про відмову від цивільного позову (а.с.20).

Підстав не довіряти зазначеним вище доказам у суду не має, оскільки вони будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості, достовірності і достатності не викликають, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Органом досудового слідства ОСОБА_1 було пред'явлено обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України у вчиненні крадіжки з кваліфікуючою ознакою «проникнення у сховище».

Разом з тим, така кваліфікація дій ОСОБА_1 є невірною, оскільки останній фактично з метою заволодіння чужим майном в сховище не проникав, оскільки в даному випадку шафа не є тим місцем, що має засоби охорони від доступу сторонніх осіб, тобто не є належним сховищем. Крім цього, ОСОБА_1 мав право перебувати у зазначеному будинку, де знаходилося майно потерпілого, оскільки йому було необхідно забрати звідти свої речі у звязку із звільненням з роботи, тому він вільно пересувався по будинку, а також мав вільний доступ і до шафи потерпілого, який підтвердив даний факт в судовому засіданні. Крім цього, замок, що висів на дверцятах шафи був у неробочому стані, а тому не мав функцій реальної охорони від доступу осіб. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне виключити з вказаного обвинувачення підсудного таку кваліфікуючу ознаку як «проникнення у сховище».

Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, доведена в повному обсязі та його протиправні дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він таємно викрав майно ОСОБА_2

При призначенні ОСОБА_1 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин, що характеризують цей злочин, особу винного та обставини, що пом'якшують покарання. Зокрема, ОСОБА_1 крадіжку майна визнав та щиро розкаявся, характеризується позитивно, матеріальні збитки відшкодовані.

Дані обставини суд визнає такими, що пом'якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_1 покарання у виді громадських робіт, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі ст.93 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 187,80 грн. (а.с.24).

Речові докази по кримінальній справі (а.с.43) суд вважає за необхідне:

- мобільний телефон «ОСОБА_3 К-800 і « - повернути потерпілому ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 323 і 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Запобіжний захід залишити підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 187,80 гри. (а.с.24).

Речові докази по кримінальній справі (а.с.43) суд вважає за необхідне:

- мобільний телефон «ОСОБА_3 К-800 і « - повернути потерпілому ОСОБА_2

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

ОСОБА_8 Катрич