№1-кс/760/2974/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01. 04. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши, в залі суду, в м. Києві клопотання голови правління ПАТ «Холдингова компанія «Енергомережа» ОСОБА_3 - про скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И В :
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання голови правління ПАТ «Холдингова компанія «Енергомережа» ОСОБА_3 - про скасування арешту майна.
Дане клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04.03.2016 року за клопотанням детектива Національного бюро Першого підрозділу (відділу) детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , погодженого прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні, прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 накладено арешт на грошові кошти у розмірі 116 133 594,13 грн., розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 у ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ПрАТ «ХК «Енергомережа».

Заявник зазначає, що кошти отримані ПрАТ «ХК «Енергомережа» законним шляхом, а ПрАТ «ХК «Енергомережа» є добросовісним набувачем, а тому відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, що призводить до надмірного обтяження правомірної підприємницької діяльності підприємства.
Також на думку заявника при вирішенні клопотання про накладення арешту детективами НАБУ хибно було встановлено, що арештовані грошові кошти можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки факт перебування грошових коштів на рахунках ПрАТ «ХК «Енергомережа» не може бути втрачено чи спотворено, якщо б арешт не було накладено.
В зв`язку із зазначеним заявник вважаючи арешт неправомірним просив слідчого суддю скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04. 03. 2016 року, якою накладено арешт на грошові кошти у розмірі 116 133 594,13 грн., розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 у ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ПрАТ «ХК «Енергомережа».

Представник заявника в судовому засіданні подане клопотання підтримав з підстав зазначених у клопотанні та просив про задоволення клопотання.
Представник НАБУ в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував в повному обсязі, просив слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 04.03.2016 року за клопотанням детектива Національного бюро Першого підрозділу (відділу) детективів Головного Підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 , погодженого прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні, прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 накладено арешт на грошові кошти у розмірі 116 133 594,13 грн., розміщені на банківському рахунку № НОМЕР_1 у ПАТ КБ «Приватбанк», який належить ПрАТ «ХК «Енергомережа».

Заявник в поданому клопотанні посилається на те, що кошти отримані ПрАТ «ХК «Енергомережа» законним шляхом, а ПрАТ «ХК «Енергомережа» є добросовісним набувачем, а тому відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, що призводить до надмірного обтяження правомірної підприємницької діяльності підприємства. Окрім того, на думку заявника, при вирішенні клопотання про накладення арешту детективами НАБУ хибно було встановлено, що арештовані грошові кошти можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки факт перебування грошових коштів на рахунках ПрАТ «ХК «Енергомережа» не може бути втрачено чи спотворено, якщо б арешт не було накладено. В зв`язку із зазначеним представник заявника вважаючи арешт не правомірним, просив слідчого суддю про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як зазначено в ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Таким чином, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним кримінальним процесуальним законом, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (зникнення чи відчуження) на певгіе майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 с. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З наявних в матеріалах клопотання доказів вбачається, що заявником не було доведено та не надано до суду належних доказів що свідчили б про те, що грошові кошти, на які було накладено арешт не були набутими злочинним шляхом, у результаті вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, в процесі розгляду клопотання заявником не було доведено та не надано до суду належних доказів що свідчили б про те, що потреба в арешті грошових коштів відпала, що може бути підставою для скасування арешту.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України,-

У х в а л и в :
Відмовити в задоволенні клопотання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1