Справа № 592/3293/16-к
Провадження № 1-в/592/753/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, м. Ромни, громадянина України, засудженого вироком Деснянського районного суду м. Києва від 07.06.2011 року за ст. 187ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі, про

умовне дострокове звільнення від відбуття покарання,

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника СВК ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2016 року до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла заява ОСОБА_3 про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування призначеного судом покарання.

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити та пояснив, що на даний час він працює, а саме займається ремонтними роботами з початку 2015 року, також чистив сніг, був підпорядкований завхоза, з вересня 2015 році навчається ТУ за спеціальністю «Токар». Є членом ради засуджених з 2015 року. Виплатив 200 грн. збитку. Також має дві подяки. Просить заяву його задовольнити , оскільки бажає повернутися до сім"ї.

В судовому засіданні представник Сумської виправленої колонії управління ДПтСУ в Сумській області- ОСОБА_5 у вирішенні клопотання засудженого поклався на розсуд суду.

Прокурор заперечує щодо задоволення клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення. Вважає, що засуджений ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, поведінка засудженого не була послідовна та позитивна протягом тривалого часу, тому вважає , що засуджений тільки стає на шлях виправлення .

Заслухавши пояснення засудженого, представника СВК та прокурора, дослідивши надані матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно вироку Деснянського районного суду м. Києва від 07.06.2011 року ОСОБА_3 засуджений за ст. 187ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі.(а.с. 9- 11особової справи).

29.01.2016 року за ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_3 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 13.02.2011 року по 07.09.2011 року (а.с. 18 особової справи).

Згідно ст. 12 КК України злочини, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, за вчинення якого був засуджений ОСОБА_3 є умисним особливо тяжким.

Умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, засуджених за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, якщо вони відбули не менше трьох чвертей строку покарання, та сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення (ч. 2, п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України).

Відповідно до наданої СВК інформації початок строку відбування покарання - 07.06.2011 р., кінець строку відбування покарання -19.07.2017 року. Станом на 23.05.2016 р. засуджений ОСОБА_3 відбув більш ніж 3/4 частини призначеного строку покарання.

Надаючи оцінку вимогам клопотання в частині доведення засудженим свого виправлення суд входить з наступного.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш мяким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

Вимогами п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р. встановлено, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

З характеристики від 21.04.2016 р., яка міститься в матеріалах провадження вбачається, що засуджений характеризується позитивно, став на шлях виправлення, на виробництві установи не працевлаштований, навчається в Сумському навчальному центрі за спеціальністю «Токар», не працевлаштований, характеризується посередньо, спокійний, врівноважений, тактовний, приймає участь у програмах диференційованого-виховного впливу на засуджених. Стягнень та заохочень не має.

З характеристик, які знаходяться в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_3 , вбачається, що за період з 2012 року по 2014 рік, засуджений характеризувався посередньо, на виробництві установи працевлаштований не був в зв`язку з особистим небажанням працювати. За характером спокійний, товариський, не кофліктний.. За характеризуючими висновками засуджений стає на шлях виправлення. Згідно даним характеристик від 22.10.2015 року засуджений ОСОБА_3 не працевлаштований, однак приймав участь у супільно-корисній працівідідлення, за що має заохочення, характеризується як особа, яка стає на шлях виправлення.

Однак, за висновком характеристики від 21.04.2016 року засуджений ОСОБА_3 став на шлях виправлення, не працевлаштований, характеризується посередньо, спокійний, врівноважений, тактовний, приймає участь у програмах диференційованого-виховного впливу на засуджених. Стягнень та заохочень не має.

Згідно даним довідок СВК, за 2015-2016 роки засуджений ОСОБА_3 не працював, заробітна плата не нараховувалась. Має два два заохочення: у 2015 2016 роках за сумлінне відношення до праці, в 2013 році мав одне стягнення у виді суворої догани.

Згідно опитувального листа щодо можливості застосування до засудженого ОСОБА_3 ст. 81 КК України вбачається , що із восьми керівників служб установи СВК всі вважають, що він не заслуговує застосування до нього ст. 81 КК України (а.с.116 а.с). Із протоколу №7 від 01.03.2016р. засідання комісії установи по розгляду матеріалів на засуджених про умовн0-дострокове звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м"яким покаранням , зміни умов тримання шляхом переведення до колонії іншого рівня безпеки та в межах колонії

вбачається , що комісією прийнято рішення про відмову ОСОБА_3 в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про його умовно-дострокове звільнення (а.с.25).
Після повного та всебічного вивчення даних про засудженого ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах особової справи засудженого, характеристиках за весь час відбування покарання, суд приходить до переконання, що незважаючи на фактичне відбуття засудженим трьох чвертей призначеного покарання у виді позбавлення волі за умисний тяжкий злочини, у поведінці та ставленні до праці засудженого з"явилися позитивні зрушення, які свідчать про його наміри стати на шлях виправлення. Однак, позитивні зрушення настали після фактичного відбуття засудженим трьох четвертей позбавлення волі, тобто тривають досить незначний час в порівнянні з призначеним за вироком суду строком покарання та фактично відбутою частиною покарання. Зазначені в характеристиках дані про характер та поведінку засудженого, зокрема про можливість свідомого дотримання ним загальних норм поведінки, свідчать про те, що цілі покарання в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком суду, не досягнуті, а засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.

Встановлені судом факти позбавляють суд можливості дійти безумовного висновку, як передбачено ст. 81 Кримінального кодексу України, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, зокрема що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України, п. 2 ч.1 ст. 537, ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України,
У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про умовно-достроково звільнення від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 07.06.2011 року за ст. 187ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. .

Повний текст ухвали складений 25.05.2016 року.

Суддя ОСОБА_1