11-кп/775/164/2016(м)
263/7916/15-к

Категорія ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 2583 КК України Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
3 серпня 2015 року до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Маріуполя Донецької області, громадянина України, раніше не судимиого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за його обвинуваченням у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 2583 КК України
Досудовим розслідуванням встановлено, що в березні-квітні 2014 року у м. Донецьку створено злочинну терористичну організацію, так звану «Донецьку народну республіку» (ДНР), учасники якої займаються вчиненням актів тероризму, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводять до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в Україні.
Основною метою діяльності вказаної терористичної організації є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України.
ОСОБА_8 на прізвисько « ОСОБА_9 », входить до складу підрозділу розвідки при «Міністерстві державної безпеки Донецької народної республіки» (в подальшому за текстом «МДБ ДНР»), що дислокується у м. Донецьку, територія якого не підконтрольна ЗС України, який має агентурні позиції на території Тельманівського району Донецької області та Приморського району Запорізької області, займається збором інформації щодо дислокації, кількості та переміщення підрозділів ВСУ на вказаних територіях.
Діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , який працює на посаді міліціонера патрульної служби міліції особливого призначення ГУМВС України в Запорізькій області та невстановленим членом «ДНР» на прізвисько « ОСОБА_11 », з метою сприяння терористичній організації «ДНР», протягом часу з 4 березня 2015 року по 17 березня 2015 року, за допомогою мобільних телефонів оператора мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , та оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , на території Донецької та Запорізької областей, ОСОБА_8 здійснював збір інформації про переміщення підрозділів ЗС України, що беруть безпосередню участь в антитерористичній операції в районі м. Маріуполь та інших напрямках Донецької області, які використовувались для проведення проти них бойових операцій.
Так, ОСОБА_8 у період часу з 4 березня 2015 року по 17 березня 2015 року отримував інформацію від ОСОБА_10 та невстановленої особи на прізвисько « ОСОБА_11 » про розташування та кількість військових, а також військової техніки ЗС України у АДРЕСА_2 , у тому числі біля смт. Мирне, АДРЕСА_3 .
По кримінальному провадженню проведено спеціальне досудове розслідування на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 19 червня 2015 року. На виконання вимог ч. 1 ст. 1975 КПК України у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті прокуратури Донецької області опубліковано повістку про виклик підозрюваного ОСОБА_8 та направлення її за останнім відомим місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 9 лютого 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 2583 КК України повернуто старшому прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Донецької області ОСОБА_6 у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, для усунення недоліків протягом розумного строку.
В своїй апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу скасувати, призначити новий судовий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні складено у відповідності вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, в ньому містяться вичерпний перелік відомостей, які повинні в ньому зазначатися, твердження про вчинення саме ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 2583 КК України.
Крім того, прокурор звертає увагу на відкрите небажання суду розглядати обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні, що призводить до припущення розумних строків та безпідставної судової тяганини.
Так, обвинувальний акт направлено прокурором до суду 6 липня 2015 року та одержано судом 7 липня 2015 року. Втім, фактично підготовче засідання відбулось лише 9 лютого 2016 року, тобто через 7 місяців після отримання, за результатами якого обвинувальний акт безпідставно повернуто прокурору.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши судові матеріали, і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно п. 13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Частиною 2 статті 291 КПК України передбачені відомості, які повинен містити обвинувальний акт, у тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статтю ( частину статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Як убачається з ухвали суду підставами для повернення обвинувального прокурору суд визнав недотримання його вимогам КПК України стосовно викладення фактичних обставин правопорушення, а саме в ньому не відображено об`єктивну сторону кримінального правопорушення із зазначенням точної адреси вчинення кримінального правопорушення, вказано у чому підозрюється ОСОБА_8 і не зазначено в чому він обвинувачується. Крім того, в порушення ст. 17 КПК України в обвинувальному акті зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, заздалегідь без вироку містяться твердження про те, що ОСОБА_8 вчинив інкриміноване йому правопорушення.
Вказані висновки суду про неповне викладення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, на думку колегії суддів, є безпідставними.
Як убачається з обвинувального акту, в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на частину і статтю КК України, а також міститься формулювання обвинувачення, а саме зазначено, що ОСОБА_8 своїми умисними діями, які виразились у сприянні діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка» за попередньою змовою групою осіб, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 2583 КК України.
Не відображення в обвинувальному акті конкретного місця вчинення кримінального правопорушення також не є підставою для його повернення, оскільки ОСОБА_8 не є особою, яка здійснює в ДНР адміністративно-господарські функції та не займає посаду в установі чи галузі, яка має постійне місце дислокації. Він, за твердженням досудового слідства лише входить до складу підрозділу розвідки при «Міністерстві державної безпеки Донецької народної республіки» (в подальшому за текстом «МДБ ДНР»), що дислокується у м. Донецьку, територія якого не підконтрольна ЗС України, який має агентурні позиції на території Тельманівського району Донецької області та Приморського району Запорізької області, займається збором інформації щодо дислокації, кількості та переміщення підрозділів ВСУ на вказаних територіях.
На ці обставини звертає увагу і Вищій спеціалізованоий суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму листі за № 223-1430/0/4-12 від 3 жовтня 2012 року «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», в якому надано чітке роз`яснення щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, висновки суду про не встановлення органом досудового розслідування точної адреси місцезнаходження підрозділу розвідки «МДБ ДНР» у м. Донецьку не є підставою для повернення обвинувального акту.
Отже, слід вважати, що обвинувальний акт є конкретним, таким, що не порушує право ОСОБА_12 на захист, тому висновки суду про відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, є безпідставними.
Таким чином, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд не дотримався положень зазначених норм кримінального процесуального закону, тому апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, такою, що підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням кримінального провадження у той же суд для розгляду зі стадії підготовчого судового провадження.
Керуючись ст. 404,405,407 КПК України колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 направити до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області для розгляду зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4