АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа 644/2090/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1542/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада2016 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

- при секретарі ОСОБА_5

- за участю прокурора ОСОБА_6

- обвинуваченого ОСОБА_7

- захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.03.2016 року, матеріали кримінального провадження №644/2090/16-к відносно ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тернова Чугуївського району Харківської області, українець, громадянин України, з базовою середньою освітою, не одружений, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого: вироком Московського районного суду м. Харкова від 09.11.2011 року за ч.1 ст.152, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.2 ст.296 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільненого 09.12.2015 року по відбуттю міри покарання;

засуджений ч.2 ст.186 КК України, до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Як встановлено вироком, 18 лютого 2016 приблизно о 23 годині 50 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і знаходячись у дворі між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , діючи повторно та з корисливих спонукань, з умислом на відкрите викрадення чужого майна, підійшов ззаду до раніше незнайомого йому ОСОБА_10 і наніс йому один удар ногою у спину, від якого потерпілий впав на землю, а ОСОБА_9 ще наніс 3-4 удари кулаком руки в обличчя лежачому Комишану, чим заподіяв йому тілесне ушкодження у вигляді синця на верхній губі по центру, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, після чого відкрито заволодів речами потерпілого, а саме: мобільним телефоном марки «Samsung-Е1080W», вартість якого становить 120 грн., мобільним телефоном марки «Nокіа - 1280», вартістю 80 грн., банкою пива «Чернігівське світле», об`ємом 0,5 л., вартістю 11 грн. 55 коп. та пачкою цигарок «Воnd», вартістю 09 грн. 95 коп., спричинивши потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 221 грн. 50 коп., після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном зник.

Обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстаанції змінити, та призначити йому мінімальне покарання, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги, обвинувачений вказує на щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що він прилюдно вибачився перед потерпілим, виплатив цивільний позов, має на утриманні рідних бабусю та дідуся, які потребують допомоги.

Прокурор, який подавав апеляційну скаргу на вирок суду, відкликав її, що не суперечить вимогам ст..403 КПК України.

Вислухавши доповідь судді, думку, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції обвинуваченого, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляцію обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія судді вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судове рішення згідно із ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормамит матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим кодексом.

Дане рішення суду першої інстанції колегія суддів переглядає відповідно до вимог ст.404 КПК України, тобто, в межах апеляцій.

Фактичні обставини правопорушення ніхто із учасників провадження не оскаржує, тому в цьому об`ємі вирок суду не перевіряється.

Що ж стосується покарання, то воно призначено обвинуваченому у відповідносмті до ст.65 КК України в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.186 КК України, з урахуванням ступені тяжкорсті вчиненного, особи винного, та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та близько до нижньої межі санкції ч.2 ст.186 КК Укураїни.

Також, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення ОСОБА_9 покарання, оскільки він раніше був засуджений за тяжкі злочини, в тому числі, і за грабіж, і новий злочин скоїв через два місяці після звільнення із місць позбавлення волі, що свідчить про його антисоціальну направленість, та не бажання миритися з встановленими правилами поведінки та Законом.

Крім того, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_9 було враховано те, що всі цінні речі потеропілого, які були відкрито вкрадені у нього, йому повернуті, тому доводи обвинуваченому, що він у добровільному порядку відшкодував всі збитки потерпілому є безпідставними, та як такими, що заслуговують на увагу.

Даних про те, що престарілі дідусь та бабуся знаходяться на піклуванні у обвинуваченого, і він є єдиним їх годувальником, матеріали кримінального провадження не містять.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.405, 405,407,409, 418, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.03.2016 року відносно ОСОБА_7 , визнаного винним за ч.2 ст.186 КК України без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя

Судді -