Номер справи137/40/16-к
1-кп/137/22/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 27 лютого 2014 року, перебуваючи на території тракторного стану ПАТ «Племзавод Літинський» в с. Громадське Літинського району Вінницької області, маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, скориставшись тим, що працює різноробочим на даному підприємстві, через відчинені двері зайшов у складське приміщення, та переконавшись що не буде помічений, таємно викрав два мішки мінеральних добрив - селітри аміачної, фасовані вагою по 50 кілограм кожен, вартістю 3,46 гривень за кілограм, на суму 346 гривень. У подальшому, ОСОБА_4 один мішок із селітрою аміачною передав своїй матері ОСОБА_6 та ще один тестю ОСОБА_7 , з метою використання у городництві.
Крім того, на початку травня місяця 2014 року, ОСОБА_4 , у невстановлений слідством час, перебуваючи на території колишнього тракторного стану ПАТ «Племзавод Літинський» в с. Громадське Літинського району Вінницької області, маючи умисел на вчинення крадіжки чужого майна, скориставшись тим, що працює різноробочим на даному підприємстві, повторно, зайшов у складське приміщення через відчинені двері, звідки таємно викрав 6 мішків ячменю, загальною вагою 240 кілограм, вартістю 2 гривні за кілограм, на суму 480 гривень. У подальшому, ОСОБА_4 мішки із ячменем переніс із приміщення складу у лісосмугу неподалік від даної території ПАТ «Племзавод Літинський», та розпорядився ними на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаних злочинів визнав повністю, щиро розкаявся. Пояснив, що працював у ПАТ "Племзавод Літинський". Спочатку у лютому місяці 2014 року викрав два мішки селітри, один віддав мамі, інший віддав тестю. Потім у травні місяці 2014 року помітивши, що двері складського приміщення відчинені, викрав шість мішків ячменю, який заховав у лісопосадці. Потім взяв автомобіль за допомогою якого первіз ячмінь.
Потерпілий ОСОБА_5 , пояснив що з території ПАТ "Племзавод Літинський" часто здійснюються крадіжки різними особами. Підтвердив, що було викрадено два мішки мінеральних добрив, а саме селітри аміачної вагою по 50 кг кожен та 6 мішків ячменю ОСОБА_4 . На даний час викрадені речі повернуті підприємству повністю, завдана шкода відшкодована.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на допиті свідків у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним допит свідків, обмежившись дослідженням документів у справі.
Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 допустимим доказом у справі, а також дослідивши інші докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненому. Зокрема, відповідно до витягів із ЄРДР встановлено, що було повідомлення про крадіжку ячменю та крадіжку селітри із ПАТ "Племзавод Літинський". Протокол проведення слідчого експерименту від 15.09. 2015 рок свідчить, що ОСОБА_4 спочатку пояснив, а потім на місці показав обставини вчинення ним крадіжки двох мішків селітри та шести мішків ячменю. Зокрема, як він набирав ячмінь, як відносив до лісопосадки, та забирав автомобілем. Відповідно до накладної ПАТ "Племзавод Літинський" встановлено, що вартість аміачної селітри становить 3,46 грн. за кілограм. Довідка колгоспного ринку свідчить, що ціна ячменю становить 2 грн. за 1 кілограм. Відповідно до довідки "Племзавод Літинський" встановлено, що ОСОБА_4 працював на підприємстві з 01.04.2012 по 26.05.2014 року.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, так як підсудний висловлює жаль з приводу вчиненого, критично ставиться до вчиненого, виявляє готовність нести покарання.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії середньої тяжкості, а також беручи до уваги те, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, а також враховуючи обставину, що пом`якшує його покарання, суд вважає, що за ч. 1 ст.185 КК України йому слід призначити покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі. Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 повторно вчинив корисливий злочин, тому суд вважає, що за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді арешту йому не доцільно застосовувати, адже воно не буде дієвим, тому в даному випадку, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним інших злочинів, буде застосування покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -
З А С У Д И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.70 КК України, остаточне покарання призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та визначити 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком терміном на 1 (один) рік.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
а) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
б) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця
в) періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчуінспекцію.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Копію вироку негайно вручити усім учасникам процесу.
Суддя: ОСОБА_1