В И Р О К
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2016 р. Справа153/401/16-к

Код суду: 231

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження №153/401/16-к (внесене в ЄРДР за №0000073 від 07 березня 2016 року) про обвинувачення
ОСОБА_3 ,

який народився у 1974 році у липні місяці 07 числа, уродженця села Вербка Крижопільського району Вінницької області, проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня, раніше судимого: вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 травня 2015 року до 2 місяців арешту,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
06 березня 2016 року близько 12 годині ОСОБА_3 перебуваючи біля домоволодіння по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , вирішив викрасти у останньої кроля.

З метою реалізації свого злочинного наміру, з корисливих мотивів, а також переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і що він діє таємно, ОСОБА_3 зайшов на неогороджену територію домоволодіння ОСОБА_6 , де відчинивши двері кролятника дістав кролицю білого кольору, забив її, після чого помістив до сумки та вийшов з території вказаного домоволодіння на проїзну частину дороги. Вага кролячого м`яса склала 2,5 кг загальною вартістю 212 гривень 50 копійок.

Однак, ОСОБА_3 виконавши усі необхідні дії на вчинення крадіжки, вказаний злочин до кінця не довів, з причин, що не залежали від його волі, так як його дії були помічені ОСОБА_7 , який затримав ОСОБА_3 на місці вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в пред`явленому йому обвинуваченні по ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Вину у скоєному визнав. Розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_5 при призначенні покарання просила суд суворо не карати. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого у межах пред`явленого йому обвинувачення.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, повністю доведена зібраними органом досудового слідства доказами, наявними у кримінальному провадженні №0000073 від 07 березня 2016 року, які обвинувачений не оспорює та досліджувати які у судовому засіданні судом визнано недоцільним.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України доведена повністю, дії органами досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення; визнання ними вини.

З урахуванням всіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, наявності обставин, що пом`якшують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим кримінальним правопорушенням, і приходить до висновку, що ОСОБА_3 може бути виправлений та перевихований без ізоляції його від суспільства, і вважає за необхідне на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Підстав для застосування запобіжних заходів ОСОБА_3 передбачених ст.ст.176, 177,492 КПК України суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 484, 485, 488, 496, КПК України, ст.165 КВК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання установивши іспитовий строк терміном один рік.

Відповідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, а саме:

1) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

2) періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку суду, а саме: з 21 квітня 2016 року.

Згідно ст.ст.376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1