Справа №639/7013/16-к
Провадження №1-в/639/1929/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2016 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст.82 КК України у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 18.11.2014 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 26.12.2014 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.10.2015 року засудженому ОСОБА_4 скасовано звільнення від відбування та направлено для відбування призначеного судом покарання в місця позбавлення волі;

- 17.08.2016 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі (вирок не набрав законної сили), -

В С Т А Н О В И В:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст.82 КК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив суд замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, оскільки він відбув необхідну частину строку покарання, не порушує режим тримання та став на шлях виправлення.

Під час судового засідання прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на неможливість застосування до засудженого вимог ст.82 КК України.

Вислухавши пояснення прокурора та засудженого, вивчивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

За вироком Червонозаводського районним судом м. Харкова від 26.12.2014 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.10.2015 року засудженому ОСОБА_4 скасовано звільнення від відбування, засудженого направлено для відбування призначеного судом покарання в місця позбавлення волі.

Крім цього, вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.08.2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

З характеристики засудженого ОСОБА_4 від 17.10.2016 року встановлено, що з 27.11.2015 року він утримується в Харківській установі виконання покарань №27. За час тримання в Харківській УВП (№27) ув`язнений ОСОБА_4 вимоги режиму тримання та правила внутрішнього розпорядку не порушував, стягнень не має. Адміністрацією установи не заохочувався. До складу відділення СПС з господарського обслуговування установи не зарахований і не працевлаштований, до робіт з благоустрою території установи не залучався та не залучається. Участь у програмах диференційованого виховного впливу не бере.
Згідно до довідки Харківської УВП (№27) від 17.10.2016 року, засуджений ОСОБА_4 заохочень та стягнень не має.

Відповідно до медичної довідки від 11.10.2016 року, засуджений ОСОБА_4 на диспансерному обліку не перебуває, на даний час загальний стан здоров`я задовільний.

Вимогами ч.3 ст.82 КК України встановлено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Судом враховується, що за час відбування покарання до засудженого ОСОБА_4 не застосовувались заходи заохочення, він не працевлаштований Харківській УВП (№27), до робіт з благоустрою території установи не залучався та не залучається, участь у програмах диференційованого виховного впливу не бере,тому суд приходить до висновку, що на даний час засуджений ОСОБА_4 не став на шлях виправлення, тому не має підстав для застосування до засудженого ст.82 КК України.

Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.82 КК України, для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, а тому клопотання ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням на підставі ст.82 КК України відмовити.

Згідно вимог ч.6 ст.539 КПК України роз`яснити особі, що повторне звернення з того самого питання може мати місце не раніше як через 6 (шість) місяців з дня прийняття рішення про відмову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для особи, яка тримається під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 02.11.2016 року.

Суддя ОСОБА_1