Справа № 356/707/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1056/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 15.08.2016

УХВАЛА
Іменем України
15 серпня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції з Березанською виправною колонією №95 матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 21 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 08.10.2014 по 26.02.2015 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року, ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 до трьох років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 71, 81 КК України остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з 08.10.2014, в строк відбування покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення з 08.10.2014 по 25.12.2014 включно.
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 21.04.2016 ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в період з 08.10.2014 по 26.02.2015 перераховано із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року.
Не погоджуючись із таким рішенням суду, засуджений подав апеляційну скаргу із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою перерахувати строк відбування покарання відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України з урахуванням строку попереднього ув`язнення.
На думку засудженого, суд першої інстанції не в повній мірі застосував положення закону про кримінальну відповідальність, у зв`язку із чим неправильно та неповно перерахував строк попереднього ув`язнення.
Так, ОСОБА_7 зазначає, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року йому було призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді трьох років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71, ст. 81 КК України, до покарання частково було приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначено покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
На думку засудженого, суд безпідставно не перерахував строк попереднього ув`язнення за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від червня 2010 року, не мотивувавши своє рішення в порушення ст. 372 КПК України.
ОСОБА_7 вважає за необхідне перерахувати йому строк попереднього ув`язнення відповідно до ст.72 КК України за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року - з 08.10.2014 по 17.03.2014, та за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 05 червня 2010 року - з вересня 2009 м. до 05.07.2010.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 307 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону були дотримані судом першої інстанції в повному обсязі.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання за сукупністю вироків, за вказаним вироком та вироком Білоцерківського міського суду Київської області від 05 листопада 2013 року.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до якої строк попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд першої інстанції правильно зарахував ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в період з 08.10.2014 по 26.02.2015.

На думку колегії суддів, доводи засудженого про допущену неповноту судом першої інстанції при застосуванні положення про кримінальну відповідальність, є необґрунтованими, а вимога зарахувати у строк відбування покарання та перерахувати відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21 червня 2010 року є незаконною.

Так, законом передбачена можливість перерахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі, у випадках засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, що не має місце в даному випадку.

З матеріалів справи убачається, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21 травня 2010 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 207, ч. 2 ст. 186 КК України до шести років позбавлення волі, а 05 листопада 2013 року Білоцерківським міським судом Київської області приймалось рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбуття покарання умовно достроково на невідбуту частину покарання, що становить 1 рік 10 місяців 20 днів. Таким чином, рішення в межах кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 207, ч. 2 ст. 186 КК України вже приймалось і особа була звільнена умовно-достроково.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року ОСОБА_7 засуджено до позбавлення волі вже в межах іншого кримінального провадження №004507 за ч. 2 ст. 309 КК України, та у зв`язку із тим, що злочин було вчинено в період умовно-дострокового звільнення, суд частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком за правилами положення ст. 71 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для застосування положення ч. 5 ст. 72 КК України до строку попереднього ув`язнення засудженого в межах кримінального провадження, від якого ОСОБА_7 було звільнено умовно достроково, у зв`язку із чим, вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу засудженого без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 21 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та зараховано строк попереднього ув`язнення в період з 08.10.2014 по 26.02.2015 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі по вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 26 грудня 2014 року - залишити без змін.

Головуючий

Судді: