Справа №489/3475/16-к
Провадження № 1-кс/489/569/16
У Х В А Л А
іменем України
11 липня 2016 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні за №0000102, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст.190 ч.3 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2016 року, про арешт майна,

встановив:
11.07.2016 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , про арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Дослідивши надані матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Суду надані дані про внесення відомостей про вказане правопорушення за ст. 190 ч.3 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за фактом придбання права на чуже майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , шляхом обману, з використанням підроблених документів, що вчинене у великих розмірах.

Згідно даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 до 12.02.2016 року було зареєстровано за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до інформації органу реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину та зареєстровано право власності на квартиру 12.02.2016 року за ОСОБА_7 , відомості про існування родинних відносин якого із померлими протягом нетривалого проміжку часу попередніми власниками відсутні.

На даний час в мережі «Інтернет» наявна інформацію про терміновий продаж вищевказаної квартири за ціною, нижчою за ринкову.

Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вищезазначене майно, а саме квартира АДРЕСА_1 , є предметом кримінального правопорушення, з метою запобігання спробам незаконного відчуження вказаної квартири, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вищевказане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання прокурора Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження цією квартирою, у тому числі забороною її відчуження.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1