Справа № 159/2288/16-к Провадження № 11-кп/773/501/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участюсекретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокуратури Волинської області на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2016 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, не працює, не судимого,
засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язок повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця свого проживання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній особисте зобов`язання.
Стягнуто з обвинуваченого в дохід держави витрати за проведення експертизи на загальну суму 1407 грн. 36 коп.
Вирішено долю речових доказів.
В ході судового розгляду кримінального провадження, апеляційний суд,
В С Т А Н О В И В:
Вироком суду ОСОБА_8 засуджений за те, що 03 травня 2016 року близько 20 години 00 хвилин він, керуючи технічно несправним мотоциклом марки «МТ-10», не зареєстрованому у встановленому Законом порядку, без права керування транспортними засобами відповідної категорії, під час руху на мотоциклі разом з пасажиром ОСОБА_10 , який знаходився у мотоколясці без застебнутого мотошолома, та рухаючись по вулиці Центральна, поблизу будинку № 42, що у с. Стеблі Ковельського району, був неуважний, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, відповідно не зреагував на її зміну, в результаті чого допустив перекидання мотоцикла. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 87 від 24 травня 2016 року отримав тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, що спричинили смерть потерпілого.
У прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_8 п.п. 2.1.а), 2.3.а), 2.3.6), 2.3.г), 2.9.в), 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України,
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного додаткового покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання із покладенням на нього відповідних обов`язків. В решті вирок залишити без змін.
У запереченні на апеляційну скаргу захисник обвинуваченого ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу прокурора відхилити, вирок суду залишити без змін. Вважає, що судом при обранні міри покарання ОСОБА_8 було враховано дані про особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, тому в частині визначення міри покарання вирок суду є законним та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, в тому числі і призначення покарання без позбавлення права керування транспортними засобами.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть вироку, та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, який підтримав апеляцію та просив її задовольнити, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляційної скарги, потерпілого, який просив не позбавляти прав керування транспортними засобами обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повністю доведена доказами, повним визнанням ним своєї вини, вірно кваліфіковано судом і ніким з учасників процесу не оспорюється.
Посилання прокурора на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання без позбавлення права керування транспортними засобами є необґрунтованими.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому покарання судом першої інстанції було враховано суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, а також наслідки у виді смерті потерпілого.
Також судом враховано дані про особу обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягається вперше, вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, думку потерпілого ОСОБА_7 , який просив сурово не карати ОСОБА_8 , наявність на його утриманні двоє малолітніх дітей, його молодий вік, позитивну характеристику з місця роботи.
Твердження прокурора про застосування до обвинуваченого додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком три роки є безпідставними.
Судом першої інстанції враховано характер допущених ОСОБА_8 порушень п.п. 2.1а), 2.3.а), 2.3.6), 2.3.г), 2.9.в), 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, враховано дані про особу, зокрема, що до кримінальної та адміністративної відповідальності за порушення правил безпеки дорожнього руху та керування транспортними засобами притягається вперше, щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував збитки, потерпілий просить не позбавляти прав керування транспортними засобами обвинуваченого, наявне у нього право керування транспортними засобами пов`язане з єдиним джерелом доходів його сім`ї, що має на утриманні двоє малолітніх дітей, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Апеляційний суд вважає, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому без позбавлення права керування транспортними засобами є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
Законних підстав, з наведених в апеляційній скарзі мотивів, для скасування вироку та задоволення скарги прокурора колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді