ПОСТАНОВА

судового засідання

28.02.2012 р. Франківський районний суд м.Львова в складі головуючої - судді Дячишин В.Ф.

при секретарі Куп'як В.М.

з участю прокурора Дудинської Т.М.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, непрацюючого, згідно ст. 89 КК України судимості не має,

який вчинив суспільно - небезпечні діяння передбачені ст.ст. 15, ч.2, 186 ч.3, 15 ч.2, 393 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, 29.01.2010 року, близько 14.00 год.знаходячись на вул.. Мельника, 14 у м. Львові, біля відділення № 297 «УкрСибБанку» та маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, зайшов в приміщення даного відділення й підійшов до віконечка касового відділу, де на той час працювала касир ОСОБА_3, та погрожуючи застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров»я потерпілого, поставив їй вимогу на негайну передачу грошей. В цей час ОСОБА_3 намагалась закрити віконечко, але ОСОБА_2, продовжуючи свій злочинний умисел , перешкодив їй в цьому, й намагаючись проникнути, пропхав свою руку через дане віконечко та став шукати гроші. Побачивши вказані протиправні дії ОСОБА_2, ОСОБА_3, натиснула тривожну кнопку, після чого він швидким кроком вийшов з приміщення відділення банку та скрився в невідомому напрямку , не довівши свого злочинного умислу до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Крім цього, ОСОБА_2, 28.05.2010 року, близько 17.30 год., був доставлений з ЛСІ № 19 ЦУ ПВП у Львівській області де утримується згідно постанови Сихівського районного суду м. Львова від 19.03.2010 року про обрання йому запобіжного заходу - тримання під вартою, по обвинуваченню у вчиненні злочинів передбачених ст..ст. 185 ч.3, 263 ч..1 КК України в приміщення службового кабінету № 28 Франківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області по вул.. Ген. Чупринки, 65 у м. Львові. Після проведення з його участю слідчих дій, а саме впізнання особи, маючи умисел на втечу з-під варти, скориставшись тим , що на той час ще знаходився без кайданок, різко

наблизився до вікна, після чого розбивши шибу, намагався втекти через вікно на вулицю, однак був затриманий працівником Франківського РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області ОСОБА_4, який здійснював його конвоювання. Продовжуючи Свій злочинний умисел, та уникаючи затримання, він вирвався від працівника міліції, при цьому наніс йому декілька ударів, з метою втечі, направився до вхідних дверей кабінету, однак свій злочинний умисел він до кінця не довів, так як був затриманий працівниками Франківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області в ході чого до останнього було застосовано спецзасіб - кайданки.

Факт вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечних діянь, передбачених ст.ст.15ч.2, 186 ч.3, 15ч.2, 393ч.2 КК України доведений повністю зібраними по справі доказами, а саме:

Протоколом впізнання осіб (а.с.230), від 28.05.2010 року, згідно якого ОСОБА_3 впізнала ОСОБА_2, як особу, яка 29.01.2010 року з погрозою застосування насильства намагалась заволодіти грошима «УкрСибБанку».

Показами потерпілої ОСОБА_3 (а.с. 61), даними на досудовому слідстві та перевіреними в судовому засіданні, про те, що 29.01.2010 року вона знаходилась на своєму робочому місці в касовому відділенні банку. Близько 14.00 год. до її віконечка підійшов ОСОБА_2 та наказовим тоном наказав віддати гроші. Злякавшись, вона натиснула тривожу кнопку, та закрила віконечко, але ОСОБА_2 їй в цьому перешкодив, а саме протягнув свою руку через віконечко став шукати гроші, але не знайшовши їх, злякавшись що його можуть затримати, відразу розвернувся та швидкою ходою пішов до виходу з банку.

Показами потерпілого ОСОБА_6 (а.с.60), даними на досудовому слідстві та перевіреними в судовому засіданні, про те, що 29.01.2010 року близько 14.15 год. йому на мобільний телефон передзвонив працівник відділу охорони ОСОБА_7, який повідомив що відбувся замах на пограбування відділення № 297 по вул.. Мельника, 14 у м. Львові.

Показами свідка ОСОБА_8 (а.с. 144), даними на досудовому слідстві та перевіреними в судовому засіданні, про те, що 29.01.2010 року вн знаходився на своєму робочому місці. Близько 14.00 год він почув шум біля касового відділення та помітив, як від віконечка касового відділення швидким ходом відходить невідомий мужчина на якого він звернув увагу. Після чого касир ОСОБА_3 повідомила його, що невідомий який щойно вийшов з банку вимагав у неї гроші.

Протоколом впізнання осіб, від 28.05.2010 року (а.с.229), згідно якого ОСОБА_8.Я. впізнав ОСОБА_2. як особу, яка 29.01.2010 року з погрозою застосування насильства намагалась заволодіти грошима УкрСибБанку».

Показами свідка ОСОБА_4 (а.с. 245) даними на досудовому слідстві та перевіреними в судовому засіданні, про те, що ОСОБА_2, 28.05.2010 року, близько 17.30 год., був доставлений з ЛСІ № 19 ЦУ ПВП у Львівській області в приміщення службового кабінету № 28 Франківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області по вул.. Ген. Чупринки, 65 у м. Львові.

Після проведення з його участю слідчих дій, а саме впізнання особи, скориставшись тим , що на той час ще знаходився без кайданок, різко наблизився до вікна, після чого розбивши шибу, намагався втекти через вікно на вулицю, однак був ним затриманий. Після чого ОСОБА_2 вирвався від нього та наніс йому декілька ударів. Проте був затриманий працівниками Франківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області.

Показами свідка ОСОБА_9 (а.с. 247) даними на досудовому слідства, що є аналогічними показам свідка ОСОБА_4

Висновком портретної експертизи № 378 від 14.06.2010 року (а.с.297).

Речовими доказами по справі(а.с.284).

Таким чином вина ОСОБА_2 у скоєнні злочинів доведена повністю і його дії за ст.ст. 15, ч.2, 186 ч.3, 15 ч.2, 393 ч.2 КК України кваліфіковано вірно, так як він як він вчинив замах на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого та вчинив замах на втечу з-під варти з кваліфікуючою ознакою - вчинене способом, небезпечним для життя чи здоров»я інших осіб.

Висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 437 від 16 червня 2010 року (а.с. 284), згідно якого ОСОБА_2, в даний час , страждає хронічним психічним захворюванням у формі розладу особистості та поведінки в наслідок органічного ураження головного мозку з вираженим психоорганічним синдромом, обтяженим реактивною депресивно-параноїдною симптоматикою. Степінь даної патології виражений настільки, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також страждав хронічним психічним захворюванням у формі розладу особистості та поведінки, внаслідок органічного ураження головного мозку з вираженим психоорганічним синдромом і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним доглядом.

02.03.2011 року в судовому засіданні експерт ОСОБА_10 висновок згідно акту №236 психіатричного огляду особи, яка перебуває на примусовому лікуванні від 11 жовтня 2010 року підтримав та пояснив, що за станом здоров"я підсудний потребує примусового лікування в психіатричній лікарні з звичайним наглядом, так як за своїм психічним станом він не становить загрози для суспільства.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 08.07.2010р. до ОСОБА_2 застосовано тимчасові заходи медичного характеру з госпіталізацією його до психіатричного закладу із звичайним наглядом за скоєння суспільно- небезпечних діянь, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 263 чЛ КК України.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 22.12.2010р. ОСОБА_2 змінено вид примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на лікування на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

З метою об'єктивного розгляду справи, Франківським районним судом м.Львова 02.03.2011 року, за клопотанням захисника ОСОБА_1, було призначено судово-психіатричну експертизу підсудного ОСОБА_2.

Згідно акту №136 стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 11 травня 2011 року ОСОБА_2, страждає хронічним психічним захворювання у формі органічного розладу особистості та поведінки в наслідок органічного ураження головного мозку з вираженим психоорганічним синдромом, стан компенсації, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Враховуючи ознаки стабілізації хворобливого процесу в результаті тривалого комплексного стаціонарного лікування, відсутність на даний час психотичних розладів та суспільно-небезпечних тенденцій в поведінці, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Суд, перевіривши матеріали справи , заслухавши думку прокурора, захисника, вважає, що до ОСОБА_2 слід застосувати примусові заходи мед характеру.

Враховуючи характер та тяжкість захворювання підсудного,тяжкість вчиненого діяння та ступінь його небезпечності для себе чи інших осіб, суд, відповідно до ст.94 КК України, вважає за доцільне застосувати до підсудного примусові заходи медхарактеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речовий доказ цифровий носій - зберігати при матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 420, 421 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

застосувати до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_6 - примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку терміном на 6 (шість) місяців.

Речовий доказ - цифровий носій, що долучений до матеріалів справи, зберігати при матеріалах справи.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту її проголошеня.

Суддя: Дячишин В.Ф.