Справа № 740/2413/16-к провадження № 11-кп/795/1211/2016 Категорія - ч.2 ст.121 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2016 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000344 від 05 березня 2016 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року,

про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ніжин Чернігівської області, громадянина України,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність його вини та кваліфікацію дій, порушив питання про зміну вироку місцевого суду та призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з

часу затримання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено у виді особистого зобов`язання.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь бюджету Ніжинської місцевої ради в інтересах Комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинська центральна міська лікарня ім. М. Галицького» понесені витрати на лікування ОСОБА_9 13402 (тринадцять тисяч чотириста дві) гривні 73 копійки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень моральної шкоди та 6200 (шість тисяч двісті) гривень матеріальної шкоди.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник послався на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_7 , внаслідок його суворості.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисника прокурор просив залишити вирок місцевого суду без змін, посилаючись на відсутність підстав для застосування частини 1 статті 69 КК України.
Як встановив суд першої інстанції, 04 березня 2016 року близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходився поблизу продуктового павільйону АДРЕСА_3 , де на той час перебував ОСОБА_9 . У цей момент між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла суперечка в ході якої ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_9 , взявши до рук його дерев`яну тростину та наніс йому не менше трьох ударів дерев`яною тростиною в область голови, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: синця з садном тім`яної ділянки зліва, крововиливів в підшкірну жирову клітковину тім`яної ділянки зліва та в товщу скроневого м`яза зліва, синця з забійною раною лівої вушної раковини, по одному лінійному перелому зліва та справа тім`яних кісток, з переходом на луску скроневих та на основу черепа; епідуральної гематоми по випуклій поверхні правої тім`яної та скроневої часток, субарахноїдальних кровововиливів та забоїв кори по випуклій поверхні лівої скроневої та по випуклій поверхні правої скроневої з переходом на її основну поверхню, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 105 від 08 червня 2016 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

15 березня 2016 року ОСОБА_9 перебуваючи в реанімаційному відділенні Ніжинської центральної міської лікарні від отриманих тілесних ушкоджень помер. Смерть ОСОБА_9 настала від набряку головного мозку, який виник внаслідок внутрішньочерепної травми із переломами тім`яних кісток справа та зліва з переходом на луски скроневих кісток та кістки основи черепа, забоями головного мозку, епідуральним та субдуральним крововиливом.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, котрий вважав вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, повністю доведена в суді першої інстанції зібраними під час досудового і судового слідства доказами, які були оцінені судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_7 за частиною 2 статті 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, місцевим судом кваліфіковані правильно, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції у відповідності до вимог статті 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину; обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття та часткове відшкодування шкоди; обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння, та обґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, з ізоляцією обвинуваченого та поміщення його до кримінально-виконавчої установи закритого типу, в мінімальній межі санкції частини 2 статті 121 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_7 місцевим судом були враховані всі обставини на які посилається захисник в поданій в інтересах обвинуваченого апеляційній скарзі,

З огляду на наведене доводи захисника про суворість призначеного судом першої інстанції покарання є необґрунтованими. Підстав для пом`якшення покарання на підставі статті 69 КК України не вбачається, оскільки за змістом статті 69 КК України, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом можливо, з урахуванням особи винного, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченої, на кваліфікацію її дій та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року, залишити без задоволення.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від

09 вересня 2016 року, щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4