В И Р О К
Іменем України
09.09.2016 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3
із участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потрепілого ОСОБА_8 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_9 ,
представника підрозділу Національної поліції ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000357 від 13.04.2016 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Скоморошки Оратівського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, учня другого курсу Державного навчального закладу "Барський професійний будівельний ліцей", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185 КК України,
УСТАНОВИВ :
Близько 02 години 00 хвилин 07.04.2016 року ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , з метою умисного викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку мобільного телефону "Nokia Lumia 525" чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 999,50 грн., після чого із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав його власнику ОСОБА_8 матеріального збитку на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватими себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю.
Вказав, що кримінальне правопорушення вчинив за обставин, викладених вище.
Пояснив, що ввечері 06.04.2016 року він збирався їхати додому, але запізнився на останній електропотяг, а тому залишився в м.Жмеринка та пішов в кафе "ПАБ", де зустрів свою знайому, яка попросила піти разом до неї додому, щоб взяти гроші, на що він погодився. Коли вони 07.04.2016 року біля 02 години 00 хвилин прийшли до його знайомої додому за адресою: АДРЕСА_3 , остання пішла до кімнати та сказала йому зачекати в коридорі. Стоячи там, він побачив на столі у кухні мобільний телефон, який вирішив викрасти, а тому підійшов до нього, впевнився, що за ним ніхто не спостерігає, та поклав той телефон собі в кишеню. Коли згодом дізнався, що телефон розшукують, то вирішив його повернути, але не знав номера телефону та не пам`ятав місця проживання власника даного мобільного телефону. Згодом цей телефон він надав у тимчасове користування своєму товаришу на ім`я ОСОБА_11 , але той його десь загубив. У вчиненому щиро розкаявся та з оцінкою вартості телефону погодився. Просив його суворо не карати.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що має стійке переконання у тому, що обвинувачений ОСОБА_5 повною мірою усвідомив свою винуватість та надалі не вчинятиме нових злочинів, маючи змогу та бажання зосередитись на навчанні.
Потерпілий ОСОБА_8 вказав про відсутність у нього будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки наразі йому повністю відшкодовано завдану крадіжкою його мобільного телефону шкоду. Просив суд обвинуваченого суворо не карати.
Представник служби у справах дітей Жмеринської райдержадміністрації ОСОБА_9 вказала, що обвинувачений ОСОБА_5 відноситься до категорії дітей позбавлених батьківського піклування. Він з 2008 року виховується у сімейному будинку дитячого типу в сім`ї ОСОБА_12 . Його прийомними батьками створені належні умови проживання дитини: є кімната, яка облаштована усіма необхідними меблями, дитина забезпечена одягом, взуттям та усім необхідним для проживання та навчання. Працівниками служби у справах дітей Жмеринської райдержадміністрації щорічно обстежуються умови проживання дитини. Також з ним проводилася профілактична робота з приводу вчинення ним даної крадіжки, в результаті якої ОСОБА_5 покаявся та сказав, що більше не буде нічого красти.
Представник Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 вказав, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуває наразі на профілактичному обліку у Жмеринському відділі поліції, з ним та його батьками постійно проводиться профілактична робота. Зазначив, що обвинувачений профілактиці піддається. Також повідомив, що він особисто раз на місяць відвідує ОСОБА_5 за місцем проживання Під час перевірки умов його проживання помітив, що останній має всі належні умови для його проживання та виховання. Зауважив, що неповнолітній ОСОБА_5 з моменту вчинення даного кримінального правопорушення інших адміністративних чи кримінальних правопорушень не вчиняв.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Обвинувачений, його законний представник та захисник, а також представники Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області та служби у справах дітей Жмеринської райдержадміністрації заявили, що кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин; їх позиція є істинною та добровільною.
Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, за наслідком чого не отримано їх заперечень проти вказаного порядку та обсягу дослідження доказів.
При цьому суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , є злочином середньої тяжкості, разом з тим, не є складним та є одноепізодним; обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад; якість зібраних під час провадження досудового слідства доказів сумнівів у суду не викликають.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 умисно вчинив таємне викрадення чужого майна, тобто крадіжку, за кваліфікуючими ознаками чого він підлягає кримінальній відповідальності за ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, умови його проживання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Так, неповнолітній ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, продовжує навчання у Державному навчальному закладі "Барський професійний будівельний ліцей", позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем навчання, на обліку у лікарів психіатрів та наркологів не перебував і не перебуває, має належне забезпечення умов проживання та навчання, відповідний власному віку рівень розвитку, не підпадає під негативний вплив дорослих осіб.
Ті обставини, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відкодував завдані збитки та є неповнолітньою особою слід віднести до таких, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання, в ході даного судового розгляду не встановлено.
З урахуванням наведеного суд для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 , а також попередження вчинення ним нових правопорушень визначає необхідним призначення йому покарання у виді позбавлення волі у визначених положеннями ст.69-1 КК України межах, визнаючи неможливим застосування щодо нього передбаченого санкцією вказаної частини статті кримінального закону покарання у виді штрафу з огляду на вкрай обмежений особистий дохід обвинуваченого, який наразі виховується у прийомній сім`ї, недоцільним покарання у виді громадських робіт за потреби забезпечення належних умов для навчання неповнолітнього обвинуваченого, неможливості застосування покарання у виді виправних робіт до особи, яка не працює, а також недостатності альтернативного покарання у виді арешту.
Одночасно, приймаючи до уваги, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують його покарання, та за відсутності обставин, які обтяжуть покарання, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання шляхом звільнення його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього певних обов`язків на період терміну випробування, не вбачаючи в даному конкретному випадку можливості застосування до нього вимог ст.69 КК України, що є правом, а не обов`язком суду.
Враховуючи, що в ході досудового розслідування обвинуваченому не обиралася міра запобіжного заходу, а під час судового провадження він не допускав порушень обов`язків явки за викликом суду і ніким не заявлено про обрання йому певної міри запобіжного заходу, судом не вбачається підстав для вирішення питання її обрання до набрання вироком законної сили.
Цивільного позову не заявлено.
Судові витрати за залучення експерта в розмірі 351,84 грн. (а.к.п.24) підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази по аному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст.349, 368-371, 373, 374, 484, 485 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_5 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців.
Відповідно до вимог ст.75, 76, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
1) не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Стягнути на користь держави з ОСОБА_5 351 гривню 84 копійки судових витрат за залучення експерта.
На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1