Справа № 199/4706/16-к
ВИРОК
іменем України
2016 року липня місяця 22 дня м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001897 від 16.06.2016, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську (м. Дніпро), українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, не маючого на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 26.01.2005 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська (м. Дніпро) за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнення: 20.10.2009 з ВК № 26 умовно-достроково, невідбута частина покарання 5 місяців 5 днів;

2) 09.11.2010 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська (м. Дніпро) за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнення: 22.10.2013 з ВК № 94 по відбуттю призначеного покарання;

3) 23.02.2016 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська (м. Дніпро) за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимий, в тому числі за злочин проти власності, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку, знову вчинив злочин проти власності на території Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпро за наступних обставин.

Так, 16.06.2016 приблизно о 15:55 годині ОСОБА_3 прийшов на територію гаражного кооперативу «Автолюбитель 1», розташованого поблизу будинку АДРЕСА_2 , де побачив приміщення гаражу № НОМЕР_1 і в цей момент у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, а саме: в гараж № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Автолюбитель 1», який належить ОСОБА_5 . Того ж дня приблизно о 16:00 годині ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитись на території гаражного кооперативу «Автолюбитель 1», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, підійшов до воріт гаражу № НОМЕР_1 та гвинтовим ключем, який був у нього з собою, відкрив ворота, тим самим незаконно проник до зазначеного вище приміщення. Знаходячись в гаражі № НОМЕР_1 кооперативу «Автолюбитель 1», ОСОБА_3 діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, викрав чуже майно, а саме: шини автомобільні марки «Mihelim» у кількості двох штук, вартістю 3000 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_5 . Далі ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення намагався втекти, проте був затриманий охороною гаражного кооперативу «Автолюбитель 1», тобто він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак закінчити свій злочинний намір йому не вдалося з причин, які не залежали від його волі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених вище, визнав повністю і у вчиненому щиро розкаявся, не оспорюючи фактичні обставини справи, підтвердив обставини про час і місце вчиненого кримінального правопорушення і пояснив, що дійсно він 16.06.2016 намагався вчинити крадіжку автомобільних шин марки «Mihelim» з приміщення гаражу № НОМЕР_1 , гаражного кооперативу «Автолюбитель 1», розташованого біля будинку № 138 по вулиці Саперній в місті Дніпро, проте не зміг закінчити свої дії, оскільки був затриманий охоронцями гаражного кооперативу на місці вчинення злочину. Просив суд суворо не карати, врахувати щиросерде каяття.

Крім пояснень ОСОБА_3 із визнанням винуватості, його вина знайшла своє підтвердження в ході судового слідства та підтверджується:

- показами потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні про те, що 16.06.2016 з приміщення належного їй гаража № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Автолюбитель 1», розташованого біля будинку № 138 по вулиці Саперній в місті Дніпро викрадено дві автомобільні шини марки «Mihelim», через проникнення до гаражу, ворота якого відкрили шляхом підібрання ключа. Особа, яка викрала шини, була затримана охороною гаражного кооператива. Це був ОСОБА_3 Викрадене майно було повернуто. Претензій матеріального характеру вона немає;

- протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, згідно якого громадянка ОСОБА_5 просить застосувати заходи до раніше невідомої їй особи, яка 16.06.2016 приблизно о 15:50 годині, шляхом підбору ключа проникла до належного їй гаражу, розташованого в гаражному кооперативі «Автолюбитель 1», біля будинку АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду місця події від 16.06.2016 з фото-таблицею до нього, відповідно до якого встановлено і оглянуте місце злочину ділянка місцевості, розташована біля гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Автолюбитель 1», розташованого біля будинку № 138 по вул. Саперній в місті Дніпро в ході огляду якої громадянин ОСОБА_3 добровільно видав співробітникам поліції дві автомобільних покришки марки «Mihelim», які він викрав з приміщення гаражу № НОМЕР_1 , шляхом набиття на внутрішню частину гвинтового замка (серцевини) гайкового ключа розміром «13-17». Як зазначив ОСОБА_3 викрадені покришки він переносив в кінець гаражного кооперативу «Автолюбитель 1», де був затриманий охороною гаражного кооперативу;

- товарним чеком ЧП « ОСОБА_7 » від 15.12.2015, відповідно до якого вартість двох автомобільних шин марки «Mihelim» складає 3000.00 гривень;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.06.2016 з фото-таблицею до нього, згідно якого ОСОБА_3 на місці вчинення злочину в присутності понятих показав і розповів, яким чином він 16.06.2016 намагався викрасти дві автомобільні шини з приміщення гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Автолюбитель 1», розташованого біля будинку № 138 по вулиці Саперній в місті Дніпро;

- речовими доказами, якими визнано дві автомобільних шини марки «Mihelim»; ключ гвинтовий та гайка.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 та його умисні дії за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України правильно кваліфіковані як такі, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, поєднані з проникненням в інше приміщення.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які не суперечать однин одному і узгоджуються між собою та повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні щиро визнав, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, перебував раніше на обліку в центрі обліку бездомних громадян, за місцем проживання характеризується задовільно, офіційно не працює.

Суд відносить: визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину до обставин що пом`якшують покарання, оскільки ОСОБА_3 визнав свою вину, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з урахуванням вимог ст. 71 КК України; потерпіла підтримала думку прокурора; обвинувачений просив суд суворо не карати, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про його особу та вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливо виключно в умовах ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням вимог ст. 71 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин в період іспитового строку за вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська (м. Дніпро) від 23.02.2016.

Це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним злочинів.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська (м. Дніпро) від 23.02.2016 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з 21.06.2016, тобто з моменту його фактичного затримання, зарахувавши на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015) один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21.06.2016 по 22.07.2016 включно.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити колишній тримання під вартою.

Речові докази дві автомобільних шини марки «Mihelim»; ключ гвинтовий та гайка передати за належністю потерпілій ОСОБА_5 .

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

22.07.2016