Справа № 477/893/16-к
Провадження № 1-кп/477/76/16

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2016 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000102 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 17.06.2008 року - Первомайським міським судом Миколаївської області, за ч.1 ст. 121 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років, від відбування покарання звільнений на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 роки; 2) 23.03.2009 року цим же судом, за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України, з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України - до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців. Звільнений 24.04.2013 року на підставі ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області умовно-достроково, невідбутий строк покарання склав 8 місяців 5 днів.
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
29 січня 2016 року, приблизно о 20год. 30 хв. ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового слідства особою, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я особи, заздалегідь підготувавши засоби захисту обличчя та рук, шляхом вибиття скла вхідних дверей, проникли до будинку, належному ОСОБА_7 , 1926 року народження, розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , де вчинив напад на потерпілу ОСОБА_5 , завдавши їй удар рукою в життєво важливий орган голову, від чого остання впала на підлогу будинку. Після чого ОСОБА_3 , з метою попередження опору, зв`язав руки потерпілої електричним дротом від праски, який знайшов у будинку, та залишив її лежати на підлозі, після чого заволодів майном потерпілих, а саме: грошима в сумі 16400 грн. та мобільним телефоном «Номі» вартістю 650грн., з сім-карткою оператора «Лайф» вартістю 20грн. з коштами на рахунку в сумі 20грн., які належали потерпілій ОСОБА_5 , а також мобільний телефон «Нокіа» вартістю 800грн., який належав потерпілому ОСОБА_7 . З викраденим з місця події зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд. Згідно висновку експерта № 35 від 30.01.2016 року, у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження, які, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Відповідальність за дії, вчинені обвинуваченим, передбачена ч.3 ст. 186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що 29 січня 2016 року він зустрів в м. Миколаєві наочно знайомого на ім`я « ОСОБА_8 », з яким вони познайомились влітку на відпочинку, де він проживає, йому невідомо. Під час розмови він запропонував ОСОБА_8 забрати гроші в будинку в с. Мішково-Погорілово Миколаївської області, де проживала бабуся його співмешканки потерпіла ОСОБА_5 , разом з власником цього будинку потерпілим ОСОБА_7 , за яким вона здійснювала догляд, оскільки останній був похилого віку та мав незадовільний стан здоров`я. Про те, що в будинку є гроші, йому було відомо, оскільки він раніше відвідував бабусю співмешканки та зрозумів це з розмови з нею. На його пропозицію знайомий на ім`я ОСОБА_8 погодився. Цього ж дня, підготувавши маски, які вони зробити з шапок, та рукавички, приблизно о 20.00-21.00год. вони з ОСОБА_8 прибули до будинку потерпілого в с. М-Погорілово Жовтневого району Миколаївської області. Він переліз через паркан та відкрив ворота, після чого, підійшовши до будинку, він вибив ліктем скло у вхідних дверях та, відкривши двері, вони зайшли до будинку. В будинку він наніс удар потерпілій кулаком в обличчя та, коли вона впала, зв`язав їй руки електричним дротом від праски. Після чого вони зайшли до кімнати та в шафі знайшли сумку, в якій були гроші, близько 16-ти тисяч, та документи, а також на тумбочці два мобільних телефони. Забравши сумку та телефони, вони покинули будинок. По дорозі вони з ОСОБА_8 сумку з документами та телефонами викинули, а гроші поділили порівну між собою, після чого розійшлись. У вчиненому розкаюється, в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_5 відмовилась від надання пояснень, підтвердила пояснення обвинуваченого, додавши, що гроші та один мобільний телефон належав їй, а другий мобільний телефон належав потерпілому ОСОБА_7 , просила призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, згідно наданої до суду письмової заяви, просив справу розглядати у його відсутність.
За згодою обвинуваченого, його захисника, прокурора та потерпілої судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у відкритому викраденні майна потерпілих (грабіж), поєднаному з проникненням у житло, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 186 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що він вчинив злочин, який за ступенем тяжкості відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи, а також проти власності, не одружений, офіційно не працевлаштований, характеризується посередньо, вину визнав повністю, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, які обтяжують покарання, судом визнається вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини, щире каяття.

Враховуючи дані про особу, тяжкість та обставини вчинення злочину, сукупність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.3 ст. 186 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 лютого 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 продовжений ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2016 року до 05 травня 2016 року; ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 травня 2016 року по 03 липня 2016 року. Підстав для зміни обвинуваченому обраного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не вбачається, оскільки ризики, які стали підставою для обрання та продовження дії такого запобіжного заходу не змінились.

Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту затримання з 05 лютого 2016 року.

На підставі ст. 72 КК України, в строк відбування покарання обвинуваченому слід зарахувати термін перебування під вартою з розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речовими доказами по справі слід розпорядитись наступним чином: пакет НДЕКЦ № 2251521 зі скляною банкою з запаховим слідом та гамашами, картонну коробку з двома гіпсовими зліпками підошви взуття, передані до камери схову речових доказів Жовтневого ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, - знищити; паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_9 , паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення учасника війни на ім`я ОСОБА_9 ,карту «Приват Банку», посвідчення ветерана праці, ощадну книжку на ім`я ОСОБА_5 , фотокартку, посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про народження ОСОБА_9 , передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 , - залишити останній за належністю.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання з 05 лютого 2016 року. На підставі ст. 72 КК України, в строк відбування покарання обвинуваченому зарахувати термін перебування під вартою з розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, дію якого продовжено ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 травня 2016 року, залишити до набрання вироком законної сили, але не більше строку, визначеного у зазначеній ухвалі по 03 липня 2016 року включно .

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речові докази по справі: пакет НДЕКЦ № 2251521 зі скляною банкою з запаховим слідом та гамашами, картонну коробку з двома гіпсовими зліпками підошви взуття, передані до камери схову речових доказів Жовтневого ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області, - знищити; паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_9 , паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення учасника війни на ім`я ОСОБА_9 , карту «Приват Банку», посвідчення ветерана праці, ощадну книжку на ім`я ОСОБА_5 , фотокартку, посвідчення ветерана праці на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про народження ОСОБА_9 , передані на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 , - залишити останній за належністю.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1