УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/2578/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.309 КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2016 року. Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року,
Суд мотивував своє рішення тим, що підозра, оголошена ОСОБА_7 викликає сумніви. У показах свідків вбачаються розбіжності. Підозрюваний регулярно з`являється до суду та кримінально-виконавчої інспекції. Інші ризики, крім того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення доказами не підтверджені.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням прокурор Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Вважає зазначену ухвалу необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що ОСОБА_7 будучи раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, судимість за які не знята та не погашена у вставному законом порядку, за останній з яких він засуджений 04.12.2015 на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив ряд як середньої тяжкості, так і тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 та ч.2 ст.309 КК України, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років позбавлення волі. Також, ОСОБА_7 не працює, тобто він не може забезпечити свої матеріальні потреби, оскільки неодноразово займався оплатним збутом особливо небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого, що знову ж таки підтверджує той факт, що будучи не ізольованим від суспільства він буде вчиняти зазначені злочини.
Вважає, що обраний запобіжний захід очевидно не зможе забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема можливості вчиняти підозрюваним ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень, оскільки останній на протязі дня може безперешкодно залишати місце свого проживання, що не позбавить його можливості вчиняти злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Крім того, знаходячись за місцем свого проживання підозрюваний безперешкодно може вчиняти зазначені злочини, здійснюючи незаконне зберігання та незаконний збут наркотичних засобів, оскільки два з трьох інкримінованих злочинів підозрюваний вчиняв в день (15 год. 30 хв. - 16 год. 30 хв.).
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, підозрюваного ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Предметом дослідження суду першої інстанції при розгляді вказаного клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу були ті обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу (ст.177, 178, 181, 183, 194 КПК України).
Згідно ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до положень ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Фактичною підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність сукупності неспростовних доказів вчинення ним інкримінованого правопорушення, що підтверджується показами свідків, висновком експертиз, протоколом огляду та іншими матеріалами провадження.
Суд першої інстанції не достатньо обґрунтував у своїй ухвалі відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Під час розгляду клопотання, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки та не врахував наявність ризику того, що підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, хоча в ухвалі зазначив, що прокурором доведено наявність вказаного ризику.
В ході апеляційної перевірки встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, судимість за які не знята та не погашена у вставному законом порядку, за останній з яких він засуджений 04.12.2015 на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком в 3 роки, на шлях виправлення не став та в період іспитового строку вчинив ряд як середньої тяжкості, так і тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Також встановлено, що ОСОБА_7 не працює та не може забезпечити свої матеріальні потреби. Вказані обставини свідчать про те, що будучи не ізольованим від суспільства він буде вчиняти нові злочини.
Двічі, а саме 05 травня 2016 року та 10 травня 2016 року ОСОБА_7 за викликом до апеляційного суду не прибував. 13 травня 2016 року здійснити привід останнього не вдалося у зв`язку з його втечею від працівників поліції.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що менш суворі запобіжні заходи, не можуть в повній мірі запобігти вчиненню нових правопорушень, запобігти настанню негативним ризикам, у зв`язку з чим є необхідність в обранні виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
З урахуванням вищевикладеного апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді не може вважатися обґрунтованою і підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання слідчого.
На підставі наведеного, керуючись статтями 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22 квітня 2015 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого слідчого відділу Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_8 та обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 14 червня 2016 року.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого СВ Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_8 із встановленою періодичністю;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме, з м. Бердичева, без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання слідчому СВ Бердичівського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_8 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини свої неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення й оскарженню не підлягає.
Судді: