Справа № 630/49/16-к
В И Р О К
Іменем України
16 листопада 2016 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області кримінальне провадження № 0003233 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин, Харківської області, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, розлучений, має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , 2007 р.н., не працює, раніше не судимий, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Харків, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, розлученої, не працюючої, раніше судимої за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 вересня 2012 року за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 1000,00 грн., яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
13.08.2015 близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадання чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_5 діючи повторно, за попередньою змовою між собою, прийшли на територію домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , де проживав раніше їм знайомий ОСОБА_7 . Продовжуючи свої злочинні дії, незаконно потрапивши до приміщення літньої кухні, розташованої на території вказаного домоволодіння шляхом зняття замка, який перебував у незамкненому стані, на вхідних дверях літньої кухні, ОСОБА_5 , відповідно до розподілених між ними ролей, з метою таємного викрадення, взяла зі столу, що знаходився у приміщенні літньої кухні 500 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_7 . У цей час, ОСОБА_4 діючи групою осіб, відповідно до розподілених між ним та ОСОБА_5 ролей, взяв зі столу мобільний телефон TM «Nokia С 5» разом з зарядним пристроєм загальною вартістю 450 грн., музичні навушники вартістю 38 грн.

Після вказаного, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з викраденим майном вийшли з приміщення літньої кухні, та, у подальшому, покинули межі домоволодіння, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, тим самим заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 988 гривень.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 винними за пред`явленим обвинуваченням себе визнали повністю, підтвердили обставини вчиненого злочину, викладені вище, та у вчиненому щиро розкаялись.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, тому суд, з урахуванням положень ст.. 325 КПК України, вважає можливим розглянути справу без його участі.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини обвинувачення, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою провів судовий розгляд даної справи, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо всіх її обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю, і кваліфікує їх дії:

- ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення;

- ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, як крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Дослідженням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 судом встановлено, що вона має неповну середню освіту, розлучена, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно. Також ОСОБА_5 була засуджена у вересні 2012 році за злочин середньої тяжкості, судимість за який не погашена.

Вивченням особистості ОСОБА_4 судом встановлено, що обвинувачений має середньо-спеціальну освіту, розлучений, має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , 2007 р.н., не працює, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває.

Обставин, які обтяжують покарання для обвинувачених, суд не вбачає.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених, суд вважає щире розкаяння у вчиненому.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, всі обставини справи, дані про особу обвинуваченої, викладені вище, призначає покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому, суд враховує вирок Люботинського міського суду Харківської області від 26.04.2016р., яким ОСОБА_5 визнана винною у вчиненні злочинів, передбачених. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ст.. 70 КК України до 3 років шести місяців позбавлення волі, та призначає покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, викладені вище, призначає покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Однак, враховуючи обставини справи, а також той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та у вчиненому розкаявся, суд вважає, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання, тому звільняє його від відбування покарання з випробуванням.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_8 не застосовувались.

Обвинувачена ОСОБА_5 тимчасово залишена в Харківській установі виконання покарань УДПтС України в Харківській області до розгляду даного кримінального провадження, тобто фактично до набрання даним вироком законної сили.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи, згідно ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з засудженого на користь держави.

Речові докази згідно ст.. 100 КПК України належить вважати повернутими потерпілому.

Керуючись ст. 100, 124, 369, 371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним в вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винною в вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Люботинського міського суду Харківської області від 26.04.2016р., за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання для ОСОБА_5 рахувати з 26 квітня 2016 року, тобто з моменту затримання

Речові докази, а саме мобільний телефон TM «Nokia С 5» разом з зарядним пристроєм, музичні навушники, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , вважати повернутими останньому.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи № 8719 від 28.09.2016 р. у розмірі 307,50 грн. стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1