Справа № 712/1-580/11
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

12.04.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
захисників - адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 та представника потерпілих ОСОБА_10 адвоката
ОСОБА_11 і засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляційними скаргами, які подали захисник засудженого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_14 , та засуджені ОСОБА_9 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , на вирок Ужгородського міськрайонного суду від 27 березня 2014 року.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Високе, Осташівського району Тверської області Російської Федерації, мешканець АДРЕСА_1 , росіянин, гр. Російської Федерації, з неповною вищою освітою, розлучений, не працюючий, судимий і, зокрема, згідно вироку Закарпатського обласного суду від 08.12.1998 року за ст. 69 КК України на сім років позбавлення волі,
засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 4 ст. 187 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна й за ч. 1 ст. 263 КК України на чотири роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття ОСОБА_9 призначено вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Чортків Тернопільської області, мешканець АДРЕСА_2 , українець, гр. України, із середньою освітою, неодружений, не працюючий, раніше неодноразово судимий і, зокрема, згідно вироку Мукачівського міського суду від 10.09.2001 року за ч. 3 ст. 187 КК України на дев`ять років позбавлення волі,
засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 4 ст. 187 КК України на дев`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 289 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією майна й за ч. 1 ст. 263 КК України на чотири роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбуття ОСОБА_12 призначено десять років позбавлення волі з конфіскацією майна.
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та мешканець АДРЕСА_3 , українець, гр. України, раніше неодноразово судимий і, зокрема, згідно вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04.05.1999 року за ч. 2 ст. 106 КК України до громадського осуду та вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 24.05.2002 року за ч. 3 ст. 15 - ч. 4 ст. 187 ; ч. 3 ст. 186; ст. 304 КК України із застосуванням ст. 70 цього Кодексу на вісім років шість місяців позбавлення волі,
засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України на вісім років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 4 ст. 187 КК України на дев`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна, за ч. 3 ст. 289 КК України на сім років позбавлення волі з конфіскацією майна й за ч. 1 ст. 263 КК України на чотири роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбуття ОСОБА_13 призначено десять років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Запобіжний захід щодо засуджених ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою, а строк відбування ними покарання визначено рахувати з моменту фактичного затримання кожного, з 19 листопада 2010 року.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 задоволено частково. Постановлено стягнути солідарно зі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на користь ОСОБА_15 252326,84 гривень розмір заподіяної злочином і невідшкодованої матеріальної шкоди, та розмір завданої моральної шкоди 100000 (сто тисяч) гривень на користь ОСОБА_15 і 100000 (сто тисяч) гривень користь ОСОБА_16 ..
- коробку темно-червоного кольору та ювелірні вироби в кількості 41 шт., які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_16 (т. 9, а. с. 59-61) постановлено повернути останній за належністю ;
- речі належні потерпілому ОСОБА_18 ( футболку білого кольору, спортивні штани синього кольору, кросівки чорного кольору, труси синього кольору) - постановлено повернути потерпілій ОСОБА_19 ;
- автомобіль марки «LEXUS GS-300», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_16 (т. 5, а. с. 189) - постановлено повернути останній за належністю ;
- мобільні телефони марки «Самсунг SGH-X210», «Nokia 5130c», «Nokia 6700», що знаходяться на зберіганні в Ужгородському РВ УМВС України в Закарпатській області постановлено повернути власникам ;
- сумку чорного кольору марки «Adidas», кухонний ніж, чорні черевики зі шкірозамінника, що знаходяться на зберіганні в Ужгородському РВ УМВС України в Закарпатській області (т. 5, а. с. 163) - постановлено зберігати при матеріалах справи ;
- мобільний телефон марки «Nokia 6500s-1», що знаходиться на зберіганні в Ужгородському РВ УМВС України в Закарпатській області постановлено повернути власнику ОСОБА_20 ;
- пістолет марки «Форт-12Г», 8 патронів до нього та один розібраний патрон, 9 мм. постановлено знищити ;
- пістолет марки «Taurus», 12 патронів до нього, один розібраний патрон 38 кал., один патрон 5,6 мм., патрон калібру 9 мм. постановлено знищити ;
- дві дерев`яні біти постановлено знищити ;
- матерчату рукавицю із запаховим слідом, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області постановлено знищити ;
- відеокасети VHS марки «Fugi» із відеозаписом протоколу відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_13 від 20.11.2010 року, DV марки «Sony» із відеозаписом протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , дві відеокасети DV марки «Sony» із відеозаписом протоколу допиту ОСОБА_13 , DV марки «Sony» із відеозаписом відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_13 від 19.11.2010 року, DV відеокасетою «Sony» з відеозаписом відтворення обстановки та обставин події з ОСОБА_21 від 19.11.2010 року, які зберігаються при матеріалах справи постановлено зберігати при матеріалах справи.
Згідно вироку, ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 визнані винними й засуджені за вчинені ними за попередньою змовою між собою, групою осіб, з метою заволодіння чужим майном, розбійні напади на сім`ю потерпілих ОСОБА_22 у смт. Вилок Виноградівського району, Закарпатської області й на сім`ю потерпілих ОСОБА_10 у с. Барвінок Ужгородського району Закарпатської області, за таких обставин.
15 листопада 2010 рокуприблизно о 6 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , згідно узгодженого плану, на невстановленому автомобілі приїхали в смт. Вилок на вул. Зелену, Виноградівського району, де ОСОБА_9 залишився в автомобілі для ведення спостереження, а ОСОБА_23 та ОСОБА_13 підійшли до подвір`я будинку АДРЕСА_4 , одягнули заздалегідь підготовлені ними маски, рукавиці, після чого ОСОБА_12 передав ОСОБА_13 вогнепальну зброю пістолет, перероблений для стрільби патронами калібру 9 мм. з газового пістолету Форт-12Г, а сам озброївся невстановленим предметом, схожим на пістолет і перелізли через паркан на подвір`я. Після цього ОСОБА_12 та ОСОБА_13 через незачинені двері проникли до будинку, де під погрозою застосування зброї ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в спальній кімнаті почали вимагати від ОСОБА_24 та ОСОБА_25 гроші та коштовності. Під час нападу ОСОБА_25 спробував вибити з рук ОСОБА_13 пістолет. Між ними зав`язалася боротьба, під час якої ОСОБА_13 пересмикнув затвор пістолета, і з патронника вилетів патрон. У цей момент, почувши шум боротьби, ОСОБА_12 прийшов на допомогу ОСОБА_13 і наніс ОСОБА_25 удар руків`ям пістолету по голові, а далі разом із ОСОБА_13 нанесли ще декілька ударів по голові та тулубу, спричинивши потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Крім того, вимагаючи від потерпілої ОСОБА_24 гроші та ювелірні цінності, ОСОБА_12 наніс їй удар по потилиці та схопив за волосся, чим спричинив фізичний біль. Під час нападу ОСОБА_13 відкрито заволодів чорною шкіряною барсеткою вартістю 200 грн., у якій знаходились гроші в сумі 150 грн., дві кулькові ручки по 1, 5 грн. на суму 3 грн., ладанка вартістю 3 грн., церковні чотки вартістю 3 грн., документи на ім`я ОСОБА_25 : посвідчення голови Вилоцької селищної ради, посвідчення позаштатного інспектора рибалок та 12 візитних карток, а всього заволоділи майном на загальну суму 359 гривень. Заволодівши майном ОСОБА_13 і ОСОБА_12 вибігли з будинку, пройшли на вулицю Зелену, до автомобіля, в якому їх очікував ОСОБА_9 , і разом із ним поїхали до м. Мукачева.
Українські гривні 233000грн.
Ісландські Крони2040по курсу НБУ 100:3,7354на суму76,20грн.
Японські Єни3500 по курсу НБУ 1000:95,2566на суму333,40грн.
Мексиканські Песо800по курсу НБУ 100:63,5016на суму508,01грн.
Всього на суму 359874,70грн.
та ювелірні вироби :
Сережки вітчизняного виробництва, золоті, 585 проби, у формі пластини неправильної овальної форми. вагою 4,44 г. -вартістю 1136,8 грн.
Сережки вітчизняного виробництва, золоті, 585 проби у формі круга з перлиною вагою 9,06 г. -вартістю 7650 грн.
Сережки золоті 585 проби у вигляді пелюстків квітки з камінцями. вагою 4,94 г. -вартістю 1264,8 грн.
Сережки золоті 585 проби, ажурні з камінцем вагою4,96 г.-вартістю1050грн.
Сережки виробництва СРСР, золоті 585 проби, з камінцем-вставкою червоного кольору. вагою 4,56 г. -вартістю 1022 грн.
Сережки золоті 585 проби, з камінцем-вставкою червоного та білого кольору. вагою 2,25 г. -вартістю 504 грн.
Сережки золоті 585 проби, у формі круга, із прозорими камінцями-вставками. вагою 6,0 г. -вартістю 1536 грн.
Сережки золоті 585 проби, із прозорим камінцем - вставкою. вагою 2,47 г. -вартістю 553 грн.
Каблучка чоловіча вітчизняного виробництва, золота, 585 проби. Діаметр шинки - 20 мм. вагою 5,42 г. -вартістю 1214,08 грн.
Каблучка жіноча, золота, 585 проби з перлиною білого кольору вагою 6,72 г. вартістю 4320 грн.
Каблучка жіноча іноземного виробництва, золота, з великим прозорим камінцем-вставкою та 6-ма маленькими. вагою 6,52 г. -вартістю 1668,8 грн.
Каблучка жіноча, золота, 585 проби з 11-ма прозорими камінцями-вставками. вагою 2,87 г. -вартістю 734,4 грн.
Каблучка жіноча, золота, 583 проби з камінцем-вставкою фіолетового кольору вагою 5,24 г. -вартістю 1173,9 грн.
Каблучка жіноча, золота, 585 проби у формі петлі. вагою1,66 г.-вартістю371,7грн.
Каблучка жіноча, вітчизняного виробництва, золота, 585 проби, у формі прямокутника, з одним камінцем-вставкою зеленого кольору та шістьма прозорими камінцями-вставками. вагою 4,27 г. -вартістю 1092,8 грн.
Каблучка жіноча, золота, 585 проби, у формі ромба, з камінець-вставкою. вагою 2,22 г. -вартістю 497 грн.
Каблучка жіноча золота, 585 проби, у формі прямокутника, з п`ятьма прозорими камінцями-вставками. вагою 4,11 г. -вартістю 920,5 грн.
Каблучка жіноча, вітчизняного виробництва, золота, 585 проби, верхівка із трьох смужок, із прозорими камінцями-вставками. вагою 6,04 г. -вартістю 1546,4 грн.
Підвіска виробництва СРСР, золота, 583 проби, у формі листочка. вагою 0,58 г. -вартістю 130,2 грн.
Підвіска іноземного виробництва, золота, 585 проби у формі овалу, з камінцем-вставкою бордового кольору та прозорими камінцями вставками. вагою 1,99 г. -вартістю 509,6 грн.
Підвіска з металу сірого кольору, з камінцем-вставкою блакитного кольору. вагою 3,67 г. -вартістю 160 грн.
Підвіска виробництва СРСР, золота, 583 проби, неправильної геометричної форми . вагою 2,84 г. -вартістю 210 грн.
Підвіска золота, 585 проби, білого та жовтого кольору у формі хрестика. вагою 1,89 г. -вартістю 484 грн.
Підвіска золота у формі хрестика з розп`яттям. вагою3,3 г.-вартістю844,8грн.
Підвіска золота у формі хрестика з 3 насічками в різні сторони. вагою 1,59 г. -вартістю 407,2 грн.
Браслет декоративний, золотий 585 проби із прозорими камінцями вставками та камінцями вставками блакитного кольору. вагою 13,76 г. -вартістю 3522,4 грн.
Браслет декоративний жіночий вітчизняного виробництва, золотий 585 проби, з десяти елементів у формі пелюстків. вагою 16,2 г. -вартістю 4177,6 грн.
Браслет декоративний жіночий вітчизняного виробництва, золотий 750 проби, з 8 елементів у формі смужок та 6-ти камінців зеленого кольору 10-ма прозорими камінцями-вставками. вагою 12,4 г. -вартістю 3174,4 грн.
Браслет декоративний жіночий, вітчизняного виробництва, золотий плетений. вагою 8,24 г. -вартістю 1845,9 грн.
Ланцюжок золотий 585 проби, виробництва СРСР, якірного плетива. вагою 1,95 г. -вартістю 436,8 грн.
Ланцюжок шийний золотий 585 проби, вітчизняного виробництва, комбінованого плетива 55 см. вагою 4,56 г. -вартістю 1459 грн.
Ланцюжок шийний, золото, 585 проби, вітчизняного виробництва, кручене плетиво 55 см. вагою 9,42 г. -вартістю 2109,8 грн.
Ланцюжок шийний, золото, 585 проби, фантазійного плетива. 60 см, вагою 10.25 г. -вартістю 2624 грн.
Ланцюжок шийний, золото, 585 проби, якірного плетива. 55 см, вагою 7,74 г. -вартістю 1677,9 грн.
Ланцюжок шийний, 585 проби, фантазійного плетива. 43 см. вагою 3,6 г. -вартістю 921,6 грн.
Ланцюжок шийний, золото, 585 проби, стрічковий. 50 см, вагою 27,79 г. -вартістю 7114,4 грн.
Кольє іноземного виробництва, золото, 585 проби, з композицію та камінцями коричневого кольору. вагою 3,06 г. -вартістю 1551,2 грн.
Кольє вітчизняного виробництва, золото, 585 проби, з композицією у вигляді пелюстків квітів вагою 31,65 г. -вартістю 8102,4 грн.
Кольє вітчизняного виробництва, золото, 585 проби, з восьми фрагментів ланцюжка та семи смужок. вагою 7,9 г. -вартістю 2022,4 грн.
Ланцюжок шийний, золото, білого кольору, 585 проби, фантазійного плетива. 50 см, вагою 9,83 г. -вартістю 2831,04 грн.
Підвіска золота, 585 проби, у формі круга з перлиною білого та прозорими камінцями-вставками вагою 4,63 г. -вартістю 3780 грн.
Скринька картонна червоного кольору -вартістю50грн.
Всього під час розбійного нападу ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, заволоділи майном потерпілих на загальну суму 438277,52 гривень.
Внаслідок нанесених під час розбійного нападу ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, ударів потерпілому ОСОБА_15 спричинено легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Крім цього, ОСОБА_12 при невстановлених слідством обставинах, переробив газовий пістолет марки Форт-12Г для стрільби патронами калібру 9 мм. та за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_9 і особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, зберігав його разом із боєприпасами до нього 12-ма патронами калібру 9 мм., за місцем проживання ОСОБА_9 , з метою використання при вчиненні насильницьких злочинів, а ОСОБА_9 , умисно, незаконно, при невстановлених слідством обставинах придбав та зберігав за місцем свого проживання - у квартирі АДРЕСА_6 , вогнепальну зброю - револьвер марки TAURUS 38-го калібру (9 мм.), та боєприпаси до нього патрони в кількості 18 шт., до моменту їх виявлення та вилучення, під час обшуку 19.11.2010 року.
В а п е л я ц і й н и х с к а р г а х :
- захисник засудженого ОСОБА_26 адвокат ОСОБА_14 , вказує на те, що вирок є незаконним, викладені у ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи; досудове слідство проведено з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, що у зв`язку з указаними порушеннями допущено неправильне застосування закону; при постановленні вироку порушено вимоги статті 62 Конституції України. Посилається на те, що наведені у вироку в підтвердження вини ОСОБА_9 докази містять припущення. У тому числі не підтвердженими вважає висновки про те, що ОСОБА_9 злочини скоїв з іншими особами за попередньою змовою ; про заздалегідь обіцяне приховування знарядь злочину, цінностей здобутих злочинним шляхом ; про незаконне зберігання ОСОБА_27 зброї та боєприпасів. Крім того, посилається на те, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, викладені у вироку висновки містять істотні суперечності, що під час дізнання до обвинувачених застосовувались психологічне та фізичне насильство. Просить вирок скасувати та виправдати ОСОБА_9 за всіма епізодами пред`явленого йому обвинувачення ;
- засуджений ОСОБА_9 вказує на те, що вирок є незаконним та необґрунтованим; висновки суду, викладені у вироку не підтверджені достовірними доказами ; що судом не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, не вмотивовано висновки суду про прийняття одних і відхилення інших доказів, зокрема, доказів, що підтверджують його невинуватість у скоєнні злочинів, а також на те, що судом допущена неповнота та поверховість при дослідженні фактичних обставин справи. Посилається на те, що органом обвинувачення не доведено, що ним - ОСОБА_9 , щодо потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_10 вчинено передбачені ч. ч. 3; 4 ст. 187 КК України злочини. В обґрунтування висновку про доведеність його вини у скоєнні вказаних злочинів суд послався на докази, що містять припущення. Крім того, посилається на те, що досудове слідство щодо нього проводилось із застосуванням недозволених методів слідства. У тому числі в приміщенні Ужгородського міськвідділу міліції начальник УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_28 в присутності заступника Мацоли та інших співробітників міліції застосовував до нього заходи психологічного впливу, а також інші співробітники міліції в подальшому застосовували до нього заходи фізичного впливу. В зв`язку з отриманими пошкодженнями мав 4 мікроінсульти, що підтверджено відповідними документами. Показання ОСОБА_13 та ОСОБА_21 , на які суд посилається у вироку в підтвердження його вини, вважає здобутими із застосуванням щодо вказаних осіб незаконних методів слідства : фізичного насильства. Висновком судово-медичної експертизи підтверджений факт заподіяння ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, а з відеозапису відтворення обстановки та обставин події проведеного за участі ОСОБА_13 за епізодом розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_25 видно на обличчі ОСОБА_29 сліди побоїв. Довідка ДАЇ про відсутність у нього прав на керування транспортним засобами та довідка медичної установи про захворювання свідчать про те, що у час скоєння злочину щодо потерпілого ОСОБА_22 він не міг керувати автомобілем. Вважає, що суд необґрунтовано відхилив показання свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 про його - ОСОБА_9 , непричетність до розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_22 . Судом не була допитана потерпіла ОСОБА_33 , незважаючи на заявлені учасниками процесу клопотання про її допит. Недоведеною вважає і його винуватість у вчиненні злочину щодо потерпілого ОСОБА_15 .. На місце вчинення злочину в с. Барвінок Ужгородського району з м. Мукачева ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не міг везти із причин указаних вище : відсутність у нього прав на керування транспортним засобом. Явка з повинною ОСОБА_21 здобута у зв`язку із застосуванням до нього незаконних методів слідства. Висновком судово-медичної експертизи підтверджений факт заподіяння ОСОБА_21 тілесних ушкоджень, а з відеозапису відтворення обстановки та обставин події проведеного за участі ОСОБА_21 за епізодом розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_34 видно на обличчі ОСОБА_21 сліди побоїв. Крім того, вважає, що у показаннях ОСОБА_13 та ОСОБА_21 є суттєві розбіжності. Розбіжності у вказаних доказах свідчать про його обмову в скоєнні злочину. Вважає, що судом необґрунтовано відхилені показання свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_20 та ОСОБА_32 про його - ОСОБА_9 , непричетність до розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_15 .. Крім того, недоведеною вважає і його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України злочину. В обґрунтування цих доводів посилається на те, що органом досудового слідства не встановлено де, коли, за яких обставин і з якою метою він придбав зброю та боєприпаси. Свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 показали, що пістолет марки «Taurus» у них дома ніколи не зберігався. Судом не допитано як свідка ОСОБА_38 , яка була понятою при виявленні та вилученні пістолета; заявлене ним клопотання про допит указаного свідка судом необґрунтовано було відхилено. Крім того, посилається на те, що у кримінальній справі відсутні документи, що підтверджують його особу. Просить вирок скасувати, виправдавши його за ч. ч. 3; 4 ст. 187; ч. 1 ст. 263 КК України в зв`язку з недоведеністю його вини в скоєнні злочинів. У доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_9 також вказує на те, що під час обшуку за місцем його проживання не була виявлена викрадена з будинку потерпілих ОСОБА_22 барсетка і вказана барсетка не була відшукана органом досудового слідства. Вважає, що зібрані по справі докази за епізодом розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_25 сфальсифіковані, у тому числі щодо вилученого патрона та висновок балістичної експертизи. Роздруківки з`єднань абонента мобільного зв`язку вважає такими, що здобуті незаконним шляхом ; ці роздруківки містяться не на фірменних бланках магазина, без печатки та підпису особи, яка їх видала ; дані азимутів та адреси місцезнаходження телефонів видумані, оскільки в 2010 році не можливо було встановити місцезнаходження телефонів, які не були в мережі, у зв`язку з відсутністю в операторів сітки координат. Телефонний зв`язок між ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_21 у час скоєння нападу на потерпілого ОСОБА_15 не встановлений. У зв`язку з наведеним вважає, що телефонні роздруківки сфальсифіковані. Показання свідків ОСОБА_39 та ОСОБА_40 співробітників міліції, вважає такими, що не підтверджені документально, а також вважає, що дані свідки умисно ввели суд в оману. Також вважає, що суддя ОСОБА_41 на догоду потерпілим, не давши належної оцінки вказаним вище порушенням норм КПК України, постановив незаконне судове рішення. Просить виправдати його за ч. ч. 3 ; 4 ст. 187 ; ч. 1 ст. 263 КК України, негайно звільнивши його з під варти ;
- засуджений ОСОБА_12 вказує на те, що вирок є незаконним та необґрунтованим. Покладені в обґрунтування висновку про доведеність його вини у вчиненні передбачених ч. ч. 3; 4 ст. 187 КК України злочинів докази : показання ОСОБА_13 , протокол відтворення обстановки та обставин події, проведеного за участі ОСОБА_13 , вважає недостатніми доказами, для визнання його винуватим. В обґрунтування доводів посилається на те, що під час досудового слідства працівниками міліції щодо ОСОБА_13 та ОСОБА_21 застосовувались недозволені методи, у тому числі заходи фізичного примусу. Судово-медичні експертизи цих осіб не були своєчасно проведені. З відеозапису відтворення обстановки та обставин події, проведеного за участі ОСОБА_13 , за епізодом розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_42 , видно на обличчі ОСОБА_29 гематому та переламаний ніс. У зв`язку із застосуванням недозволених методів слідства ОСОБА_13 обмовив себе в скоєнні злочинів, а також обмовив його - ОСОБА_12 та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів. Органом досудового слідства не вилучено його одяг для підтвердження факту його участі у вчиненні злочину, не проведено впізнання одягу. Вважає, що судом необґрунтовано відхилені показання свідка ОСОБА_43 майстра по ремонту автомобілів, який підтвердив, що належний його дружині автомобіль із ремонту був забраний 15 листопада 2010 року тільки після обіду, тому ранком указаного вище дня на належному дружині автомобілі не міг їздити в смт. Вилок Виноградівського району. Показання свідків ОСОБА_39 та ОСОБА_40 співробітників міліції, вважає такими, що не підтверджені документально, а також вважає, що дані свідки умисно ввели суд в оману. Крім того, апелянт вказує на те, що судом не взято до уваги докази, які істотно могли вплинути на висновки про його невинуватість у скоєнні злочинів. Також вважає, що судом необґрунтовано відхилені показання свідка ОСОБА_44 , яка стверджувала, що у час скоєння злочину 15 листопада 2010 року, перебувала разом із ним і він нікуди від неї не відлучався. Висновок одорологічної експертизи проведеної за результатами вилучення рукавички з місця події будинку в якому проживала сім`я ОСОБА_22 , вважає таким доказом, що містить сумніви в його достовірності. Крім того, вважає, що судом необґрунтовано в підтвердження його вини в скоєнні злочину напад на потерпілих ОСОБА_22 , прийняті до уваги показання свідка ОСОБА_45 , висновок балістичної експертизи патрона вилученого з місця події. Також вважає, що судом необґрунтовано відхилені показання свідків ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та ОСОБА_48 про його ОСОБА_12 , непричетність до розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_15 .. Після затримання по підозрі у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_15 співробітники міліції застосовували до нього недозволені методи слідства, однак, будучи непричетним до скоєння злочинів, не обмовив себе в їх вчиненні. Працівниками міліції застосовувались незаконні методи слідства й до ОСОБА_21 , який також обмовив себе в скоєнні злочинів, а також обмовив його - ОСОБА_12 та ОСОБА_9 .. Вважає, що судом необґрунтовано прийняті до уваги показання ОСОБА_21 . Просить вирок скасувати, виправдавши його за ч. ч. 3, 4 ст. 187 ; ч. 3 ст. 289 ; ч. 1 ст. 263 КК України ;
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, основні доводи апеляційних скарг, пояснення учасників судового розгляду: захисників - адвокатів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які підтримали доводи апеляційних скарг; прокурора ОСОБА_5 , який просив вирок змінити; представника потерпілих ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , який вирок вважав законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінальної справи; визнавши необхідним, з урахуванням клопотання адвоката ОСОБА_8 та думки інших учасників судового розгляду, часткове проведення судового слідства у справі, частково провівши судове слідство у межах заявлених доводів, колегія суддів вважає, що вирок підлягає до зміни з таких підстав.
Колегія суддів вважає, що винуватість засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особами, які раніше вчинили розбій, поєднаному із проникненням у житло потерпілих ОСОБА_22 ; у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особами, які раніше вчинили розбій, поєднаному з проникненням у житло потерпілих ОСОБА_10 та заволодінням майном потерпілих ОСОБА_10 у великому розмірі на загальну суму 185 944.52 грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні п`ятдесят дві копійки) ; ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб ; ОСОБА_12 у незаконному поводженні зі зброєю, бойовими припасами - носінні, зберіганні, виготовленні, передачі вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу ; ОСОБА_9 у незаконному поводженні зі зброєю, бойовими припасами - зберіганні та придбанні вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та ОСОБА_13 у незаконному поводженні зі зброєю, бойовими припасами - носінні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, підтверджена сукупністю зібраних по справі, досліджених судом першої інстанції та наведених у вироку доказів.
Так, показаннями потерпілого ОСОБА_25 підтверджено, що 15 листопада 2010 року приблизно о 06.30 год. до будинку АДРЕСА_4 , в якому він проживає разом із дружиною ОСОБА_24 через вхідні двері ввірвались двоє чоловіків. У цей час дружина знаходилась на кухні, а він - у спальній кімнаті. Чоловіки були у чорних масках із прорізами на очах та роті, чорних рукавицях, з пістолетами із глушниками. Спочатку вони зайшли до спальної кімнати, а через деякий час один із нападників зайшов до кухні, де на дружину направив пістолет. Знаходячись у спальній кімнаті один із нападників також направив на нього пістолет і сказав «Гроші, золото». Після того як нападник підійшов ближче до нього, він одразу ж різко встав із ліжка, і наніс удар знизу вверх по руці нападника, в якій останній тримав пістолет. Між ними зав`язалась боротьба. Під час боротьби він намагався відібрати в нападника пістолет, і почув звук, що нагадує перезаряджання затвора. Оскільки на допомогу нападнику прибіг інший, який спочатку зайшов до кухні, і наніс йому удар пістолетом по голові, та оскільки сили були нерівними, тому він намагався вибігти з будинку, щоб покликати на допомогу. Під час боротьби нападники повалили його на підлогу біля дверей, і стали наносити йому удари по різним частинам тіла. Учинивши опір та зібравшись з останніми силами зумів від них вирватись, побіг до воріт, відкрив їх та почав кликати на допомогу сусідів. У цей момент нападники вибігли на вул. Пекарнянську, звідки звернули на вул. Зелену і втекли. Повернувшись до будинку виявив зникнення належної йому чорної шкіряної барсетки, в якій знаходились його документи, та 150 гривень.
З перевірених у судовому засіданні суду першої інстанції показань потерпілої ОСОБА_24 вбачається, що у вищевказаний час до будинку АДРЕСА_4 , в якому вона проживає разом із чоловіком ОСОБА_25 через вхідні двері ввірвались двоє чоловіків. У цей час вона знаходилась на кухні, а чоловік - у спальній кімнаті. Один із нападників на обличчі мав чорну маску із прорізами для очей та рота, а в руках - пістолет із глушником. Забігши на кухню, нападник одразу ж направив на неї пістолет та почав вимагати гроші. Через деякий момент схопив її за волосся, і наказав зайти до спальні, де наніс їй пістолетом удар по потилиці, і почав вимагати гроші та золото. Знаходячись у спальній кімнаті побачила другого нападника, який також був у масці із прорізами для очей та рота, і з яким боровся її чоловік. Відпустивши її нападник, наніс удар пістолетом її чоловіку по голові. Між чоловіком та нападниками зав`язалась боротьба, під час якої обидва нападники наносили йому удари ногами та руками по різним частинам тіла. У цей момент вона через задній вихід вибігла з будинку до сусіда ОСОБА_52 , щоб покликати на допомогу. Повернувшись, побачила, що нападники втекли з місця події. Зайшовши до будинку, разом із чоловіком виявили пропажу чорної шкіряної барсетки. Крім того, потерпіла ОСОБА_24 показала, що на руках у нападників були чорні в`язані рукавиці, вказувала на їх прикмети. З показань потерпілих ОСОБА_25 та ОСОБА_24 також убачається, що ними підтверджено найменування, кількість та вартість викраденого у них майна та належних їм документів, саме тих, на які вказується в обвинувальному висновку.
З показань, які ОСОБА_13 давав, будучи допитаним під час досудового слідства в якості підозрюваного, убачається, що на початку листопада 2010 року ОСОБА_12 , подзвонивши на номер мобільного телефону, запросив ОСОБА_13 у гості до міста в якому проживає. Погодившись на пропозицію 11.11.2010 року приїхав до м. Мукачеве. На залізничному вокзалі його зустрів ОСОБА_12 і відвіз до будинку ОСОБА_9 , де залишив і де він проживав. 15.11.2010 року приблизно о 04 годині, він разом зі ОСОБА_12 та ОСОБА_9 на автомобілі марки «ВАЗ 2110», кольору сірий металік, під керуванням останнього, поїхали до якогось населеного пункту. Їхали приблизно 1 годину. Після зупинки автомобіля вони зі ОСОБА_12 вийшли із транспортного засобу, пройшли близько 1 км.. Підійшовши до бетонного паркану, що огороджував подвір`я одного будинку, зупинились. ОСОБА_12 попросив перелазити через паркан, при цьому, повідомивши, що у помешканні у господарів повинні бути гроші. Перелізши через паркан на подвір`я, ОСОБА_12 вийняв із сумки дві маски із прорізами для очей та рота, одну з яких дав йому, і два пістолети із глушниками, один з яких також передав йому. Одівши маски вони через незамкнуті двері зайшли до будинку. Зайшовши до кімнати ОСОБА_12 направив на жінку пістолет, а він у спальній кімнаті направив пістолет на господаря, віком близько 60 років. Сидячи на ліжку, господар схопив його за руку, в якій він тримав пістолет. Між ними зав`язалась боротьба. Під час боротьби він зумів утримати пістолет. Вирвавшись від нього, господар почав утікати. У цей момент до спальної кімнати забіг ОСОБА_12 і сказав, що потрібно забиратися. Виходячи з кімнати він взяв чорну шкіряну барсетку, в якій на його думку могли бути гроші. Вибігши з будинку, вони через відкриті ворота вибігли на вулицю і побігли до автомобіля, в якому їх чекав ОСОБА_9 , і в якому поїхали до м. Мукачеве. Знаходячись в автомобілі маски із прорізами для очей та рота, а також пістолети склали в спортивну сумку, яка була в ОСОБА_12 .. Оглянувши барcетку, виявили в ній якісь документи, на яких була фотографія господаря будинку, й викинули її по дорозі. При поверненні і прослідуванні до м. Мукачеве автомобілем керував ОСОБА_12 (т. 1, а. с. 150-154). Із протоколу допиту ОСОБА_13 також убачається, що ним власноручно до протоколу внесені уточнення щодо часу скоєння розбійного нападу, а також вказується на те, що показання дані добровільно, без застосування працівниками міліції заходів фізичного та психологічного впливу.
Із щиросердного зізнання від 19.11.2010 року, власноручно написаного ОСОБА_13 , убачається, що 15.11.2010 року ОСОБА_13 , разом зі ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою, проникнувши до будинку, вчинили розбійний напад на сім`ю ОСОБА_22 , під час якого заволоділи барcеткою чорного кольору, в якій знаходились документи господаря будинку (т. 2, а. с. 54).
Із протоколу відтворення обстановки та обставин події, проведеного із застосуванням відеозйомки, за участі ОСОБА_13 вбачається, що ОСОБА_13 добровільно, самостійно, показав і на місці продемонстрував обставини, за яких учинив розбійний напад на сім`ю ОСОБА_22 . У тому числі ОСОБА_13 повідомив про такі деталі, які були відомі тільки йому як особі, що вчиняла злочин, підтвердивши, що разом зі ОСОБА_12 та ОСОБА_9 приїхали в смт. Вілок Виноградівського району, де він разом зі ОСОБА_12 , перелізши через бетонний паркан, проникли до будинку, в якому знаходились господар та його дружина. ОСОБА_13 також вказував на вчинювані ними дії і, зокрема, на дії, які вчинював він та ОСОБА_12 , застосовуючи пістолет та вчинювані ними спроби засунути потерпілому до рота рукавицю. Крім того, ОСОБА_13 підтвердив, що під час нападу господар учинив йому опір, про боротьбу, яка зав`язалась між ними, місце, звідки взяв барcетку, місце до якого вони за вказівкою ОСОБА_12 вибігли з будинку на перехресті вул. Пекарнянської та вул. Зеленої, місце, де разом зі ОСОБА_12 зняли маски, а також місце по вул. Гагаріна в смт. Вілок, в якому їх в автомобілі чекав ОСОБА_9 (т. 1, а. с. 178-182).
Із протоколу огляду від 15.11.2010 року та приєднаної до нього фото таблиці вбачається, що на місці події в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_4 на підлозі було виявлено патрон калібру 9 мм., який містить на денці гільзи маркувальні позначення у вигляді цифр «38» та «32», на ліжку - рукавицю, на сходах біля будинку, на порозі вхідних дверей, а також у будинку - плями схожі на кров (т. 1, а. с. 11-29).
Висновком балістичної експертизи № 79 від 18.02.2011 року підтверджено, що на поверхні патрона калібру 9 мм. з маркуванням «38», «82», який 15.11.2010 року було вилучено під час огляду місця події зі спальні будинку АДРЕСА_4 , виявлені сліди зачепу викидача та внутрішньої поверхні патронника пістолета марки «Форт-12Г», який було вилучено 19.11.2010 року під час обшуку по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_20 (т. 7, а. с. 181-188).
Із протоколу огляду від 16.11.2010 року та фото таблиці до нього вбачається, що у вказаний вище день у період із 09.40 год. до 11.00 год., у присутності понятих ОСОБА_53 та ОСОБА_54 було проведено огляд пакету із фольги сірого кольору та матерчатої рукавиці синього кольору, яка містилась у пакеті, які були вилучені під час огляду місця події 15.11.2010 року, а саме з ліжка у спальній кімнаті будинку АДРЕСА_4 (т. 1, а. с. 83-85).
Свідок ОСОБА_54 підтвердила, що 16.11.2010 року як понята приймала участь при проведенні огляду предметів, у тому числі матерчатої рукавиці, яка була вилучена при огляді будинку АДРЕСА_4 . Після огляду предметів та складання нею було підписано протокол слідчої дії.
З висновку одорологічної експертизи № 25 від 21.02.2011 року вбачається, що у зразках запаху вилучених зсередини рукавиці, яка була вилучена 15.11.2010 року під час огляду місця події зі спальної кімнати будинку АДРЕСА_4 , наявні зразки запаху ОСОБА_13 та ОСОБА_12 (т. 8, а. с. 207-213).
Висновком судово-медичної експертизи № 386 від 24.11.2010 підтверджено виявлення у потерпілого ОСОБА_25 тілесних ушкоджень у вигляді синців шкірних покровів у підключичній та надключичній ділянках справа, ділянці гребня здухвинної кістки справа, правої гомілки в середньо-верхній третині по передньо-зовнішньо-задній поверхні, лівої гомілки в середній третині по передній поверхні, забійної рани м`яких тканин у ділянці тім`яного бугра справа, які виникли внаслідок дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею при нанесенні ним ударів і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розлад здоров`я (т. 1, а. с. 161-162).
Зміст протоколів огляду мобільного телефону марки «Нокіа 6700с-1», IMEI НОМЕР_3 , від 02.12.2010 року (т. 5, а. с. 153-154) та від 01.03.2011 року (т. 9, а. с. 90-99), вилученого 19.11.2010 року під час обшуку автомобіля марки «ВАЗ 2110», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , доводить належність вказаного телефону ОСОБА_12 , і містить у microSD картці фото самого ОСОБА_12 , та невстановленого пістолета із глушником.
Даними протоколу огляду мобільного телефону марки «Нокіа 6500s-1», IMEI НОМЕР_4 від 02.12.2010 року, підтверджена його належність ОСОБА_20 , а також належність номерів : НОМЕР_5 - ОСОБА_9 («папа»), НОМЕР_6 ОСОБА_9 («брат»); НОМЕР_7 - ОСОБА_55 («мама»); НОМЕР_8 - ОСОБА_56 («сестра») (т. 5, а. с. 140).
Даними протоколу огляду мобільного телефону марки «Самсунг SGH-X210», ІМЕІ: НОМЕР_9 від 24.01.2011 року, із сім картою мобільного оператора «МТС» номер НОМЕР_10 , належного ОСОБА_13 , встановлено наявність запису в ньому номеру абонента, належного ОСОБА_12 - « ОСОБА_57 НОМЕР_11 »(т. 5, а. с. 156).
Роздруківки телефонних з`єднань отримані в ПрАТ «МТС Україна» підтверджують, що ОСОБА_12 користувався мобільним телефоном з номером № НОМЕР_12 ,ІМЕІ код НОМЕР_3 , ОСОБА_9 - № НОМЕР_13 ,ІМЕІ код НОМЕР_14 , а ОСОБА_13 - № НОМЕР_10 , ІМЕІ код НОМЕР_15 . З роздруківок також убачається, що під час перебування ОСОБА_9 за місцем свого постійного місця проживання за адресою : АДРЕСА_1 , з`єднання з його мобільним телефоном (абонент № НОМЕР_13 ) відбувалося через базову станцію врайоні вул. І. Зріні, м. Мукачеве, труба котельні (азимут 80°). З роздруківки з`єднань абонента № НОМЕР_10 у мобільному телефоні IMEI НОМЕР_15 , належного ОСОБА_13 , убачається, що 10.11.2010 року о 13.51 год. указаний абонент мав з`єднання з абонентом № НОМЕР_11 , належним ОСОБА_12 , з м. Дніпропетровська (азимут 65°), 11.11.2010 року о 17.35 год. із с. Пісочна, Львівської області, о 20.32 год. з м. Сваляви, о 20.55 год. з м. Мукачева (у районі вул. Підгорянська, 101, труба), а починаючи з 23.52 год. 11.11.2010 року до 19.11.2010 року - ряд з`єднань з абонентами знаходячись у м. Мукачеві в районі вул. І. Зріні, труба котельні (азимут 80°) (т. 3, а. с. 162-174).
Роздруківки з`єднань абонента № НОМЕР_12 , належного ОСОБА_12 , та абонента № НОМЕР_16 , належного ОСОБА_9 , свідчать про те, що 14.11.2010 року о 18.54 год. ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_9 (тривалість розмови 4 с.), при цьому, знаходячись у районі базової станції по АДРЕСА_7 , а ОСОБА_9 - по АДРЕСА_8 , труба котельні, що відповідає району місця проживання ОСОБА_9 ; 14.11.2010 року о 19.45 год. ОСОБА_9 , знаходячись у с. Бене Берегівського району, отримав телефонний дзвінок від своєї дружини (тривалість розмови 32 сек.), а о 20.47 год. від абонента № НОМЕР_17 (тривалість розмови 40 сек.), о 21.32 год. зателефонував дружині знаходячись у районі вул. Корятовича, 1 в м. Берегово (тривалість розмови 25 сек.), а о 22.14 год. прийняв від неї вхідний дзвінок (тривалість розмови 12 сек.), знаходячись також за вказаною вище адресою в м. Берегово (т. 3, а. с. 155).
Роздруківки з`єднань абонента № НОМЕР_12 , належного ОСОБА_12 , також свідчать про те, що вказаний абонент у період з 22.14 год. до 22.21 год. 14.11.2010 року був зафіксований у районі базової станції в АДРЕСА_9 , де отримав ряд смс повідомлень та здійснив вихідний дзвінок абоненту № НОМЕР_18 , належний його співмешканці ОСОБА_48 , а в період з 22.21 год. 14.11.2010 року до 07.52 год. 15.11.2010 року ні з ким не спілкувався.
З роздруківки з`єднань номерів належних ОСОБА_9 та ОСОБА_12 вбачається і те, що 15.11.2010 року о 07.49 год. номер належний ОСОБА_9 зафіксований у районі базової станції с. Дунковиця Іршавського району (т. 3, а. с. 155), а о 07.52 год. абонент належний ОСОБА_12 зафіксований у районі базової станції с. Доробратово Іршавського району (т. 3, а. с. 143).
З роздруківки з`єднань абонента № НОМЕР_10 , що належить ОСОБА_13 , вбачається, що останній, після приїзду до м. Мукачеве, кожен день спілкувався за допомогою вказаного мобільного телефону, однак у період з 15.04 год. 14.11.2010 року до 09.26 год. 15.11.2014 року, тобто у час готування та вчинення розбійного нападу на подружжя ОСОБА_22 не здійснив і не отримав жодного телефонного дзвінка (т. 3, а. с. 159- 175).
При оцінці доводів апеляційних скарг та наведених у вироку доказів, колегія суддів вважає, що показання потерпілого ОСОБА_25 про боротьбу, яка мала місце між ним та нападником, про нанесення йому по голові удару пістолетом, об`єктивно підтверджуються вказаним вище висновком судово-медичної експертизи.
Колегія суддів також вважає, що судом першої інстанції дана вірна оцінка зібраним у справі доказам, у тому числі протоколам огляду місця події, огляду предметів, відомостям здобутим під час проведення цих слідчих дій, обґрунтовано відхилено доводи сторони захисту про недопустимість доказів - указаних вище протоколів та висновків судових балістичної та одорологічної експертиз. При оцінці окремих неточностей щодо маркування патрона, суд першої інстанції обґрунтовано визнав замість помилково зазначеного в протоколі огляду місця події від 15.11.2010 року маркування патрона «32» правильним «82», те, що на дослідження експерту був наданий патрон, який було вилучено під час огляду місця події. При оцінці доводів апеляційних скарг колегія суддів вважає, що вимоги ст. ст. 85, 190, 191, 195 КПК України при проведенні огляду місця події та при огляді цих предметів порушені не були, на порушення вимог КПК України при проведенні цих слідчих дій учасники процесу не посилались, у тому числі колегія суддів вважає, що вимоги КПК України були дотримані при призначенні та проведенні експертних досліджень, що обвинуваченим були роз`яснені права при призначенні та проведенні вказаних вище експертиз, при пред`явленні їм висновків, що підтверджується відповідними протоколами, на яких містяться підписи обвинувачених та їх захисників - адвокатів. Дотримані вимоги КПК України і при відібранні зразків запаху в ОСОБА_13 та ОСОБА_12 для проведення одорологічної експертизи, при вилученні рукавиці, вилученої з місця події. Під час розгляду справи апеляційним судом учасники судового розгляду не посилались на неповноту та поверховість при проведенні експертних досліджень у даних експертизах, а також не заявляли клопотань про виклик до апеляційного суду будь-кого з експертів, що проводили експертні дослідження тих чи інших об`єктів та клопотань про призначення повторної або комісійної експертиз. Тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вказані вище докази обґрунтовано визнані допустимими та належними.
Колегія суддів також вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відхилені показання ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , дані ними у судовому засіданні, про те, що розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_22 не вчиняли, оскільки такі спростовуються сукупністю зібраних по справі доказів, яким обґрунтовано надано перевагу. При оцінці зібраних по справі доказів судом обґрунтовано надано перевагу показанням, які ОСОБА_13 давав під час досудового слідства, і які в щонайменших подробицях співпадають із показаннями потерпілих ОСОБА_25 та ОСОБА_24 та які є послідовними, докладними й узгоджуються із сукупністю інших, об`єктивних доказів і, зокрема, з роздруківками телефонних з`єднань із належного ОСОБА_13 абонентського номера через базову станцію, розташування якої відповідає адресі проживання ОСОБА_9 .. Зазначене підтверджує показання, які ОСОБА_13 давав під час досудового слідства, і про те, що по приїзду до м. Мукачева за рекомендацією ОСОБА_12 проживав у ОСОБА_9 , і спростовують показання ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які вони давали під час розгляду справи судом, про вселення останнього до будинку ОСОБА_9 тільки після 15.11.2010 року. При оцінці показань, які ОСОБА_13 давав під час досудового слідства і прийнятті їх до уваги, колегія суддів також враховує, що показання ОСОБА_13 давав одразу ж після затримання по підозрі у вчиненні злочину, а інші докази, зокрема, висновок балістичної експертизи патрона, вилученого з місця події будинку АДРЕСА_4 , дані якого підтверджують об`єктивність та достовірність показань ОСОБА_13 були отримані через значний проміжок часу. Через значний проміжок часу після отримання від ОСОБА_13 показань були отримані й дані роздруківок з`єднань абонентів ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 як між ними, так й іншими вказаними вище особами. Судом першої інстанції обґрунтовано відхилені показання ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 про застосування до першого незаконних методів слідства, які призвели до його само обмови та обмови ОСОБА_9 і ОСОБА_12 у вчиненні розбійного нападу на подружжя ОСОБА_22 . Аналіз доказів, що спростовують показання ОСОБА_13 про застосування до нього незаконних методів слідства детально викладений у вироку й викладається в ухвалі нижче, з урахуванням доводів апеляційних скарг адвоката ОСОБА_14 , засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та пояснень, які засуджені давали під час розгляду справи апеляційним судом.
Судом обґрунтовано відхилені і показання свідків ОСОБА_58 та ОСОБА_59 про те, що засуджений ОСОБА_12 розбійного нападу на подружжя ОСОБА_22 не вчиняв, оскільки такі спростовуються зібраними по справі доказами, у тому числі роздруківками телефонних з`єднань із належного ОСОБА_12 абонентського номера і підтверджують що ОСОБА_12 знаходячись о 22.14 год. 14. 11.2010 року в районі базової станції по АДРЕСА_9 на належний йому номер мобільного телефону отримав смс повідомлення, а в період з 22.21 год. 14.11.2010 року до 07.52 год. 15.11.2010 року - ні з ким не спілкувався, тому свідка ОСОБА_60 близько 05.00 год. 15.11.2010 року не викликав до готелю «Корал» в с. В.Коропець, Мукачівського району.
Роздруківки телефонних з`єднань із мобільних телефонів належних ОСОБА_9 та ОСОБА_12 підтверджують, що у період часу з 19. 45 год. до 22. 14 год. 14 листопада 2010 року ОСОБА_9 та ОСОБА_12 слідували з м. Мукачева до місця скоєння злочину в с. Вілок, Виноградівського району, і після його скоєння - у зворотному напрямку до м. Мукачеве (дані роздруківок, зокрема, підтверджують що 15.11.2010 року о 7.49 год. належний ОСОБА_9 номер мобільного телефону зафіксований у районі базової станції с. Дунковиця Іршавського району т. 3, а. с. 155, а належний ОСОБА_12 номер мобільного телефону 15.11.2010 року о 7.52 год. зафіксований у районі базової станції с. Доробратово Іршавського району т. 3, а. с. 143).
Колегія суддів також вважає, що судом обґрунтовано відхилені й показання свідка ОСОБА_30 про те, що засуджений ОСОБА_9 не причетний до вчинення розбійного нападу на подружжя ОСОБА_22 та свідка ОСОБА_61 про те, що засуджений ОСОБА_12 не причетний до скоєння даного злочину.
При оцінці доводів апеляційної скарги ОСОБА_13 колегія суддів враховує і дані роздруківок телефонних з`єднань із належного ОСОБА_13 абонентського номера через базову станцію, розташування якої відповідає адресі проживання ОСОБА_9 ..
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що судом не була допитана потерпіла ОСОБА_33 , про неповноту дослідження у зв`язку із цим доказів і незаконність вироку, колегія суддів вважає, що потерпіла ОСОБА_62 у судові засіданні суду першої інстанції не з`явилась з поважних причин, що підтверджується матеріалами кримінальної справи. При дослідженні судом першої інстанції показань потерпілої ОСОБА_33 , які вона давала під час досудового слідства, судом першої інстанції вимоги ст. ст. 290, 306 КПК України 1960 року були дотримані. Колегія суддів також вважає, що судом першої інстанції були дотримані вимоги ст. 306 КПК України і при дослідженні показань, які ОСОБА_13 та ОСОБА_21 давали під час досудового слідства. На порушення вимог КПК України при дослідженні судом першої інстанції вказаних та інших доказів - чистосердечного зізнання ОСОБА_13 та показань, які він давав при відтворенні обстановки та обставин події, і які підтверджують вину ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні розбійного нападу на подружжя ОСОБА_22 учасники судового розгляду не вказували. У тому числі учасники судового розгляду не вказували, які обставини справи необхідно з`ясувати під час допиту потерпілої ОСОБА_33 , і які не були з`ясовані місцевим судом. В апеляційних скаргах також не вказується на те, які обставини справи не були з`ясовані місцевим судом при дослідженні показань потерпілої ОСОБА_63 .. При оцінці доводів апеляційних скарг про те, що в обґрунтування висновку про доведеність вини ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у скоєні розбійного нападу на подружжя ОСОБА_22 , суд послався на докази, які містять припущення, колегія суддів приходить до висновку про те, що вимоги КПК України при збиранні, дослідженні та оцінці доказів за вказаним епізодом злочинних дій засуджених були дотримані, як посадовими особами органу досудового слідства, так і судом першої інстанції, і відхиляє їх як необґрунтовані та непідтверджені.
Враховуючи вищенаведені докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що вина засуджених ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 у вчиненні ними 15.11.2010 року розбою, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особами, які раніше вчинили розбій, поєднаному із проникненням у житло потерпілих - подружжя ОСОБА_22 , є доведеною, а кваліфікацію дій кожного за ч. 3 ст. 187 КК України правильною. При оцінці доводів апеляційних скарг колегія суддів також вважає, що матеріали кримінальної справи достовірно підтверджують, що ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 є особами, які раніше вчиняли розбій або бандитизм, судимість яких за вчинені ними розбій та бандитизм не погашена. При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що у кримінальній справі відсутні документи, що підтверджують особу ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що витребувані і приєднані до справи документи у підтвердження особи ОСОБА_9 відповідають вимогам нормативно-правових актів України, що засуджений ОСОБА_9 під час розгляду справи апеляційним судом не вказував на те, що є іншою за прізвищем, іменем та по батькові особою, а не ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 . Інші учасники судового розгляду і, зокрема, захисник ОСОБА_9 , також не вказував на те, що його батько - засуджений ОСОБА_64 , є іншою за прізвищем, іменем та по батькові особою.
Колегія суддів також вважає, що винуватість засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особами, які раніше вчинили розбій, поєднаному із проникненням у житло потерпілих ОСОБА_10 та заволодінням майном потерпілих ОСОБА_10 у великому розмірі на загальну суму 185 944.52 грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні п`ятдесят дві копійки) ; ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб ; ОСОБА_12 у незаконному поводженні зі зброєю, бойовими припасами - носінні, зберіганні, виготовленні, передачі вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу ; ОСОБА_9 у незаконному поводженні зі зброєю, бойовими припасами - зберіганні та придбанні вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та ОСОБА_13 у незаконному поводженні зі зброєю, бойовими припасами - носінні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, підтверджена сукупністю зібраних по справі, досліджених судом першої інстанції та наведених у вироку наступних доказів.
Потерпіла ОСОБА_16 підтвердила, що приблизно о 5. 30 год. 19.11.2010 року перебувала на кухні, а чоловік плавав у басейні. У цей час до будинку зайшла особа, яка була в масці та темному одязі, і одразу ж навела на неї пістолет із глушником, який тримала в руці, наказала їй мовчати та лягати на підлогу. Після цього побачила іншого нападника з бітою в руках, який стояв у неосвітленому коридорі перед входом на кухню. Через декілька хвилин її чоловік потерпілий ОСОБА_15 , забіг до будинку, й одразу ж один із нападників, що стояв у коридорі наніс йому удар бітою по голові, від якого він впав на підлогу. За чоловіком до будинку з подвір`я забіг ще один нападник, який був у масці та який накинувся на її чоловіка разом з іншим і який мав біту. До них приєднався третій нападник, який також мав пістолет. Усі троє стали наносити чоловікові удари по голові та тілу, вимагаючи гроші та коштовності. Припинили наносити удари тільки після того як вони погодились виконати їх вимоги. Піднявшись на другий поверх вона відкрила сейф із якого один із нападників забрав коштовності та гроші, які скинув у сумку. Спустившись на перший поверх один із нападників взяв ключі від належного сім`ї автомобіля марки «Лексус», що знаходився на подвір`ї. Після цього завели їх до залу й замкнули зовні двері на ключ. Через деякий час чоловік відкрив двері. Вийшовши з кімнати виявили відсутність на подвір`ї автомобіля.
З показань, які ОСОБА_13 давав, будучи допитаним під час досудового слідства в якості підозрюваного, убачається, що в період 15-17 листопада 2010 року ОСОБА_12 у присутні ОСОБА_9 та ОСОБА_21 запропонував йому взяти участь у нападі на господарів будинку неподалік м. Ужгород. На пропозицію ОСОБА_12 погодився, оскільки не мав грошей. 18.11.2010 року під час розмови в будинку ОСОБА_9 , останній повідомив йому, що приблизно о 4 й годині, поїдуть вчиняти злочин. Для вчинення злочину заздалегідь підшукав собі рукавиці, дерев`яну біту, яку знайшов у будинку ОСОБА_9 .. Згідно домовленості ОСОБА_12 мав зайти в баню, що знаходилась ззаду будинку, де утримувати господаря, а він разом з ОСОБА_21 зайти до будинку, напасти на господарку, знайти гроші та інші цінності й заволодіти ними. Приблизно о 04-й годині 30 хвилин 19.11.2010 року разом з ОСОБА_21 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 на автомобілі марки «ВАЗ-2110» виїхали з м. Мукачева і направились в сторону м. Ужгород на місце скоєння злочину. За кермом знаходився ОСОБА_12 .. Неподалік м. Ужгорода зупинились на автодорозі неподалік приватних будинків. Утрьох він, ОСОБА_21 та ОСОБА_12 вийшли з автомобіля, а ОСОБА_9 залишився чекати їх в автомашині. Виходячи з автомашини взяв сумку з масками та пістолет із глушником. По дорозі він, ОСОБА_12 та ОСОБА_21 через поле направились до трьохповерхового будинку. Підійшовши до будинку одягнули маски, біту він тримав під курткою, ОСОБА_12 взяв пістолет, а ОСОБА_21 металевий кастет. Через огорожу проникли на подвір`я. Обійшовши будинок через незамкнуті двері зайшли до приміщення. Побачивши господаря одразу ж наніс йому два удари бітою по голові. Внаслідок ударів чоловік упав на підлогу. До чоловіка підійшла жінка, яка стала прикладати йому серветки до голови. Погрожуючи застосуванням насильства, почав вимагати гроші та інші цінності. Господар погодився на їх вимоги, і сказав йти на другий поверх. Разом із жінкою направився на другий поверх, де із сейфу забрали гроші - гривні, долари США та Євро й покидали їх у спортивну сумку, яку принесли із собою. Виходячи з будинку побачили ключі від автомобіля марки «Лексус», який знаходився на подвір`ї. Вирішили заволодіти автомобілем. Забравши ключі вийшли на подвір`я. ОСОБА_21 сів за кермо автомобіля, ОСОБА_12 на переднє пасажирське сидіння, а він на заднє. З подвір`я будинку виїхали на дорогу. Під час руху спрацювала сигналізація, тому автомобіль зупинився. Зрозумівши, що на автомобілі не зможуть поїхати, вискочили з нього і через поле побігли на дорогу, де до них під`їхав ОСОБА_9 .. З місця події всі разом повернулись до м. Мукачеве. Приїхавши до будинку за місцем проживання ОСОБА_9 , поклали сумки, і мали намір лягати спати. У цей момент до будинку приїхали працівники міліції, які затримали їх по підозрі у вчиненні злочину (т. 2, а. с. 93-95).
Із щиросердного зізнання від 19.11.2010 року, власноручно написаного ОСОБА_13 , убачається, що 15.11.2010 року ОСОБА_13 , разом зі ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та особою по імені Мілан, за попередньою змовою, проникнувши до будинку, що знаходиться поблизу м. Ужгород, вчинили розбійний напад на сім`ю ОСОБА_10 , під час якого, застосовуючи фізичну силу, а саме біти, заволоділи грошима потерпілого та ювелірними виробами. Учинивши злочин повернулись до будинку за місцем проживання ОСОБА_9 .. У щиросердному зізнанні також зазначено, що пояснення написані добровільно, без застосування працівниками міліції заходів фізичного, морального та психологічного впливу (т.2, а. с. 44).
Із протоколу відтворення обстановки та обставин події, проведеного із застосуванням відеозйомки, за участі ОСОБА_13 , убачається, що ОСОБА_13 добровільно, самостійно, показав і на місці продемонстрував обставини, за яких учинив розбійний напад на сім`ю ОСОБА_10 . У тому числі ОСОБА_13 повідомив про такі деталі, які були відомі тільки йому як особі, що вчиняла злочин, підтвердивши, що разом зі ОСОБА_12 , ОСОБА_21 та ОСОБА_9 приїхали на АДРЕСА_10 ; показав місце, в якому він разом зі ОСОБА_12 та ОСОБА_21 перелізли через огорожу та пройшли на подвір`я будинку ; показав як заходили до будинку ; де знаходився господар під час нанесення ним йому бітою ударів по голові, де знаходилась дружина господаря, яку утримував ОСОБА_21 .. Крім того, при проведенні цієї слідчої дії ОСОБА_13 показав місце з якого забрали гроші та цінності ; місце, де на подвір`ї знаходився автомобіль марки «Лексус», у який вони сіли, і в якому виїхали з подвір`я на дорогу ; місце де після спрацювання сигналізації автомобіль зупинився ; місце в якому їх чекав в автомобілі ОСОБА_9 , а також місце в полі, де викинув узятий ним з будинку потерпілого кухонний ніж. Під час проведення відтворення обстановки та обставин події у вказаному ОСОБА_13 місці було знайдено ніж, який було оглянуто та приєднано до справи речовим доказом (т. 5, а. с. 156-162).
З переглянутого апеляційним судом відеозапису слідчої дії - відтворення обстановки та обставин події, проведеного за участі ОСОБА_13 , вбачається, що саме у вказаному ОСОБА_13 місці було виявлено ніж, на який посилаються у свої показаннях потерпілий ОСОБА_10 та обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_21 .. Колегія суддів вважає, що зміст вчинюваних ОСОБА_13 при проведенні відтворення обстановки та обставин події дій свідчить про те, що саме ОСОБА_13 провів учасників слідчої дії, до місця, де викинув ніж і в якому ніж було виявлено.
З показань ОСОБА_21 , матеріали справи щодо якого виділені в окреме провадження, які він давав, будучи допитаним під час досудового слідства в якості підозрюваного, убачається, що за змістом такі є аналогічними до показань, які ОСОБА_13 давав у якості підозрюваного. Крім того, з показань ОСОБА_21 вбачається, що, пропонуючи вчинити злочин, ОСОБА_12 повідомив йому про те, що у будинку проживають тільки жінка із чоловіком віком біля 40-50 років, власник будинку очолює якусь велику організацію, а тому в будинку є велика сума грошей. Крім того, ОСОБА_12 повідомив, що на його пропозицію здійснити напад погодився його знайомий із м. Дніпропетровськ - ОСОБА_13 , а також ОСОБА_9 , який згідно розподілу ролей, буде очікувати їх неподалік в автомобілі, на що він погодився. Приїхавши на місце події на початку с. Барвінок Ужгородського району зупинились і вийшли з машини, а ОСОБА_9 одразу ж пересів за кермо автомобіля, розвернув машину та від`їхав декілька метрів у напрямку м. Мукачеве. Виходячи з автомашини ОСОБА_12 взяв із собою чорну спортивну сумку, а ОСОБА_13 дерев`яну біту. Разом направились до триповерхового будинку, у вікнах якого горіло світло. Біля будинку ОСОБА_12 дістав із сумки, і передав йому пістолет. Перестрибнувши через огорожу, почекавши декілька хвилин, побачили як із будинку вийшов господар і направився до басейну. Очікуючи господаря побачили на подвір`ї автомобіль марки «Лексус», який також вирішили викрасти. Надягнувши маски із прорізами для очей, через відчинені задні двері зайшли до будинку. Побачивши в будинку жінку підбіг до неї та наставивши на неї пістолет, попросив видати гроші та цінності. Через декілька хвилин до будинку зайшов господар. Одразу ж ОСОБА_13 наніс йому декілька ударів битою по голові, від яких він упав на підлогу, і в нього з голови почала текти кров. Після цього ОСОБА_12 разом із ОСОБА_13 стали вимагати в господаря гроші та цінності та з`ясовувати місце, в якому їх тримає. Під час розмови господар повідомив, що віддасть гроші, які знаходяться на другому поверсі. У сейфі, на який вказала дружина господаря, знайшли гроші та ювелірні цінності, які склали в сумку, яку взяв із собою ОСОБА_12 .. Виходячи з будинку в холі побачив на столику ключі від автомобіля марки «Лексус», який стояв біля будинку. Забравши ключі повідомив про це співучасників. Вийшовши на подвір`я відкрили автомобіль. Він сів за кермо, завів автомобіль і разом зі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які сіли в автомашину, виїхали з подвір`я. Під час руху на дорозі спрацювала сигналізація, тому автомобіль зупинився, і тому вони вимушені були його покинути. Вискочивши з автомашини, через поле побігли до траси до автомобіля, в якому їх чекав ОСОБА_9 .. По дорозі викинув маску та кастет. В обумовленому місці до них під`їхав ОСОБА_9 .. Сівши до останнього в автомобіль направились до м. Мукачеве, до будинку з якому проживає ОСОБА_9 .. Проїжджаючи біля будинку, в якому проживає, вийшов з автомашини. Через декілька хвилин на належному йому автомобілі марки «Фольцваген Джета» під`їхав до будинку ОСОБА_9 .. Залишивши автомобіль неподалік від будинку ОСОБА_9 пішки направився до будинку останнього. Через декілька хвилин до будинку забігли працівники міліції, які їх затримали по підозрі в скоєнні злочину (т. 2, а. с. 157-160.)
З власноручно написаної ОСОБА_21 явки з повинною, убачається, що він добровільно, самостійно, одразу ж після затримання по підозрі у вчиненні злочину, вказав на час, місце та обставини, за яких учинив розбійний напад на сім`ю ОСОБА_10 , під час якого заволоділи грошима та ювелірними виробами (т. 2, а. с. 60).
Із протоколу відтворення обстановки та обставин події, проведеного із застосуванням відеозйомки, за участі ОСОБА_21 , убачається, що ОСОБА_21 добровільно, самостійно, показав і на місці продемонстрував обставини, за яких разом зі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , учинили розбійний напад на сім`ю ОСОБА_10 , підтвердивши час, місце та обставини, за яких домовлявся зі ОСОБА_12 на його вчинення. Показання ОСОБА_21 та продемонстровані ним дії свідчать про те. що вони є аналогічними до показань ОСОБА_13 (т. 2, а. с. 161-165) .
З переглянутого апеляційним судом відеозапису слідчої дії - відтворення обстановки та обставин події, проведеного за участі ОСОБА_21 , убачається, що, даючи показання ОСОБА_21 вказав на прізвище та ім`я - ОСОБА_65 та ОСОБА_66 , осіб, разом з якими та особою по імені ОСОБА_67 вчинили розбійний напад на подружжя ОСОБА_10 .
Колегія суддів вважає, що зміст вчинюваних при проведенні слідчої дії ОСОБА_21 дій свідчить про те, що ОСОБА_21 провів учасників слідчої дії до місць, в яких ним разом з іншими співучасниками злочину вчинювались дії, про які він детально вказував у своїх показаннях.
Із протоколу огляду місця події від 19.11.2010 року та фото таблиці до нього вбачається, що під час огляду подвір`я та приміщення будинку АДРЕСА_5 , на підлозі в коридорі та в холі виявлено плями речовини бурого кольору, схожі на кров; на батареї виявлені сліди підтікання (із підлоги холу зроблено зішкріб речовини бурого кольору; з ванної кімнати з підлоги вилучено змив речовини бурого кольору ; з дерев`яної сходинки № 3 вилучено на стерильну марлю нашарування речовини бурого кольору) ; у кімнаті на другому поверсі виявлено та вилучено ганчірку з нашаруванням рідини бурого кольору. В робочому кабінеті виявлено відкритий металічний сейф, який вмонтовано у шафі. На місці події також виявлено й із нього вилучено 11 слідів пальців рук та фрагмент сліду долоні. На підлозі в кухні виявлено 2 фрагменти слідів низу взуття (вилучені на два відрізки світлої дактилоплівки під № 1 і № 2), а на підлозі в бані 1 фрагмент сліду взуття (вилучено на відрізок темної липкої плівки під № 3), біля воріт із тильної сторони огорожі подвір`я будинку на ґрунті один слід низу взуття та на відстані 30 м. від паркану ще два сліди низу взуття, на ґрунтовій дорозі на відстані 5 м. від автомобіля марки «Лексус» виявлено один аналогічний слід низу взуття (сліди залиті гіпсовою сумішшю та вилучені). З ручки дверей тильної сторони будинку вилучено запаховий слід ( т. 2, а. с. 18-59).
Із протоколу огляду місця події від 19.11.2010 року та фото таблиці до нього вбачається, що під час огляду по АДРЕСА_10 , автомобіля марки «Лексус GS300», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_19 , у салоні авто виявлено та вилучено слід нашарування речовини бурого кольору, а також із рукоятки коробки передач вилучено запаховий слід ( т. 2, а. с. 41-43).
З висновку імунологічної експертизи № 272 від 30.12.2010 року вбачається, що на флізелінових серветках (об. № № 1, 2), у змивах на марлеві тампони з ванної кімнати (об. №3), зі сходинки (об. № 4), у зіскрібі з плитки (об. № 5), вилучених із місця події будинку АДРЕСА_5 , а також у змиві з дерев`яної бити (об. № 8), вилученої з будинку за місцем проживання ОСОБА_9 , знайдена кров людини, яка за ізосерологічними еритроцитарними системами властива крові потерпілого ОСОБА_15 .. При цьому виключена можливість походження крові від ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 .. Щодо ОСОБА_21 то не виключена можливість походження або домішку і його крові при умові наявності у нього тілесних ушкоджень, які супроводжувалися зовнішньою кровотечею (т. 6, а.с. 54-58).
При оцінці цього доказу та доводів апеляційних скарг, колегія суддів враховує показання свідка ОСОБА_38 , яка підтвердила, що під час досудового слідства як понята приймала участь при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , про що підписала відповідний протокол, дані якого відповідали фактичним обставинам, за яких мав місце обшук.
Протоколом обшуку автомобіля марки «ВАЗ 2110», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , від 19.11.2010 року, підтверджено, що у салоні вказаного вище транспортного засобу, який знаходився на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_11 , і належить гр. ОСОБА_48 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Нокіа 6700», що належить гр. ОСОБА_12 (т. 3, а. с. 16-17).
Із протоколу огляду від 24.01.2011 року вбачається, що під час указаної слідчої дії було оглянуто взуття, вилучене в ході проведення 19.11.2010 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , а також оглянуто сліди низу взуття вилучені 19.11.2010 року при огляді місця події в АДРЕСА_5 (т. 5, а. с. 55-59).
Із протоколу огляду від 15.12.2010 року та приєднаної до нього фото таблиці вбачається, що під час огляду було оглянуто коробку темно-червоного кольору та ювелірні вироби в кількості 41 шт., які знаходились у ній і які були вилучені в ході проведення 19.11.2010 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме :
- сережки вітчизняного виробництва виготовлені з дорогоцінного металу - золота 585 проби, білого та жовтого кольору у формі пластини;
- сережки вітчизняного виробництва, виготовлені з дорогоцінного металу - золота 585 проби. Основна частина сережки виготовлена із золота білого кольору у формі круга, діаметром 17 мм., оздоблена однією перлиною білого кольору у формі круга та прозорими вставками;
- сережки виготовлені з дорогоцінного металу - золота 585 проби, основна частина сережки виготовлена із золота 585 проби. Основна частина сережки виготовлена із золота жовтого кольору у вигляді пелюстків квітки, оздоблена чотирма камінцями - вставками коричневого кольору;
- сережки виготовлені з дорогоцінного металу - золота 585 проби, складаються з основної і замкової частини. Основна частина виготовлена із золота жовтого кольору, ажурна, оздоблена камінцем вставкою фіолетового кольору;
- сережки виробництва СРСР, виготовлені з дорогоцінного металу - золота 585 проби, складаються з основної і замкової частини. Основна частина сережки виготовлена із золота жовтого кольору, оздоблена камінцем-вставкою червоного кольору;
- сережки виготовлені з дорогоцінного металу - золота 585 проби, складаються з основної і замкової частини, основна частина виготовлена із золота жовтого кольору 585 проби у вигляді петлі, оздоблена камінцем-вставкою червоного та білого кольору;
- сережки виготовлені з дорогоцінного металу - золота 585 проби, складаються з основної і замкової частини, основна частина виготовлена із золота жовтого кольору у формі круга, діаметром 11 мм., оздоблена прозорими камінцями - вставками ;
- сережки виготовлені з дорогоцінного металу - золота 585 проби, основна частина виготовлена із золота жовтого та білого кольору, оздоблена прозорим камінцем вставкою;
- каблучка чоловіча (типу «печатка») - вітчизняного виробництва, виготовлена з дорогоцінного металу - золота 585 проби, верхівка оздоблена прозорим камінцем - вставкою;
- каблучка жіноча, виготовлена з дорогоцінного металу - золота 585 проби білого кольору, має декоративну форму, верхівка оздоблена перлиною білого кольору та прозорими камінцями-вставками;
- каблучка жіноча - іноземного виробництва, виготовлена з дорогоцінного металу - золота, має декоративну форму, верхівка оздоблена одним великим прозорим камінцем-вставкою та 6-ма маленькими;
- каблучка жіноча, виготовлена з дорогоцінного металу - золота 585 проби, має декоративну форму та складається із шинки та верхівки, верхівка оздоблена 11-ма прозорими камінцями-вставками;
- каблучка жіноча, виготовлена з дорогоцінного металу - золота 583 проби виробництва СРСР, має декоративну форму, верхівка оздоблена камінцем - вставкою фіолетового кольору;
- каблучка жіноча, виготовлена з дорогоцінного металу - золота 585 проби, має декоративну форму, складається із шинки та верхівки, верхівка виготовлена у формі петлі;
- каблучка жіноча, вітчизняного виробництва, виготовлена з дорогоцінного металу - золота 585 проби, має декоративну форму, складається із шинки та верхівки, верхівка - складальна, виготовлена у формі прямокутника, оздоблена одним камінцем-вставкою зеленого кольору та шістьма прозорими камінцями-вставками;
- каблучка жіноча, вітчизняного виробництва, виготовлена з дорогоцінного металу - золота 585 проби має декоративну форму, складається із шинки та верхівки, верхівка - складальна, виготовлена у формі геометричної фігури-ромба;
- каблучка жіноча, вітчизняного виробництва, виготовлена з дорогоцінного металу - золота 585 проби, виготовлена у формі прямокутника, який виготовлений із золота білого кольору;
- каблучка жіноча, вітчизняного виробництва, виготовлена з дорогоцінного металу - золота 585 проби складається із трьох смужок, які по всій довжині оздоблені прозорими камінцями-вставками;
- підвіска виробництва СРСР, виготовлена з дорогоцінного металу - золота 583 проби, виготовлена у формі листочка;
- підвіска іноземного виробництва, виготовлена з дорогоцінного металу - золота 585 проби, виготовлена у формі овалу та оздоблена одним камінцем-вставкою бордового кольору та багатьма прозорими камінцями - вставками;
- підвіска виготовлена з металу сірого кольору, оздоблена камінцем-вставкою блакитного кольору, оздоблене прозорими камінцями-вставками;
- підвіска виробництва СРСР, виготовлена з дорогоцінного металу - золота 583 проби, неправильної форми;
- підвіска виготовлена з дорогоцінного металу - золота 585 проби білого та жовтого кольору у формі хрестика;
- підвіска виготовлена з дорогоцінного металу - золота, виготовлена у формі хрестика з розп`яттям;
- підвіска виготовлена з дорогоцінного металу - золота, виготовлена у формі хрестика;
- браслет декоративний жіночий вітчизняного виробництва, виготовлена з дорогоцінного металу - золота 585 проби, оздоблений прозорими камінцями вставками та камінцями вставками блакитного кольору;
- браслет декоративний жіночий вітчизняного виробництва, виготовлена з дорогоцінного металу - золота 585 проби, складається з десяти елементів, виготовлених у формі пелюстків;
- браслет декоративний жіночий вітчизняного виробництва, виготовлена з дорогоцінного металу - золота 750 проби, складається з 8 елементів у формі смужок та 6-ти камінців зеленого кольору та оздоблений 10-ма прозорими камінцями-вставками;
- браслет декоративний жіночий вітчизняного виробництва, виготовлена з дорогоцінного металу - золота, плетений;
- ланцюжок виготовлена з дорогоцінного металу - золота 585 проби, виробництва СРСР, якірного плетива;
- ланцюжок шийний виготовлена з дорогоцінного металу вітчизняного виробництва, комбінованого плетива;
- ланцюжок шийний виготовлена з дорогоцінного металу вітчизняного виробництва, кручене плетиво;
- ланцюжок шийний виготовлена з дорогоцінного металу фантазійного плетива;
- ланцюжок шийний виготовлена з дорогоцінного металу якірного плетива;
- ланцюжок шийний виготовлена з дорогоцінного металу фантазійного плетива;
- ланцюжок шийний виготовлена з дорогоцінного металу стрічковий;
- кольє іноземного виробництва (Італія), виготовлене із золота 585 проби, складається з ланцюжка якірного плетива в центральній частині якого закріплено композицію, що оздоблена камінцями коричневого кольору;
- кольє вітчизняного виробництва, виготовлене із золота 585 проби, складається з ланцюжка в центральній частині якого закріплено композицію, яка представляє собою пелюстки квітів, що оздоблена прозорими камінцями-вставками та камінцями-вставками зеленого кольору;
- кольє вітчизняного виробництва, виготовлене із золота 585 проби, складається з восьми фрагментів ланцюжка та семи смужок у центральній частині смужки оздоблені прозорими камінцями-вставками та камінцями-вставками синього кольору;
- ланцюжок шийний виготовлена з дорогоцінного металу - золота білого кольору, 585 проби, фантазійного плетива;
- підвіска виготовлена з дорогоцінного металу - золота 585 проби, підвіска складальна у формі круга оздоблена перлиною білого кольору та прозорими камінцями-вставками (т. 5,
Протоколом огляду від 17.12.2010 року підтверджено факт огляду сумки чорного кольору марки «Adidas», виготовленої із тканини ; маски матерчатої чорного кольору, з вирізами у верхній частині для очей, із вишитим написом «OR»; маски матерчатої чорного кольору, з вирізами для очей та ротової порожнини, які були вилучені 19.11.2010 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою : АДРЕСА_1 (т. 5, а. с. 130-133,134-139).
Протоколом огляду від 24.01.2010 року підтверджений факт огляду ножа кухонного, з лезом виготовленим із металу світло-сірого кольору, рукояткою чорного кольору, виготовленою з полімерного матеріалу, що був виявлений та вилучений при відтворенні обстановки та обставин події за участі ОСОБА_13 (т. 5, а. с. 156-158).
Із протоколів пред`явлення предметів для впізнання від 03.02.2011 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_16 серед пред`явлених їй трьох видів сережок упізнала під № 3 належні їй сережки (із жовтого металу круглої форми діаметром 11 мм, із прозорими камінцями із вставками), які у неї було викрадено під час розбійного нападу, а також серед пред`явлених їй чотирьох дерев`яних біт упізнала, за загальною формою, розміром та оздобленням, під № 2 біту (525 мм, у верхній частині чотири поперечні декоративні пропили по окружності, в середині три пропили, в нижній частині два пропили, на кінцівці держака три пропили), якою нападники наносили удари її чоловікові ОСОБА_15 під час розбійного нападу, що мав місце 19.11.2010 року (т. 9, а. с. 45-46 ; 49-50).
З протоколу пред`явлення предметів для впізнання від 03.02.2011 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_15 серед пред`явлених йому трьох ланцюжків впізнав ланцюжок під № 2 як належний йому (з жовтого металу крученого плетіння, довжиною 55см., шириною 5мм), який у нього було викрадено під час розбійного нападу, що мав місце 19.11.2010 року, а з протоколу пред`явлення предметів для впізнання від 21.12.2010 року та фото таблиці до нього вбачається, що потерпілий ОСОБА_15 серед пред`явлених йому для впізнання трьох золотих каблучок упізнав під № 2 як належну йому каблучку (оздоблену каменями прозорими у верхній частині), яку в нього було викрадено під час розбійного нападу (т. 5, а. с. 23-25 ; т. 9, а. с. 47-48).
Висновком судово-медичної експертизи № 1146 від 21 січня 2011 року підтверджено виявлення у потерпілого ОСОБА_15 на момент судово-медичного обстеження наслідків тілесних ушкоджень у вигляді рубця на шкірних покровах волосистої частини голови в тім`яно-потиличній ділянці. Згідно довідок з Ужгородської ОКЦНН та травмпункту Ужгородської ЦМКЛ у нього також виявлено закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, забійну рану потиличної ділянки голови, забій - садно, гемартроз лівого ліктьового суглобу. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути гумовий кийок та бейсбольна бита, а також обуті ноги сторонньої людини. По давності виникнення тілесні ушкодження вкладаються в час події, що мала місце 19.11.2010 року, і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я (т. 6, а. с. 14-17).
Висновком балістичної експертизи № 2556 від 29.12.2010 року підтверджено, що предмет вилучений 19.11.2010 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_20 за адресою : АДРЕСА_1 , є вогнепальною зброєю пістолетом переробленим у саморобний спосіб для стрільби патронами калібру 9 мм. до пістолета Макарова з газового пістолета марки «ФОРТ-12Г», справним та придатним до стрільби. 12 патронів, які були вилучені 19.11.2010 року за вказаною вище адресою, є боєприпасами, придатними до стрільби, патронами центрального бою кал. 9 мм. і призначені для стрільби з пістолетів : конструкції Макарова (ПМ), конструкції Стечкіна (АПС), а також із РА-63, Р-64, RK-59 і т.д. (т. 7, а. с. 25-32).
З висновку балістичної експертизи № 2560 від 29.12.2010 року вбачається, що предмет вилучений 19.11.2010 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_20 є бойовою нарізною вогнепальною зброєю револьвером марки «TAURUS» 38-го калібру (9 мм.), є справним та придатним до стрільби. 18 патронів, які також були вилучені 19.11.2010 року за вказаною вище адресою, є боєприпасами до багатьох револьверів (системи Кольт, Сміт і Вессон) та придатними до стрільби (т. 7, а. с. 61-68).
З висновку трасологічної експертизи № 2785 від 31.12.2010 року вбачається, що слід низу взуття, зафіксований на поверхні гіпсового зліпку № 2, який вилучено при огляді місця події 19.11.2010 року в АДРЕСА_5 , залишений підошвою взуття № 4 на ліву ногу (виготовлене зі шкірозамінника сірого кольору, верх складається з ранта, носка, закріпок, язичка, підблочника, основного полотна, задника). Сліди низу взуття, зафіксовані на поверхнях гіпсових зліпках № 1, № 3 та № 4 могли бути ймовірно залишеними ними взуттям № 4. Указане взуття під № 4 було вилучено 19.11.2010 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_1 (т. 6, а. с. 217-239),
З висновку трасологічної експертизи № 2649 від 15.12.2010 року вбачається, що на пістолеті «ФОРТ-12Г» наявне маркування на кожух - затворі зліва - «ФОРТ-12 Г 9 мм. вироблено в Україні». На револьвері «ТАУРУС» наявне маркування на стволі зліва - «TAURUS-BRASIL»; на стволі справа - «38 SPECIAL»; на рамці справа - «Made in Brazi». На пістолеті «Шмайсер» наявне маркування на кожух - затворі зліва "SCHMEISSER"; на кожух-затворі із правої сторони - "Kal.9mmРАКKnallПГШ790" (т. 7, а. с. 162-169).
Висновком товарознавчої експертизи №2603 від 01.12.2010 року підтверджено, що ринкова вартість автомобіля бувшого в користуванні марки «LEXUS GS-300», 2006 року випуску, об`ємом двигуна 2997 см. куб., станом на 19.11.2010 року становить 278420 грн. (т. 6, а. с. 108-139).
Показаннями експертів ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 та ОСОБА_72 підтверджені висновки, які вони виклали при проведенні ними експертиз у кримінальній справі.
Роздруківками з`єднань абонентів отриманих у ПрАТ «МТС Україна» при проведенні виїмки 07.02.2011 року (т. 3, а. с. 122 - 191) підтверджено, що між ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_21 вдень за декілька годин до розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_10 проводились телефонні розмови за допомогою мобільного зв`язку. При цьому ОСОБА_12 користувався мобільним телефоном ІМЕІ код НОМЕР_3 абонент № НОМЕР_12 , ОСОБА_9 користувався мобільним телефоном ІМЕІ код НОМЕР_14 абонент № НОМЕР_13 , а ОСОБА_21 , матеріали справи щодо якого виділено в окреме провадження, користувався мобільним телефоном ІМЕІ код - НОМЕР_21 , абонент № НОМЕР_22 . Факт користування ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_21 вищевказаними телефонами та номерами вказаних абонентів підтверджується вказаними вище протоколами огляду від 02.12.2010 року та від 01.03.2011 року мобільного телефону марки «Нокіа 6700с-1» (т. 5, а. с. 153-154 ; т. 9, а. с. 90-99), а також від 02.12.2010 року мобільного телефону марки «Нокіа 6500s-1» (т. 5, а. с. 140-149).
З роздруківки з`єднань абонента НОМЕР_12 у телефоні IMEI НОМЕР_3 , належного ОСОБА_12 вбачається, що 19.11.2010 року о 03.27 год. указаний абонент мав з`єднання в м. Мукачеві з абонентом № НОМЕР_22 , належним ОСОБА_21 , знаходячись у районі вул. Свалявської, 79 (азимут 30°) та о 03.46 год. у районі вул. Миру, 151 (азимут 300°), а також мав з`єднання з абонентом № НОМЕР_13 , належним ОСОБА_9 , зокрема: о 03.31 год. у районі вул. Свалявської, 79 (азимут 30°), о 03.53 год. у районі вул. Федорова, 8 (азимут 275°), о 03.59 год. у районі вул. І. Зріні, труба котельні (азимут 80°), що неподалік будинку ОСОБА_9 , та о 04.08 год. у районі вул. Недецеї, 39 (азимут 310°) (т. 3, а. с. 151).
З роздруківки з`єднань абонента НОМЕР_22 у телефоні IMEI НОМЕР_21 , належного ОСОБА_21 вбачається, що 19.11.2010 року о 03.27 год. указаний абонент мав вхідне з`єднання в м. Мукачеві з абонентом № НОМЕР_12 , належним ОСОБА_12 , знаходячись у районі вул. Духновича, 1, (азимут 300°) та о 03.46 год. у районі вул. Федорова, 8, (азимут 275°) (т. 3, а. с. 191), а з роздруківки з`єднань абонента НОМЕР_5 , у телефоні ІМЕІ НОМЕР_14 , належногоОСОБА_9 вбачається, що 19.11.2010 року о 04.08 год. указаний абонент зафіксований у районі центра м. Мукачева по вул. Федорова ( т. 3, а. с. 157).
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано прийняті до уваги дані роздруківок з`єднань абонента НОМЕР_5 , у телефоні ІМЕІ НОМЕР_14 , належногоОСОБА_9 , абонента НОМЕР_12 втелефоні IMEI НОМЕР_3 , належного ОСОБА_12 , абонента № НОМЕР_22 , належного ОСОБА_21 , які в сукупності із зібраними по справі доказами підтверджують факт домовленості ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження - ОСОБА_21 , на вчинення розбійного нападу, про слідування їх з м. Мукачеве до місця скоєння злочину, при цьому, перед направленням на місце вчинення злочину вони попередньо між собою зв`язувались по телефону ; спростовують показання ОСОБА_12 про перебування його зранку 19.11.2010 року вдома за місцем свого проживання у районі АДРЕСА_12 , а також свідчать про те, що ОСОБА_9 не знаходився у вказаний вище час вдома по АДРЕСА_13 , у зоні дії оператора МТС м. Мукачеве, вул. І. Зріні, труба котельні, (азимут 80°), і свідчать про те, що він вийшов від себе з будинку, в якому проживає, після телефонного дзвінку ОСОБА_12 і обґрунтовано відхилені показання засуджених у цій частині, які вони давали під час розгляду справи місцевим судом.
При оцінці доводів апеляційних скарг про те, що роздруківки з`єднань абонентів мобільного зв`язку здобуті незаконним шляхом, дані азимутів та адреси місцезнаходження телефонів видумані, що на час скоєння злочинів в операторів були відсутні сітки координат й телефонні роздруківки сфальсифіковані, колегія суддів враховує зібрані по справі докази, які достовірно підтверджують, що роздруківки з`єднань абонентів мобільного зв`язку здобуті відповідно до вимог КПК України - слідчим винесена постанова про проведення виїмки вказаних роздруківок ; роздруківки видані при проведенні слідчої дії виїмки, що підтверджується протоколом виїмки. На порушення вимог КПК України при проведенні цієї слідчої дії не посилались як засуджені ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під час розгляду справи місцевим судом, так і учасники судового розгляду під час слухання справи апеляційним судом.
З листа заступника начальника УМВС України в Закарпатській області від 03.10.2013 року за № 3829 вбачається, що така особа як ОСОБА_73 , уродженець м. Першотравенськ Дніпропетровської області, за обліками адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України не значиться (т. 11, а. с.).
З листа начальника карного розшуку УМВС України в Закарпатській області від 24.01.2013 року за № 268 вбачається, що на території Закарпатської області не зареєстровано жодної особи за прізвищами ОСОБА_74 та ОСОБА_75 . Згідно реєстраційних відомостей ОСОБА_76 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Мукачеве, як померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 знятий із реєстрації в АДРЕСА_14 (т. 11, а. с.).
Винуватість ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні злочинів також підтверджується речовими доказами : відеозаписами протоколів слідчих дій, зокрема : VHS відеокасетою «Fugi» із відеозаписом протоколу відтворення обстановки і обставин події з ОСОБА_13 від 20.11.2010 року щодо нападу на сім`ю ОСОБА_22 , DV відеокасетою «Sony» із відеозаписом протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , двома DV відеокасетами «Sony» з відеозаписом протоколу допиту ОСОБА_13 , DV відеокасетою «Sony» з відеозаписом відтворення обстановки і обставин події з ОСОБА_13 від 19.11.2010 року щодо нападу на сім`ю ОСОБА_10 , DV відеокасетою «Sony» з відеозаписом відтворення обстановки і обставин події з ОСОБА_21 від 19.11.2010 року.
З акту судово-психіатричної експертиз № 15 від 16.01.2013 року вбачається, що ОСОБА_21 у період інкримінованих йому дій психічними захворюваннями не страждав і не виявляв будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто був осудним.
Колегія суддів вважає, що показання ОСОБА_13 про те, що під час досудового слідства працівники міліції застосовували до нього незаконні методи слідства, у зв`язку із чим обмовив себе в скоєнні розбійного нападу на подружжя ОСОБА_22 , а також обмовив ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_77 у вчиненні розбійного нападу на подружжя ОСОБА_10 , ретельно перевірялись судом першої інстанції, і не знайшли свого підтвердження.
Так, показаннями свідка ОСОБА_40 - начальника УКР УМВС України в Закарпатській області, підтверджено, що приблизно за місяць до вчинення розбійного нападу на гр. ОСОБА_15 відбувся підпал автомобіля марки «Лексус». За фактом підпалу було розпочато перевірку, під час якої отримано відомості про причетність до злочину особи, яка користувалась відповідним номером мобільного телефону, щодо якої була заведена оперативно розшукова справа. Під час розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_25 вказаний номер мобільного телефону «засвітився», тобто в одній із розмов даного абонента була висловлена фраза «повеселимося вночі». У зв`язку з отриманими відомостями про можливе скоєння злочину ним було зібрано оперативну нараду під час якої обговорювались питання пов`язані з вірогідним скоєнням злочину та вжиттям заходів спрямованих на затримання злочинців. Після наради було отримано інформацію від начальника ОКП про те, що належний підозрюваній особі автомобіль забрав ОСОБА_21 , на якому направився до будинку ОСОБА_9 , де було зафіксовано як останній вийшов із будинку, сів до автомобіля. Після цього автомобіль поїхав у напрямку до м. Ужгород. Неподалік с. Барвінок Ужгородського району, автомобіль повернув вправо і зник. Приблизно через 30 хв. до чергової частини міліції поступило повідомлення про вчинення розбійного нападу на подружжя ОСОБА_15 .. Одразу ж у складі оперативно-слідчої групи направились за вказаним автомобілем до м. Мукачеве. Начальник Мукачівського МВ УМВС повідомив, що розшукуваний автомобіль стоїть на подвір`ї біля будинку, в якому проживає ОСОБА_9 , куди вони й направились. За місцем проживання ОСОБА_9 також були викликані працівники спецпідрозділу «Беркут». Під час штурму будинку окремі особи вчинили опір, тому щодо них було застосовано фізичне насильство. Через декілька хвилин після закінчення штурму вони зайшли до будинку, зокрема, він піднявся на другий поверх, де ним було виявлено гроші, золоті вироби та зброю.
Показаннями свідка ОСОБА_78 на час скоєння злочину працював заступником начальника УМВС України в Закарпатській області, підтверджено, що в 2010 році на території Закарпатської області було скоєно ряд розбійних нападів. По оперативній інформації, було отримано відомості про причетність до розбійних нападів ОСОБА_12 , щодо якого було отримано дозвіл на проведення негласних оперативно-розшукових заходів, у тому числі на прослуховування номера мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_12 .. Зі змісту телефонних розмов довідались, що із середи на четвер, тобто з 17 на 18.11.2010 року ОСОБА_12 разом з іншими особами мають учинити злочин. У зв`язку із чим було отримано дозвіл на візуальне спостереження за ОСОБА_12 18.11.2010 року, в одній із телефонних розмов ОСОБА_12 промовив «завтра повеселимося». Зрозуміли, що заплановано скоєння тяжкого злочину. Тому за ОСОБА_12 було встановлено спостереження. Дані спостереження підтверджували, що приблизно о 04.00 год. 19.11.2010 року ОСОБА_12 , на автомобілі заїхав за ОСОБА_21 , а потім за ОСОБА_9 .. Після цього автомобіль направився в напрямку до м. Ужгород. Більш конкретною інформацією про можливе місце вчинення злочину не володіли. Тому прийняли рішення очікувати. Через деякий час отримали повідомлення про те, що на гр. ОСОБА_15 вчинено розбійний напад. У складі оперативно-слідчої групи направилась до будинку за місцем проживання ОСОБА_9 .. На місце затримання були викликані працівники спецпідрозділу «Беркут». Під час штурму будинку окремі особи вчинили опір, тому щодо них було застосовано фізичне насильство. На місці затримання були виявлені речові докази, зокрема, гроші та ювелірні цінності, які було викрадено з будинку потерпілих ОСОБА_10 , а також інші докази, які свідчили про причетність підозрюваних осіб до скоєння розбійного нападу.
З показань свідка ОСОБА_79 вбачається, що під час розслідування кримінальної справи щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншої особи, вимоги кримінально-процесуального законодавства ним було дотримано, що під час досудового слідства ОСОБА_13 та ОСОБА_21 , показання про свою та ОСОБА_9 і ОСОБА_12 причетність до скоєння розбійного нападу на подружжя ОСОБА_10 давали добровільно, самостійно, після роз`яснення кожному вимог КПК України та ст. 62 Конституції України.
З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 26.01.2011 року вбачається, що скарги ОСОБА_12 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 , а також дружини та доньки ОСОБА_9 - ОСОБА_32 та ОСОБА_31 про застосування працівниками УМВС України в Закарпатській області недозволених методів дізнання та слідства під час затримання підозрюваних та проведення досудового слідства ретельно перевірялись і не знайшли свого підтвердження. Тому в порушенні кримінальної справи відмовлено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України в редакції 1960 року, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 та ОСОБА_87 ознак складу передбачених ст. ст. 364 - 367 КК України злочинів (т. 9, а. с. 73-75).
Доводи засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про те, що працівники міліції застосовували до них незаконні методи ведення слідства, у тому числі заходи фізичного впливу в зв`язку із чим ОСОБА_13 та ОСОБА_21 обмовили себе та ОСОБА_9 , і ОСОБА_12 у вчиненні розбійного нападу на подружжя ОСОБА_10 , а також ОСОБА_13 само обмовив себе у вчиненні розбійного нападу на подружжя ОСОБА_22 , спростовуються також наступними доказами та процесуальними рішеннями прийнятими за результатами перевірки цих доводів апеляційним судом.
29 травня 2015 року в даному кримінальному провадженні повторно прийнято рішення про його закриття, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 16 липня 2015 року постанову про закриття кримінального провадження скасовано.
Під час досудового розслідування були з`ясовані наступні обставини та здобуті докази, які ретельно перевірялись під час розгляду справи апеляційним судом.
Відповідно до встановленого, у провадженні органів внутрішніх справ перебувала кримінальна справа №1245510, порушена за фактом вчинення 19 листопада 2010 року розбійного нападу на будинок подружжя ОСОБА_10 . До моменту вчинення злочину, під час проведення оперативно-розшукових заходів було отримано інформацію про можливе скоєння злочину громадянами ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_21 , які згідно отриманих даних, після вчинення розбійного нападу знаходились за адресою АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання родини ОСОБА_27 . Для затримання вказаних вище підозрюваних осіб, які після скоєного знаходились за місцем проживання ОСОБА_9 були залучені працівники РМОП «Беркут» УМВС, а також на місце події виїхала також оперативно-слідча група. Спецоперація по затриманню проводилась співробітниками управління карного розшуку УМВС в Закарпатській області.
19 листопада 2010 року, під час спецоперації, було здійснено штурм будинку по АДРЕСА_1 , в якому проживала родина ОСОБА_27 . Під час штурму окремі особи вчинили опір, і були застосовані заходи примусу. На місці події були затримані підозрювані ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , яких було доставлено до адміністративної будівлі Ужгородського МВ УМВС. На місці події також було затримано і доставлено до Ужгородського МВ УМВС сина ОСОБА_9 - громадянина ОСОБА_20 ..
При проведенні спецоперації, з метою затримання та подолання фізичного опору з боку ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_21 , до них співробітниками міліції застосовувалися заходи фізичного впливу, в тому числі прийоми рукопашного бою з подальшим загином руки за спину та одягненням спецзасобів - кайданок. У подальшому, після затримання і проведення в будівлі Ужгородського МВ УМВС із ОСОБА_9 , ОСОБА_88 , ОСОБА_13 та ОСОБА_21 першочергових слідчих дій, останніх було поміщено до різних ізоляторів тимчасового тримання міськрайвідділів міліції області. Безпосередньо ОСОБА_9 було поміщено до ІТТ Виноградівського РВ УМВС. Затриманий ОСОБА_12 був поміщеним до ІТТ Іршавського РВ УМВС, ОСОБА_13 та ОСОБА_21 до ІТТ Ужгородського МВ УМВС.
З показань свідка ОСОБА_32 вбачалось, що ОСОБА_36 не була очевидцем застосування працівниками міліції фізичного, психологічного тиску або вчинення співробітниками міліції будь-яких інших незаконних дій щодо вищевказаних осіб, про дані факти їй стало відомо зі слів сина ОСОБА_89 та її чоловіка ОСОБА_9 ..
Свідок ОСОБА_20 показав, що безпосереднім свідком застосування працівниками міліції фізичного насильства щодо батька ОСОБА_9 та громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_21 , не був, оскільки всі вони перебували в різних кабінетах, розташованих на четвертому поверсі адміністративної будівлі Ужгородського міськвідділу міліції. Висновок про застосування працівниками міліції фізичного насильства до ОСОБА_9 та інших осіб, зробив на підставі того, що чув незрозумілі крики під час його перебування на четвертому поверсі адміністративної будівлі Ужгородського МВ УМВС.
Досудовим розслідуванням також встановлено, що працівниками міліції по підозрі в скоєнні злочину ОСОБА_20 не затримувався, в ІТТ не поміщався. Згідно даних Ужгородського МВ УМВС, 19 листопада 2010 року о 8 й годині ранку ОСОБА_20 доставлено до Ужгородського міськвідділу міліції для перевірки на можливу причетність до скоєних розбійних нападів. У будівлі міськвідділу міліції ОСОБА_20 перебував до 10 години 35 хвилин указаного вище дня.
З матеріалів справи також убачалось, що ОСОБА_9 , його син ОСОБА_20 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 настоювали на своїх твердженнях про застосування до них працівниками міліції фізичного насильства, однак не вказували на конкретних осіб (прізвище, ім`я та по батькові), які вчиняли щодо них незаконні дії.
Показання вищевказаних осіб повністю спростовуються матеріалами досудового розслідування.
Згідно листа Виноградівського РВ УМВС від 18 вересня 2014 року, на час поміщення ОСОБА_9 до ІТТ, в останнього не було виявлено будь-яких тілесних ушкоджень.
Факт відсутності в ОСОБА_9 тілесних ушкоджень також підтверджується протоколом медичного огляду ОСОБА_9 від 20 листопада 2010 року та довідкою про результати профілактичного огляду ув`язненого від 23 листопада 2010 року.
Довідкою виданою Закарпатською УВП № 9 підтверджено, що станом на 07 грудня 2010 року, тобто на час поміщення до установи в ОСОБА_9 тілесних ушкоджень виявлено не було.
Відповідно до протоколів проведених першочергових слідчих дій, від зазначених вище осіб жодних скарг і зауважень на дії працівників органів внутрішніх справ не надходило.
Крім того, на час поміщення ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 до ІТТ, у них скарг та нарікань щодо спричинення їм тілесних ушкоджень або вчинення щодо них інших незаконних дій, не було.
Під час розслідування кримінальної справи №1245510, порушеної за фактом вчинення 19 листопада 2010 року розбійного нападу на будинок подружжя ОСОБА_10 , слідчим були призначені і проведені судово-медичні експертизи ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_21 ..
Відповідно до висновку судово-медичного експерта Ужгородського міжрайонного відділення СМЕ № 1093 від 15 грудня 2010 року, у ОСОБА_13 констатовано легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Висновком судово-медичного експерта Ужгородського міжрайонного відділення СМЕ № 1092 від 14 грудня 2010 року, у ОСОБА_21 зафіксовано легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Відповідно до висновку судово-медичного експерта Іршавського районного відділення СМЕ № 339 від 24.12.2010 року, у ОСОБА_12 констатовано легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я.
Досудовим розслідування також встановлено, що тілесні ушкодження ОСОБА_13 , ОСОБА_21 та ОСОБА_12 могли отримати в ході їх затримання 19 листопада 2010 року, при здійсненні штурму будинку ОСОБА_27 , при вчиненні ними опору. Даних про умисне заподіяння вказаним трьом особам тілесних ушкоджень співробітниками ОВС, у ході провадження досудового розслідування не здобуто.
Досудовим розслідуванням також було з`ясовано, що судово-медична експертиза щодо ОСОБА_9 не призначалась, оскільки в останнього були відсутні будь-які видимі тілесні ушкодження. Після поміщення ОСОБА_9 до ІТТ Виноградівського РВ УМВС, у зв`язку з підвищенням артеріального тиску, йому 02-05 грудня 2010 року в трьох випадках надавалась медична допомога працівниками відділу швидкої допомоги, при її наданні наявність яких-небудь тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 констатовано не було. Медичними працівниками, які надавали допомогу ОСОБА_9 було констатовано діагноз: «Неускладнений гіпертензивний криз».
Відповідно до висновків комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_9 №18 від 28 травня 2015 року, згідно медичної документації, даних про те, щоб ОСОБА_9 отримав які-небудь тілесні ушкодження 19 листопада 2010 року, не виявлено. Теперішні захворювання ОСОБА_9 являються хронічними і відношення до події, яка мала місце 19 листопада 2010 року, не мають. Констатовані Долинською ЦРЛ в 2003 році діагнози не знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з констатованими в ОСОБА_9 після 19 листопада 2010 року захворюваннями.
Будучи допитаними як свідки медичні працівники, якими в ІТТ Виноградівського РВ УМВС надавалась медична допомога ОСОБА_9 (02.12 - ОСОБА_90 , 03.12 ОСОБА_91 та 05.12.2010 року ОСОБА_92 ) повідомили, що видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 не було, на побиття працівниками міліції він не скаржився.
У ході допиту як свідків співробітників чергової частини Ужгородського МВ УМВС, останні повідомили, що за час перебування в адміністративній будівлі міськвідділу міліції ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_21 не скаржились на дії співробітників міліції в зв`язку із застосовуваними до них незаконними методами дізнання та слідства.
Допитані як свідки працівники ІТТ Виноградівського РВ УМВС підтвердили відсутність у ОСОБА_9 за час перебування в даному закладі тілесних ушкоджень, а також скарг на дії працівників міліції.
Після того як ОСОБА_20 покинув будівлю Ужгородського МВ УМВС, останній за медичною допомогою не звертався, можлива наявність у нього станом на 19-20 листопада 2010 року тілесних ушкоджень результатами судово-медичного обстеження, медичною документацією або якими-небудь іншими об`єктивними даними не підтверджується.
Досудовим розслідуванням також установлено, що в період 2010-2014 років ОСОБА_20 із заявами щодо спричинення йому працівниками міліції тілесних ушкоджень до правоохоронних органів не звертався.
Допитані як свідки співробітники міліції, які брали участь у затриманні та в подальшому документуванні протиправних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_21 категорично заперечили застосування до вищевказаних осіб в адміністративній будівлі Ужгородського МВ УМВС фізичного або психологічного тиску.
При затриманні вищевказаних осіб, до них працівниками міліції з метою подолання опору застосовувалися заходи фізичного впливу, однак, умисне спричинення ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 або ОСОБА_21 тілесних ушкоджень працівники міліції категорично заперечили.
Матеріалами справи також підтверджено, що під час штурму будинку родини ОСОБА_27 , виконуючий обов`язки заступника командира взводу РМОП «Беркут» ОСОБА_93 отримав тілесні ушкодження.
За фактом можливого застосування працівниками міліції до зазначених осіб фізичного та психологічного тиску, співробітниками ЮС УКЗ УМВС України в Закарпатській області проводилося службове розслідування. Згідно висновку службового розслідування від 08 грудня 2010 року, фактів вчинення співробітниками міліції неправомірних дій, не встановлено. ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , а також їх представники, із заявами про застосування до них 19 листопада 2010 року працівниками міліції фізичного та психологічного тиску неодноразово зверталися до органів прокуратури та інших інстанцій. За результатами проведених перевірок, факти викладені в зверненнях вищевказаних громадян не знайшли свого підтвердження, підстав для вжиття заходів реагування встановлено не було. Крім того, за результатами перевірки, проведеної за заявами з аналогічних питань, 26 січня 2011 року заступником начальника відділу прокуратури області ОСОБА_94 прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (1960 року), за відсутністю складу злочину.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20 травня 2013 року скарга на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи залишена без задоволення.
Ухвалою Апеляційного суду області від 21 серпня 2013 року апеляційна скарга на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 20 травня 2013 року також залишена без задоволення. Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 26 січня 2011 року вступила в законну силу.
Оскільки підсудний ОСОБА_21 після поміщення 31 жовтня 2013 року до Обласної психіатричної лікарні в м. Берегові втік, тому був оголошений у розшук, кримінальна справа щодо нього судом була виділена в окреме провадження і тому органу досудового слідства не видалось можливим його допитати з питань, викладених в окремому дорученні.
Факт умисного спричинення працівниками міліції тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , застосування відносно них психологічного тиску та вчинення дій, що ображають особисту гідність, у ході розслідування даного кримінального провадження, не підтвердився.
Під час розгляду справи як засуджені ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , так і їх захисники адвокати ОСОБА_95 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не вказували на незгоду з постановленим слідчим прокуратури процесуальним рішенням, а також на те, що оскаржили його чи бажають оскаржувати, додаткових пояснень у спростування прийнятого рішення не давали; клопотань про виклик будь-кого з указаних у постанові про закриття кримінального провадження посадових осіб (працівників міліції) не заявляли.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що зібрані по справі докази підтверджують, що при затриманні працівниками міліції ОСОБА_13 та ОСОБА_21 вчинили опір, що в зв`язку із вчиненим опором отримали тілесні ушкодження, що підтверджується висновками судово-медичних експертиз, на які посилаються в апеляційних скаргах засуджені ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ..
Колегія суддів також вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відхилені показання ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , дані ними у судовому засіданні, про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_12 розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_10 не вчиняли, оскільки такі спростовуються сукупністю зібраних по справі доказів, яким обґрунтовано надано перевагу. При оцінці зібраних по справі доказів судом обґрунтовано надано перевагу показанням, які ОСОБА_13 та ОСОБА_21 давали під час досудового слідства, і які в щонайменших подробицях співпадають із показаннями потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та які є послідовними, докладними й узгоджуються із сукупністю інших, об`єктивних доказів і, зокрема, даними протоколів огляду місця події, виявлення та вилучення на місці події речових доказів кухонного ножа ; плям речовини, схожої на кров в автомобілі марки «Лексус», даними протоколу обшуку будинку за місцем проживання ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 (виявлення та вилучення викрадених у потерпілих Ковач грошових коштів та ювелірних виробів, пістолетів, бойових припасів, гільз, мобільних телефонів, спортивної сумки, біт, у тому числі біти на якій виявлені сліди крові, масок із прорізами для очей, кросівок та плям ), даними протоколу обшуку автомобіля марки «ВАЗ», даними протоколів впізнання речових доказів потерпілими ОСОБА_10 , висновками судово-медичної, імунологічної, балістичної, трасологічної та товарознавчої експертиз, висновками експертів ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_71 , ОСОБА_70 , ОСОБА_72 та роздруківками телефонних з`єднань із належних ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_21 номерів мобільних телефонів. При оцінці показань, які ОСОБА_13 давав під час досудового слідства, прийнятті їх до уваги, колегія суддів також враховує, що показання ОСОБА_13 та ОСОБА_21 давали одразу ж після їх затримання по підозрі у вчиненні злочинів, а інші докази, дані яких підтверджують об`єктивність та достовірність показань ОСОБА_13 та ОСОБА_21 були отримані через значний проміжок часу. Через значний проміжок часу після отримання від ОСОБА_13 та ОСОБА_21 показань були отримані й дані роздруківок з`єднань абонентів ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_21 , що свідчить про те, що між вказаними особами та іншими особами відбувались телефонні розмови, які підтверджують перебування цих осіб у тих чи інших місцях. Судом першої інстанції обґрунтовано відхилені показання ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 про застосування до першого незаконних методів слідства, які призвели до його само обмови та обмови ОСОБА_9 і ОСОБА_12 у вчиненні розбійного нападу на подружжя ОСОБА_10 . З урахуванням наведених вище доказів у їх сукупності, колегія суддів також вважає, що показання ОСОБА_13 про застосування працівниками міліції до нього незаконних методів слідства, які призвели до його само обмови в скоєнні злочинів, та обмови ОСОБА_9 та ОСОБА_12 у вчиненні розбійного нападу на подружжя ОСОБА_10 , а також доводи апеляційних скарг адвоката ОСОБА_14 про застосування до ОСОБА_9 незаконних методів слідства, та апеляційних скарг, які подали засуджені ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про недозволені методи дізнання та слідства, пояснення засуджених у цій частині під час розгляду справи апеляційним судом, підлягають відхиленню, як такі що не підтверджені якими небудь об`єктивними даними.
Крім того, колегія суддів також вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відхилені показання ОСОБА_13 , дані ним у судовому засіданні, про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_12 розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_10 не вчиняли, що розбійний напад ним учинено з іншими особами ОСОБА_49 та ОСОБА_96 , оскільки такі спростовуються наведеними вище доказами, яким надає перевагу і відхиляє доводи апеляційних скарг у цій частині.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відхилені показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_32 , ОСОБА_20 та ОСОБА_97 про те, що засуджений ОСОБА_9 розбійного нападу на подружжя ОСОБА_10 не вчиняв, а також показання свідків ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_48 та ОСОБА_47 про те, що засуджений ОСОБА_12 розбійного нападу на подружжя ОСОБА_10 не вчиняв, оскільки такі спростовуються зібраними по справі і наведеними вище доказами, що висновки суду при відхиленні показань цих осіб належним чином вмотивовані.
Крім того, колегія суддів також вважає, що судом першої інстанції дана вірна оцінка протоколам обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 та автомобіля марки «ВАЗ», при проведенні яких були вилучені гроші, ювелірні вироби, пістолети, бойові припаси, гільза, мобільні телефони, спортивна сумка, біта, маски із прорізами для очей та кросівки, у тому числі в частині відібрання взірців крові з біти, відомостям здобутим під час проведення цих слідчих дій, обґрунтовано відхилено доводи сторони захисту про недопустимість доказів - указаних вище протоколів обшуку. При оцінці окремих неточностей у доказах щодо кольору вилученої біти, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ці неточності як такі, що не свідчать про недостовірність доказів, у тому числі з урахуванням того, що потерпіла ОСОБА_16 впізнала біту, як засіб, що використовувався при нападі на їх сім`ю, те, що на дослідження експерту була надана саме вилучена під час обшуку біта. При оцінці доводів апеляційних скарг у цій частині колегія суддів вважає, що вимоги ст. ст. 85, 177, 181, 183 КПК України при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 та автомобіля, при огляді цих предметів порушені не були, у тому числі колегія суддів вважає, що вимоги КПК України були дотримані при призначенні та проведенні експертних досліджень цих об`єктів, що обвинуваченим були роз`яснені права при призначенні та проведенні вказаних вище експертиз, при пред`явленні їм висновків, що підтверджується відповідними протоколами, на яких містяться підписи обвинувачених та їх захисників - адвокатів. Під час розгляду справи апеляційним судом учасники судового розгляду не посилались на неповноту та поверховість при проведенні експертних досліджень у даних експертизах, а також не заявляли клопотань про виклик до апеляційного суду будь-кого з експертів, що проводили експертні дослідження тих чи інших об`єктів. Тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вказані вище докази обґрунтовано визнані допустимими та належними.
Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_9 про те, що вирок є незаконним у зв`язку з тим, що він не мав прав на керування транспортними засобами, колегія суддів, з урахуванням наведених вище доказів, визнає такими, що не свідчать про незаконність та необґрунтованість висновків суду про вчинення ОСОБА_9 , разом зі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розбійних нападів на подружжя потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_10 , за які його засуджено.
У справі відсутні які-небудь докази про те, що у свідків ОСОБА_40 , ОСОБА_39 та ОСОБА_100 , експертів ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_71 , ОСОБА_70 та ОСОБА_72 , які проводили експертні дослідження по справі, були підстави для обмови ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , для фальсифікації висновків експертиз і на такі не вказували, як під час розгляду справи в місцевому суді, так і під час розгляду апеляційних скарг засуджені ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , і не вказується в апеляційній скарзі. У справі відсутні будь-які дані, які би давали підстави вважати, що свідки ОСОБА_40 , ОСОБА_78 та ОСОБА_79 , експерти ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 та ОСОБА_72 були зацікавлені у результатах розгляду справи, на ці дані не вказували як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду справи як засуджені, так і їх захисники адвокати ОСОБА_95 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..
У справі відсутні які-небудь дані про те, що суддя ОСОБА_41 , як під час розгляду кримінальної справи, так і при прийнятті судового рішення був упереджений та необ`єктивний, і на такі не вказується в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_9 і не вказували під час розгляду апеляційних скарг засуджені ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .. У справі відсутні будь-які дані, які би давали підстави вважати, що суддя ОСОБА_41 був зацікавлений у результатах розгляду справи, на ці дані не вказували під час апеляційного розгляду справи як засуджені, так і їх захисники адвокати ОСОБА_95 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..
Враховуючи вищенаведені докази в їх сукупності, колегія суддів також вважає, що вина засуджених ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 у вчиненні ними 19.11.2010 року розбою, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, особами, які раніше вчинили розбій, поєднаному із проникненням у житло потерпілих - подружжя ОСОБА_10 , та заволодінням майном потерпілих ОСОБА_10 у великому розмірі на загальну суму 185 944.52 грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні п`ятдесят дві копійки), є доведеною, а кваліфікацію дій кожного за ч. 4 ст. 187 КК України правильною.
При прийнятті рішення про кваліфікацію дій засуджених ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 за ч. 4 ст. 187 КК України за кваліфікуючою ознакою розбій, поєднаний із заволодінням майном потерпілих ОСОБА_10 у великому розмірі на загальну суму 185 944.52 грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні п`ятдесят дві копійки), колегія суддів враховує наступне.
На будь-які інші докази в підтвердження кількості та вартості викраденого в потерпілих Ковач майна грошей та ювелірних виробів, у мотивувальній частині вироку суд не посилається.
Колегія суддів вважає, що оскільки зібрані по справі та наведені в мотивувальній частині вироку в підтвердження найменування, кількості та вартості викрадених у потерпілих Ковач ювелірних виробів докази не містять суперечностей, засудженим ОСОБА_13 не оспорювались, тому висновок суду щодо найменування, кількості та вартості ювелірних виробів визнається таким, що ґрунтується на достовірних та належних доказах, - належним чином вмотивованим.
При прийнятті рішення колегія суддів враховує, що одразу ж після скоєння злочину засуджені направились до будинку за місцем проживання ОСОБА_9 , де і були затримані, і де були виявлені та вилучені речові докази, на які міститься посилання у вироку; положення ст. 62 Конституції України, відповідно до яких всі сумніви щодо доведеності вини осіб повинні тлумачитись на користь цих осіб, а також положення ст. 22 КПК України, відповідно до яких суд, прокурор, слідчий та особа, яка проводить дізнання, не вправі перекладати обов`язок доказування на обвинуваченого.
Будь-які дані про те, що після заволодіння коштами ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 мали можливість сховати їх в іншому місці, передати іншим особам або ці кошти не були знайдені при проведенні обшуку з будь-яких причин, у справі відсутні, на ці дані не вказували як прокурор, так і інші учасники судового розгляду. Про необґрунтовано завищений розмір коштів, яким ОСОБА_13 заволодів разом з іншими особами останній вказував під час розгляду справи апеляційним судом при дачі пояснень.
Відповідно до примітки до ст. 185 КК України, у статтях 185-191, 194 цього Кодексу, у великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а у статтях 185-187 та 189-191, 194 цього Кодексу, в особливо великих розмірах, визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Відповідно до ст. 22 Прикінцевих положень Закону України від 22 травня 2003 року «Про податок з доходів фізичних осіб», якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум, то для цілей їх застосування використовується сума 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 6.1.1 пункту 6.1 статті 6 цього закону для відповідного року (з урахуванням положень пункту 22.4 цієї статті).
Відповідно до ст. 52 Закону України від 27.04.2010 року «Про державний бюджет України на 2010 рік», розмір податкової соціальної пільги у 2010 році складав 434 грн. 50 коп.
Враховуючи, що вина ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 доведена у заволодінні майном потерпілих Ковач тільки на загальну суму 185 944.52 грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні п`ятдесят дві копійки), що вказана сума у 250 разів перевищує розмір податкової соціальної пільги, встановлений законодавством України на 2010 рік і у 600 разів не перевищує розмір податкової соціальної пільги, тому колегія суддів вважає, що дії засуджених підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 187 КК України за кваліфікуючою ознакою розбій, поєднаний із заволодінням майном потерпілих ОСОБА_10 у великому розмірі на загальну суму 185 944.52 грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні п`ятдесят дві копійки).
Крім того, колегія суддів вважає доведеною вину ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, що дії кожного підлягають кваліфікації саме за ч. 2 ст. 289 КК України, що судом першої інстанції дії засуджених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 - незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого (потерпілих подружжя ОСОБА_10 ), та з погрозою застосування такого насильства, що завдало великої матеріальної шкоди, за ч. 3 ст. 289 КК України кваліфіковані неправильно, перекваліфіковує дії кожного із ч. 3 на ч. 2 ст. 289 цього Кодексу.
При прийнятті рішення про перекваліфікацію дій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 із ч. 3 на ч. 2 ст. 289 КК України колегія суддів враховує наступне.
Так, відповідно до частин другої і третьої цієї статті матеріальна шкода визнається значною у разі заподіяння реальних збитків на суму від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а великою - у разі заподіяння реальних збитків на суму понад двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням транспортного засобу, а також витрати, що вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
З матеріалів кримінальної справи не вбачається, що автомобіль марки «LEXUS GS-300», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок незаконного ним заволодіння зазнав ушкодження, погіршився його технічний стан і він потребував відновлення або на його відновлення були потрібні кошти в сумі понад двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що потерпілий ОСОБА_15 або його дружина ОСОБА_105 на відновлення автомобіля витратили суму, яка перевищує двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При прийнятті рішення колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 289 КК України, вартість автомобіля, яким незаконно заволоділи засуджені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , не може бути визнана як реальні збитки заподіяні потерпілим ОСОБА_10 і не тягне кваліфікацію дій винних осіб за ч. 3 ст. 289 КК України за цією кваліфікуючою ознакою.
Указане свідчить про те, що як органом досудового слідства, так і судом дії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 необґрунтовано кваліфіковані за ч. 3 ст. 289 КК України за кваліфікуючою ознакою заподіяння злочином великої матеріальної шкоди.
З мотивувальної частини вироку також убачається, що засуджені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 при незаконному заволодінні транспортним засобом насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не застосовували, а також не погрожували застосуванням такого насильства. У підтвердження висновку про застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілих або погрози його застосування суд у мотивувальній частині не посилається на будь-які докази, у тому числі на застосування насильства не вказують як потерпілі, так і засуджені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .. Будь-які інші докази в підтвердження висновку про кваліфікацію дій засуджених за цими кваліфікуючими ознаками в справі відсутні. Під час розгляду справи апеляційним судом учасники судового розгляду не заявляли клопотань про надання доказів у підтвердження висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_13 та ОСОБА_12 за цими кваліфікуючими ознаками. Враховуючи, що дії засуджених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 289 КК України кваліфіковані тільки за вказаними вище ознаками, які не знайшли свого підтвердження, тому колегія суддів вважає, що дії засуджених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підлягають перекваліфікації із ч. 3 на ч. 2 ст. 289 КК України, вирок суду в цій частині підлягає до зміни.
При оцінці доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_13 про те, що судом не встановлений мотив і мета при скоєнні передбаченого ст. 289 КК України злочину, колегія суддів вважає, що мотив і мета незаконного заволодіння транспортним засобом на кваліфікацію дій винної особи не впливають, тому доводи апеляційної скарги визнаються такими, що не впливають на законність та обґрунтованість висновків суду при визнанні винуватими ОСОБА_13 та ОСОБА_12 у скоєнні даного злочину.
Колегія суддів доведеною вважає вину ОСОБА_12 у незаконному поводженні зі зброєю, бойовими припасами - носінні, зберіганні, виготовленні, передачі вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу; ОСОБА_13 у незаконному поводженні зі зброєю, бойовими припасами - носінні та зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та ОСОБА_9 у незаконному поводженні зі зброєю, бойовими припасами - зберіганні та придбанні вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, кваліфікацію дій кожного за ч. 1 ст. 263 КК України правильною.
При оцінці викладених у вироку доказів та обґрунтуванні висновків, суд у мотивувальній частині вироку (фабула справи) указав тільки на те, що засуджений ОСОБА_12 незаконно носив, зберігав, виготовив та передавав вогнепальну зброю, бойові припаси, без передбаченого законом дозволу, а ОСОБА_9 незаконно придбав та зберігав вогнепальну зброю, бойові припаси, без передбаченого законом дозволу.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що викладені у вироку висновки у частині засудження ОСОБА_9 та ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 263 КК України учасниками процесу (прокурором) щодо незазначення у його мотивувальній частині про незаконне носіння ОСОБА_9 та незаконне придбання ОСОБА_12 вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу (час, місце та обставини, за яких носив ; час, місце та обставини, за яких придбав) не оскаржувались, апеляційні скарги на вирок щодо висновків суду в цій частині не подавались, з урахуванням наведеного, колегія суддів виключає з мотивувальної частини вироку посилання на передбачену ч. 1 ст. 263 КК України кваліфікуючу ознаку дій засудженого ОСОБА_12 незаконне придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу та ОСОБА_9 - незаконне носіння вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу. При прийнятті рішення колегія суддів вважає, що особа може бути визнана винною і засуджена тільки за тими кваліфікуючими ознаками того чи іншого злочину, на які вказується в мотивувальній частині судового рішення.
При прийнятті рішення про перекваліфікацію дій винних осіб ОСОБА_12 та ОСОБА_13 із ч. 3 на ч. 2 ст. 289 КК України, про перекваліфікацію дій ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч. 4 ст. 187 КК України із кваліфікуючої ознаки розбій, спрямований на заволодіння майном в особливо великому розмірі на розбій, спрямований на заволодіння майном у великому розмірі, про виключення з мотивувальної частини вироку посилання на кваліфікуючі ознаки злочину передбаченого ст. 263 КК України, колегія суддів дає таку ж оцінку зібраним по справі доказам, що і суд першої інстанції, і вважає, що вина ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні розбою, під час якого вони заволоділи майном потерпілих ОСОБА_10 в особливо великому розмірі, не доведена, у підтвердження висновку суд у мотивувальній частині вироку не послався на достовірні докази.
Під час розгляду справи засуджені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , їх захисники адвокати ОСОБА_95 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не вказували на необхідність проведення комісійних судово-балістичної чи інших експертиз, на те, кого саме з експертів необхідно залучити для проведення експертних досліджень. З висновків проведених по справі експертиз убачається, що при проведенні експертних досліджень досліджувались саме вилучені під час оглядів місця події та огляду речових доказів предмети та речі, які відповідно до вимог КПК України були вилучені та оглянуті, надіслані для проведення експертиз із урахуванням нормативно-правових актів, що регламентують порядок їх направлення та отримання результатів експертних досліджень.
Колегія суддів вважає, що матеріали кримінальної справи не дають підстави для висновку про те, що органом досудового слідства вчинялись перепони захисникам адвокатам у зустрічах з ОСОБА_13 , на ці дані не вказували як ОСОБА_13 , так і його захисник адвокат ОСОБА_106 , у тому числі під час досудового слідства, розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій. З матеріалів кримінальної справи також убачається, що затриманому ОСОБА_13 зрозумілою для нього мовою були роз`яснені підстави затримання й те за вчинення якого злочину він був затриманий.
При вирішенні питання про призначення засудженим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, дані про їх особи : кожний за місцем проживання характеризуються посередньо, раніше неодноразово судимі, у тому числі за скоєння злочинів проти особи.
Колегія суддів також вважає, що засудженим ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч. ч. 3, 4 ст. 187; ч. 1 ст. 263 КК України покарання призначено з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчинених ними злочинів, конкретних обставин, за яких скоєно злочини, даних про їх особи, у тому числі при призначенні покарання враховано роль кожного з засуджених у вчиненні ними злочинів, те, що відповідно до ст. 12 КК України передбачені ст. 187 КК України злочини відносяться до категорії особливо тяжких, обставини, що обтяжують покарання - повторність та рецидив злочину і вважає, що призначене кожному покарання є необхідним та достатнім для їх виправлення та перевиховання, справедливим.
Колегія суддів вважає, що при вирішенні цивільного позову в частині стягнення із засуджених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 моральної шкоди, судом першої інстанції не були дотримані вимоги ст. ст. 23, 1167, 1168 ЦК України. Як убачається з мотивувальної частини вироку суду першої інстанції, розмір відшкодування моральної шкоди потерпілим було визначено без урахування конкретних обставин провадження, що не відповідає ступеню завданих їм фізичних та моральних страждань, а тому на думку колегії суддів є необґрунтованим, тобто судом першої інстанції не були дотримані вказані вище вимоги ЦК України, статей 48, 49 КПК України та рекомендацій, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із наступними змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду № 5 від 25.05.01 року. Визначивши до стягнення із засуджених ОСОБА_13 та ОСОБА_12 по 100 (сто) тисяч гривень солідарно на користь кожного потерпілого, суд першої інстанції належним чином не вмотивував висновок суду в підтвердження вказаного розміру, не врахував, що потерпілими не підтверджена глибина перенесених ними фізичних, душевних, психічних страждань тощо, не вказувалось на їх тривалість, на тяжкість вимушених змін у їх життєвих і виробничих стосунках, на час та зусилля, які ними були витрачені для відновлення попереднього стану тощо. Зазначені обставини не були враховані при прийнятті рішення. З огляду на викладене вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову про стягнення моральної шкоди підлягає до зміни, оскільки на думку колегії суддів такий розмір моральної шкоди є необ`єктивно завищеним та необґрунтованим. При цьому апеляційний суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує дані про стан здоров`я потерпілих, тяжкість вимушених змін у їх життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
При перевірці справи апеляційним судом не виявлено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які би колегія суддів визнала істотними, а також порушення вимог статті 62 Конституції України, які тягнуть скасування судового рішення з направленням кримінальної справи на новий судовий розгляд або на додаткове розслідування, тому доводи апеляційних скарг у цій частині відхиляються.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Відповідно до оскаржуваного вироку та матеріалів кримінальної справи органом досудового слідства щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і кожний з них під вартою перебуває з 19 листопада 2010 року.
Тому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції вказаного вище Закону до строку відбутого засудженими ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 покарання підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, тобто за період з 19.11. 2010 року до 12.04.2016 року, до дня набрання цим вироком законної сили.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки строк відбутого засудженими покарання перевищує строк призначеного кожному покарання у виді позбавлення волі, тому засуджені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які тримаються під вартою, підлягають звільненню з-під варти негайно.
Керуючись пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України та ст. ст. 365, 366, 379 КПК України (1960 року), апеляційний суд
у х в а л и в :
апеляційні скарги, які подали захисник засудженого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_14 , та засуджені ОСОБА_9 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 задовольнити частково.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 березня 2014 року щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_13 змінити : перекваліфікувати дії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 із ч. 3 на ч. 2 ст. 289 КК України та призначити кожному покарання у виді позбавлення волі на строк шість років з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом часткового складання призначених покарань вказаного покарання і покарань призначених за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 березня 2014 року вважати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 засудженими до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з конфіскацією майна.

Перекваліфікувати дії засуджених ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 з передбаченої ч. 4 ст. 187 КК України кваліфікуючої ознаки розбій, спрямований на заволодіння майном в особливо великому розмірі на передбачену цією ж частиною статті кваліфікуючу ознаку розбій, спрямований на заволодіння майном у великому розмірі і вважати ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 винуватими у заволодінні майном потерпілих ОСОБА_10 на загальну суму 185 944.52 грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні п`ятдесят дві копійки).

З мотивувальної частини вироку щодо ОСОБА_12 виключити посилання на передбачену ч. 1 ст. 263 КК України кваліфікуючу ознаку незаконне придбання вогнепальної зброї, а щодо ОСОБА_9 - посилання на передбачену ч. 1 ст. 263 КК України кваліфікуючу ознаку незаконне носіння вогнепальної зброї.

Цей же вирок суду в частині вирішення цивільного позову потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про стягнення матеріальної шкоди скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Зменшити розмір відшкодування засудженими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 солідарно моральної шкоди на користь потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , кожному по 50 (п`ятдесят) тисяч гривень.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати засудженим ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 до строку відбутого кожним покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за період з 19.11. 2010 року до 12.04.2016 року, включно.

Засуджених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з-під варти звільнити негайно.

У решті вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у трьохмісячний строк із дня її проголошення.

Судді: