12.07.2016 Справа № 380/862/16-к
Провадження № 1-в/380/60/16

УХВАЛА
Іменем України
12 липня 2016 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Тетіїв подання Тетіївського районного відділу КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Красноармійськ Донецької області, жителю АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженому, не працюючому,
встановив:
ОСОБА_4 вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.05.2015 року засуджений за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік.
Із 23.09.2015 року засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку в Тетіївському районному відділі КВІ.
Згідно ст.76 КК України, ОСОБА_4 судом встановлені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи та повідомляти КВІ про зміну місця проживання та роботи.
В поданні Тетіївського районного відділу КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області ставиться питання про скасування звільнення від відбуття покарання з випробуванням з тих підстав, що ОСОБА_4 під час іспитового строку неналежним чином виконував покладені на нього судом обов`язки, а саме не з`являвся на реєстрацію в органи КВІ та тричі притягувався до адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні начальник Тетіївського РВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області ОСОБА_5 подання підтримав.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні просив не скасовувати йому іспитовий строк. Суду пояснив, що не з`являвся на реєстрацію в органи КВІ оскільки деякий час проживав з батьком в м. Києві. У вчинених правопорушеннях щиро кається, вказує, що усвідомив протиправність своїх дій і більше допускати подібного не буде.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, який підтримав подання, учасників розгляду справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити, виходячи з наступного.
Так, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.05.2015 року засуджений за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 1 рік, протягом якого він зобов`язаний періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи та повідомляти КВІ про зміну місця проживання та роботи.
28.09.2015 року він ознайомлений з порядком відбуття покарання, але 08.04.2016 року, 15.04.2016 року, 22.04.2016 року, 06.05.2016 року, 13.05.2016 року та 20.05.2016 року не з`явився в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації. Крім того ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності 04.01.2016 року за ч.1 ст.178 КУпАП, 06.03.2016 року за ч.2 ст.178 КУпАП, 05.04.2016 року за ч.1 ст.44 КУпАП.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, згідно з ч. 2 ст.78 КК, за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 за місцем проживання та навчання характеризується задовільно, нових злочинів в період іспитового строку не вчиняв, з моменту ознайомлення його з порядком відбування покарання, а саме з 28.09.2015 року до квітня 2016 року своєчасно з`являвся в органи КВІ на реєстрацію. В квітні 2016 року він поїхав проживати до батька в м. Київ, в зв`язку з чим не міг своєчасно приїжджати на реєстрацію через відсутність коштів.
Тому, зважаючи на суть та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу засудженого, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд не вбачає наявності комплексу умов, передбачених ч.2 ст. 78 КК України, які б свідчили про ухилення засудженого від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду та явне небажання стати на шлях виправлення, як підставу для скасування звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим подання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 78 КК України, ст. 539 КПК України, суд
ухвалив:
Відмовити в задоволенні подання Тетіївського районного відділу КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 , призначеного йому вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.05.2015 року.
Ухвала може бути оскаржена через Тетіївський районний суд Київської областi до Апеляцiйного суду Київської областi протягом 7 дiв з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1