І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«16» травня 2016р. м.Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 3 ст. 185, ч.3 ст.357 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , 09.09.2015р., біля 12 год. 00 хв., перебував на місці свого тимчасового проживання, а саме в підвальному приміщенні будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де він проводив свій вільний час. В цей момент, з метою поліпшення свого матеріального становища, у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення крадіжки із одного з господарських приміщень, розташованих за вказаною адресою.
З цією метою, ОСОБА_3 заволодів ключем від дверей до одного зі сховищ, знайшовши ключ на батареї опалення зазначеного підвального приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до господарського приміщення підвалу, двері якого пофарбовані фарбою темно червоного кольору, відчинив вказаним ключем двері, та на верхній полиці сховища побачив валізу, в якій знаходились кошти у сумі 5 000 грн.
Після цього, ОСОБА_3 заволодів вказаною валізою та зник з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 5 000 гривень.
Після вчинення таємного викрадення майна, що належить ОСОБА_4 , а саме валізи з коштами у розмірі 5 000 грн., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: вул. Київський Шлях, 39-А, в м. Бориспіль, Київська область, почав ознайомлюватись із вмістом валізи, в якій крім вказаних коштів знаходились важливі особисті документи, які належать ОСОБА_8 .
В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння, способом таємного викрадення, паспортом та іншими важливим особистим документами потерпілого.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння, способом таємного викрадення, паспортом та іншими важливим особистим документами потерпілого, ОСОБА_3 незаконно заволодів свідоцтвом про народження ОСОБА_9 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ); свідоцтвом про шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; військовим квитком ОСОБА_4 ; документом на право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , виданому ОСОБА_8 ; документом на право власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_5 , виданому ОСОБА_14 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_15 1978 р.н.; дипломом про закінчення технікуму ОСОБА_14 ; депозитною випискою з ПАТ «Приват Банк» на суму 3 000 грн., виданою Юр. Ю.П.; дипломом ОСОБА_14 , виданим «Київським економічним університетом»; договором на користування електроенергії, водопостачанням; паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_16 та свідоцтвом на соціальне страхування ОСОБА_8 .
Після вчиненого, ОСОБА_3 виніс зазначені документи зі сховища, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 і зник з місця вчинення злочину.
Обвинувачений в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі і пояснив, що він в той період проживав у підвалі будинку, бо посварився з чоловіком матері. Він дійсно викрав валізу з підвалу потерпілого, але валюти в валізі не було. Він зняв собі пів будинку для проживання, на роботу не влаштовувався, але виконував роботи по ремонту будинку у ОСОБА_17 , яка йому за це платила. Дійсно купив собі «Айфон», який закладав у ломбард, коли скінчились гроші, і потім викупив. Він розкаюється і просить не позбавляти волі. Цивільний позов визнає частково.
Свідок ОСОБА_17 в удовому засіданні пояснила, що вона знає обвинуваченого, як товариша її сина. У вересні 2015р. обвинувачений знімав у неї пів будинку, сплатив за все. Враховуючи комунальні послуги близько 4000 грн. З ним також проживав ОСОБА_18 .
Коли обвинувачений вчасно не розрахувався за оренду житла, вона зайшла до нього в кімнати і побачила там валізу з документами, після чого повідомила працівників внутрішніх справ, які приїхали, описали та вилучили вказані документи. Жодних робіт по будинку в цей період обвинувачений не проводив, вона йому грошей не платила. Весь час приїздив і від`їздив з будинку на автомобілях «Таксі», харчувався в «Макдональдсі». Сказав, що гроші йому дала мати, і вони виручені від продажу земельної ділянки.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що він не знімав житло з обвинуваченим, а приходив до нього в гості. Про те, що обвинувачений причетний до скоєння кримінальних правопорушень йому не відомо. На прохання обвинуваченого він здав у ломбарді мобільний телефон ОСОБА_3 , оскільки у того не було паспорту, а потім викупив його. Гроші він віддав і брав у обвинуваченого. Обвинувачений також розповідав, що гроші йому дала мати, після того, як продала земельну ділянку.
Крім показів обвинуваченого, потерпілого і свідків, вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованих йому дій підтверджується також наданими прокурором та потерпілим і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Даними чеків, квитанцій, роздруківок в пресі, наданих потерпілим, і якими підтверджено наявність та розмір його витрат, понесених з метою відновлення втрачених документів, у сумі 3844 грн. 36 коп.;
Даними протоколу огляду місця події з фото таблицею, якими підтверджено виявлення та вилучення у обвинуваченого викраденої у потерпілого валізи з документами;
Даними довідки з ломбарду, якими підтверджується закладення ОСОБА_19 в ломбард мобільного телефону обвинуваченого, та його відкуплення;
Даними протоколу проведення слідчого експерименту, якими підтверджено обставини скоєння обвинуваченим інкримінованих йому дій. викладені в обвинувальному акті;
Даними постанови про визнання речовими доказами та приєднання їх до матеріалів провадження, з розпискою потерпілого про отримання, якими підтверджено наявність викрадених обвинуваченим у потерпілого особистих документів, та їх повернення власнику.
До показів обвинуваченого про те, що він знімав житло у свідка ОСОБА_17 і виконував там будівельні роботи, за які вона сплачувала, суд ставиться критично і вважає їх не правдивими, оскільки вони у повному обсязі спростовуються показами свідка ОСОБА_17 , та свідка ОСОБА_19 , які вони дали в судовому засіданні.
Таким чином обвинувачений винаймав житло та проживав за рахунок коштів, законність походження яких він довести не може. Враховуючи ту обставину, що обвинувачений на час скоєння інкримінованих йому дій, мешкав у підвалі багатоповерхового будинку, а після скоєння злочину зміг винаймати житло, суд робить висновок, що обвинувачений, після скоєння крадіжки існував за рахунок коштів, викрадених у потерпілого.
При цьому, суд вважає доведеним викрадення у потерпілого 5000 грн. Доказів законного походження та, взагалі, існування валюти у розмірі 7000 доларів США потерпілий суду не надав, тому цивільний позов в цій частині задоволений бути не може, а зазначена сума грошових коштів не може бути включена в обвинувачення.
На підставі наведеного суд дійшов висновку, що дійсно ОСОБА_3 , 09.09.2015 р., біля 12 год. 00 хв., перебуваючи в підвальному приміщенні будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою скоєння крадіжки, проник у сховище, двері якого пофарбовані фарбою темно червоного кольору, в якому заволодів валізою з коштами у розмірі 5 000 грн., після чого зник з місця вчинення злочину, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на зазначену суму.
Крім того, ОСОБА_3 , 09.09.2015р., о 12 год. 00 хв., перебуваючи в підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно проник до господарського приміщення, звідки умисно викрав важливі особисті документи, а саме свідоцтво про народження ОСОБА_9 ; свідоцтво про народження ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ); свідоцтво про шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; військовий квиток ОСОБА_4 ; документ на право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , виданий ОСОБА_8 ; документ на право власності на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_5 , виданий ОСОБА_14 ; свідоцтво про народження ОСОБА_15 1978 р.н.; диплом про закінчення технікуму ОСОБА_14 ; депозитна виписка з ПАТ «Приват Банк» на суму 3 000 грн., видана Юр. Ю.П.; диплом ОСОБА_14 , виданий «Київським економічним університетом»; договір на користування електроенергії, водопостачанням; паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_16 та свідоцтво на соціальне страхування ОСОБА_8 .
Таким чином, суд дійшов висновку, що дійсно ОСОБА_20 , своїми умисними діями, що проявились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того дійсно ОСОБА_20 , своїми умисними діями, що проявились у незаконному заволодінні, способом таємного викрадення, важливими особистими документами, скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 357 КК України.
Суд вважає ОСОБА_21 винним у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень (злочинів).
Суд вважає, що ОСОБА_20 підлягає покаранню за вчинені ним кримінальні правопорушення (злочини), оскільки доказів іншого учасниками судового провадження суду надано не було.
При обранні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєного кримінального правопорушення (злочину), особу винного.
Обвинувачений скоїв злочини, один з яких є тяжким, не судимий в силу ст..89 КК України, Ухвалою суду від 22.06.2015р. був звільнений від покарання з випробуванням, яке призначалось за ст..185 ч.2 КК України. та 09.09.2015р. знову скоїв новий тяжкий злочин. За місцем проживання. Згідно характеристики Інспектора Бориспільського ВП характеризується посередньо, не має місця роботи, постійно змінює місця проживання, періодично мешкає в підвалах багатоповерхових будинків, де і було скоєно ним злочин, за який засуджується, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.
На підставі наведеного, суд вважає вказані обставини у їх сукупності такими, що свідчать про зростання суспільної небезпеки особи. Обвинувачений вину свою визнав у повному обсязі, але в судовому засіданні давав частково не правдиві показання, з чого суд робить висновок, що обвинувачений у скоєному щиро не розкаявся, а тому зазначена обставина, згідно до вимог ст.66 КК України не є обставиною, яка пом`якшує його покарання. Тому суд вважає, що пом`якшувальні обставини у обвинуваченого відсутні.
Обставин, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку що виправлення і перевиховання обвинуваченого, на думку суду, не можливе без ізоляції від суспільства, і єдиним і достатнім покаранням для нього може бути лише позбавлення волі.
Застосування ст..75 КК України суд вважає неможливим за відсутності у провадженні доказів доцільності такого застосування у зв`язку з ненаданням їх сторонами.
Речові докази по провадженню, визнані такими постановою про приєднання до справи речових доказів від 10.12.2015р. повернути потерпілому ОСОБА_4 , згідно до даних розписки про отримання.
Дані щодо наявності судових витрат суду сторонами не надані.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, Суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_21 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч.3 КК України.
РЕДЬКУ ОСОБА_22 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 357 ч.3 КК України.
ОСОБА_23 призначити покарання за ст. 185 ч.3 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_23 призначити покарання за ст. 357 ч.3 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст..70 ч.1 КК України шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_23 призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_23 , до вступу вироку в законну силу, обрати у виді тримання під вартою в СІЗО ДПСУ у м.Києві та Київській області, взявши його під варту у залі суду негайно, та рахуючи строк відбуття покарання з моменту затримання, тобто, з 16.05.2016р.
Речові докази по провадженню, визнані такими постановою про приєднання до справи речових доказів від 10.12.2015р. повернути потерпілому ОСОБА_4 , згідно до даних розписки про отримання.
В іншій частині позовних вимог відмовити, як в не доведених.
На вирок може бути принесено апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.
Після закінчення строку на апеляційне оскарження вирок набирає законної сили.
Копія вироку вручається прокурору і засудженому негайно, після оголошення.
Суддя ОСОБА_1