УХВАЛА
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянула 25 жовтня 2016 року в м. Києві касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Приморського районного суду м. Маріуполя від 12 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 21 червня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и л а :
У касаційній скарзі потерпіла порушує питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Відповідно до ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна конкретизувати та чітко вказати передбачені цим Кодексом норми права, які, на її думку, порушено або неправильно застосовано та, які в силу ст. 438 КПК є підставою для зміни чи скасування оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Проте, всупереч ст. 427 КПК, подана касаційна скарга не містить обґрунтування необхідності скасування судових рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 337, 412, 415 цього Кодексу. Натомість потерпіла заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
До того ж, слід зауважити, що суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Відповідно до приписів ст. 433 КПК цей суд перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Приморського районного суду м. Маріуполя від 12 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 21 червня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху.
Для усунення недоліків встановити потерпілій п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3