Справа № 473/3568/16-к
Провадження №1-кс/473/761/2016

У Х В А Л А
"01" грудня 2016 р. м. Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 - законного представника неповнолітньої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську клопотання прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000665 від 12.04.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

29.11.2016 р. до суду звернувся прокурор Вознесенської місцевої прокуратури із клопотанням про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків букального епітелію (слини) у неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно даного клопотання, 12.04.2016 р. до ЄРДР за №0000665 внесено відомості про кримінальне правопорушення за фактом вчинення ОСОБА_7 розпусних дій відносно неповнолітньої ОСОБА_5 , 2001 р.н., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КК України.

Так, допитана 13.04.2016 р. в якості потерпілої неповнолітня ОСОБА_5 пояснила, що друг її сім`ї ОСОБА_8 , з яким знайома з 2013 р., вмовив її вступити з ним в інтимні стосунки, що мало місце приблизно три рази протягом жовтня 2015 р.

Мати неповнолітньої ОСОБА_5 - ОСОБА_9 , допитана 12.04.2016 р. в якості свідка, надала аналогічні доньці пояснення.

ОСОБА_10 , допитаний 25.04.2015 р. в якості свідка, заперечив інтимні стосунки із неповнолітньою ОСОБА_5

25.04.2016 р., під час повторного допиту в якості свідків, заявниця ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_5 повідомили, що жодних претензій до ОСОБА_11 не мають, фактично інтимні стосунки ОСОБА_5 мала із іншою особою.

25.04.2016 р. заявниця ОСОБА_9 звернулася до Вознесенського відділу поліції із заявами про відмову від проходження судово-медичної та судово-психіатричної експертиз її донькою, просила справу закрити.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у неповнолітньої ОСОБА_5 народився син ОСОБА_12 .

Додатково допитана 11.11.2016 р. в якості свідка неповнолітня ОСОБА_5 повідомила, що фактично розпочала інтимне життя за рік до вагітності, мала три партнери приблизно її віку, хто є батьком її дитини вона не знає; власні свідчення змінила, оскільки не хотіла, щоб про це стало відомо її матері про це дізналася мати. Внаслідок того, що ОСОБА_5 не могла визначитися, від кого завагітніла, вона оговорила знайомого ОСОБА_8 . Крім цього, ОСОБА_5 відмовилась назвати своїх партнерів та не бажає встановлювати, хто є батьком її дитини.

11.11.2016 р. мати неповнолітньої ОСОБА_5 ОСОБА_9 , надала аналогічні доньці пояснення та додатково повідомила, що дізнавшись інтимні подробиці життя доньки ні до кого жодних претензій не має, знати хто є батьком її онука не бажає.

15.11.2016 р. правову кваліфікацію кримінального провадження змінено з ч.1 ст.156 КК України на ч.1 ст.155 КК України.

18.11.2016 р. прокурором винесено постанову про призначення молекулярно-генетичної експертизи відносно неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.11.2016 р. неповнолітня ОСОБА_5 та її законний представник - мати ОСОБА_4 , письмово відмовились у добровільному порядку надавати біологічні зразки для проведення вказаної вище експертизи.

В клопотанні прокурор посилається на те, що для забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження під час досудового розслідування, необхідно провести молекулярно-генетичну експертизу з метою встановлення чи спростування факту біологічного батьківства ОСОБА_8 по відношенню до дитини неповнолітньої ОСОБА_5 - малолітнього ОСОБА_12 , у зв`язку з чим виникла необхідність у відібранні біологічних зразків букального епітелію неповнолітньої ОСОБА_5 , які вона та її мати ОСОБА_5 відмовляються надати добровільно.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_4 - законного представника неповнолітньої ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились; згідно наданих ними телефонограм, не можуть бути присутніми під час розгляду клопотання.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
В силу положень ч.ч. 1, 5 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із ч. 3 ст. 245 КПК України, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченим ст.241 КПК України. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони, що розглядається в порядку, передбаченому ст. ст. 160-166 КПК України, має право дозволити слідчому здійснити відбирання біологічних зразків примусово. Тобто, у слідчого судді відсутній обов`язок щодо надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків.
Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Стаття 28 Конституції України наголошує на тому, що кожен має право на повагу до його гідності, жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.
В силу положень ст.8 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права.
Фізична недоторканість особи охоплюється поняттям "приватне життя", що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі "Х та Y проти Нідерландів") і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.
В даному випадку примусове відібрання біологічних зразків суперечитиме положенням ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, не можуть бути вилучені біологічні зразки у свідка ОСОБА_5 з метою спростування її показань.
Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 108, 160, 162-164, 166, 245, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И Л А:
В задоволенні клопотання прокурора прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про надання дозвілу на примусове відібрання біологічних зразків букального епітелію (слини) у неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проведення молекулярно-генетичної експертизи з метою встановлення чи спростування факту батьківства ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по відношенню до її малолітнього сина - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: підпис: ОСОБА_1

Згідно оригіналу: суддя: