Ухвала
іменем україни
05 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2015 року та вирок Апеляційного суду Київської області від 06 вересня 2016 року у кримінальному провадженні № 0000097 щодо нього,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Однак, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Також, положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Касаційна скарга засудженого містить ретельний опис подій у провадженні із висновками про їх невідповідність фактичним обставинам, однак, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неналежна на думку засудженого, оцінка доказів не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Крім того, згідно із п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення. З урахуванням зазначеного, прохання щодо результатів розгляду поданої касаційної скарги не конкретизоване, як того вимагає ст. 436 КПК України, оскільки прийняття судом альтернативних рішень КПК України не передбачено.

Разом з цим, як вбачається із касаційної скарги, ОСОБА_4 , поміж іншого, просить скасувати оскаржувані судові рішення та закрити кримінальне провадження, при цьому, він не зазначає з яких підстав суд касаційної інстанції має це зробити з огляду на статтю 284 КПК України, де передбачено різні підстави.

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, надавши йому десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому десятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3