Справа № 162/673/16-к
Провадження № 1-кп/162/53/2016
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000081, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 18 березня 2016 року, про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України (далі по тексту КК),

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Бармашове Жовтневого району Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, 03 лютого 2010 року судимого Корабельним судом міста Миколаєва за частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 309 КК до трьох років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання;

встановив:

ОСОБА_4 приблизно о 00 годин 30 хвилин 18 березня 2016 року, переслідуючи корисливий мотив, відкривши незамкнені двері, проник у котельню диско-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_1 , звідки повторно таємно викрав належний ОСОБА_5 велосипед вартістю 1133 гривні.

Крім цього, приблизно о 01 годині 18 березня 2016 року ОСОБА_4 , викрутивши викруткою металеву скобу навісного замка, проник у нежилий будинок по АДРЕСА_1 , звідки з корисливою метою повторно таємно викрав належні ОСОБА_6 металошукач «Garret AT PRO International», бензопилу «Stihl MS 181», всього на суму 9833,33 гривень.

ОСОБА_7 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому дій визнав повністю та показав, що близько чотирьох років проживає у АДРЕСА_1 у будинку співмешканки ОСОБА_8 . У березні 2016 року, точної дати він не пам`ятає, пізно ввечері напідпитку повертався додому повз диско-бар «Штольня», що також по вулиці Березній селища Любешів. Помітив незамкнене приміщення котельні. Він заглянув усередину та виявив там велосипед. Через деякий час повернувшись з дому на згадане місце, ОСОБА_7 викрав велосипед. Після цього на викраденому велосипеді обвинувачений поїхав до будинку по АДРЕСА_2 . Він планував знайти там речі, які можна здати на металобрухт, адже знав, що покійний батько потерпілого ОСОБА_6 займався ремонтом техніки. У будинок обвинувачений проник, викрутивши викруткою металеву скобу замка. Всередині знайшов металошукач, бензопилу, ще деякі дрібні речі, які поскладав у поліетиленовий мішок та переніс у сарай за місцем свого проживання. Викрадений велосипед ОСОБА_7 залишив поблизу будинку ОСОБА_6 . Через два дні він пішов забрати велосипед, де був викритий поліцією.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на судовий розгляд кримінального провадження не з`явились, подавши відповідні клопотання. Згідно з розписками від 11 червня 2016 року вони не мають ніяких претензій до обвинуваченого, збитки ОСОБА_4 їм відшкодовано.

Відповідно до протоколів прийняття заяв потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 18 та 21 березня 2016 року відповідно звернулися у поліцію з приводу крадіжки у них майна.

Під час огляду місця події 18 березня 2016 року встановлено факт проникнення у будинок по АДРЕСА_2 шляхом зняття з дверей навісного замка з викручуванням металевої скоби. Визначено, що саме викрадено. Виявлено велосипед синього кольору, який не належить потерпілому ОСОБА_6

19 березня 2016 року, оглядаючи сарай у домогосподарстві ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , поліцією було виявлено поліетиленовий мішок, в якому зокрема знаходились металошукач «Garret AT PRO International», бензопила «Stihl MS 181». Вказані речі потерпілий впізнав і вказав, що саме вони були викрадені з будинку його батька у ніч з 17 на 18 березня 2016 року.

27 липня 2016 року обвинувачений ОСОБА_7 під час слідчого експерименту вказав на місця викрадення ним велосипеда, металошукача та бензопили; на спосіб проникнення ним у приміщення котельні диско-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у нежилий будинок по АДРЕСА_2 тощо.

За згодою сторін кримінального провадження інші докази судом не досліджувались. Передбачені частиною 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) наслідки учасникам судового провадження роз`яснено.

Оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд дійшов до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_7 у скоєнні таємного викрадення чужого майна з проникненням у приміщення, вчиненого повторно. Його дії підлягають кваліфікації за частиною 3 статті 185 КК.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує, що ОСОБА_7 за місцем проживання у селищі Любешів характеризуються позитивно.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить каяття ОСОБА_7 , яке полягає у його негативному ставленні до вчиненого, відшкодуванні збитків потерпілим.

Судом також визнається за обставину, що пом`якшує покарання, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання, в обвинувачення не включено.

Між тим, суд бере до уваги, що ОСОБА_7 скоєно два епізоди крадіжок. Обвинувачений уже притягався до кримінальної відповідальності за скоєння крадіжок, відбував реальні покарання, однак належних висновків не зробив та на шлях виправлення не став. Зазначене вказує про антисоціальний характер його особистості. Відтак, суд не вбачає підстав для застосування у цьому випадку статей 75, 76 КК.

Немає підстав і для призначення покарання нижче нижчої межі або більш м`якого, ніж передбачено санкцією статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого.

Таким чином, для досягнення передбачених статтею 50, частиною 2 статті 65 КК цілей необхідним і достатнім буде призначення покарання в межах санкції частини 3 статті 185 КК у виді позбавлення волі на строк, ближчий до мінімального.

Передбачених процесуальних законом приводів і підстав для зміни обраного щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, строк дії якого закінчується 28 вересня 2016 року, немає.

Процесуальні витрати за залучення експерта необхідно стягнути з обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень статті 100 КПК.

Керуючись статтями 370, 374 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту фактичного приведення вироку до виконання: з часу взяття ОСОБА_4 під варту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 79 копійок процесуальних витрат за залучення експерта.

Речові докази:

-- велосипед, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , металошукач «Garret AT PRO International», бензопилу «Stihl MS 181», які зберігаються у потерпілого ОСОБА_6 , -- залишити у їх повному розпорядженні;

-- належну ОСОБА_4 викрутку, яка знаходиться у камері зберігання речових доказів Любешівського відділення поліції Камінь-Каширського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, -- знищити як малоцінну.

Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати його копію не пізніше наступного дня.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд.

Головуючий: суддя ОСОБА_1