Номер провадження: 11-кп/785/703/16
Номер справи місцевого суду: 495/556/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.03.2016 р. по кримінальному провадженню №0003552 відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, який мешкає: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 14.06.2012 року Білгород-Дністровським міськрайсудом Одеської області за ст. 186 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 17.12.2013 року по відбуті строку покарання,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
Зазначеним вироком суду, ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому не обирався, строк відбування покарання відрахований з 09 лютого 2016 року.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської області від 21.03.2016 року у вироку суду виправлена описка та абзац шостий мотивувальної частини викладений в наступній редакції: «обвинувачений ОСОБА_7 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом потерпілої ОСОБА_8 дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини злочину».

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочинів за наступних обставин.

Вночі, 19.12.2015 року, ОСОБА_7 , знаходячись на АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів та з метою таємного викрадення чужого майна, через паркан переліз на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , далі, за допомогою раніше заготовленого та принесеного з собою металевого предмету пошкодив та зірвав навісний замок з дверей підвалу, після чого проник в підвал, та, здійснюючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за чужий рахунок, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та те, що його дії не будуть помічені сторонніми особами з приміщення підвалу таємно викрав продукти харчування, а саме: 5 пляшок соняшникової не рафінованої олії об`ємом по 5 літрів, вартість однієї пляшки складає 135 гривень, на загальну суму 675 гривень; 10 л червоного вина, вартість одного літра складає 20 гривень, на загальну суму 200 гривень; 10 кг картоплі, вартість одного кілограму складає 4 гривні 50 копійок, на загальну суму 45 гривень. Після чого, ОСОБА_7 завантажив викрадені продукти харчування в металеву тачку, яку він прикотив з собою, та з викраденим покинув територію двору ОСОБА_8 , обернувши викрадене на свою користь та спричинивши останній майнову шкоду на загальну суму 920 гривень.
На зазначений вирок суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд, посилаючись на наступне:

- під час розгляду справи в суді 1-ої інстанції йому не був наданий перекладач на російську мову, оскільки українську мову він не розуміє, у зв`язку з чим обманним шляхом його позбавили права оскарження вироку суду в частині встановлення обставин справи;

- суд порушив вимоги ст. 471 КПК України, оскільки він та потерпіла бажали укласти угоду про примирення сторін;

- суд не прийняв до уваги те, що потерпіла просила не позбавляти його волі, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання та не застосував до нього положення ст. 69 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила залишити вирок без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 3 ст. 349 КПК України, передбачає, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Згідно із ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду 1-ої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження а також журналу судового засідання (а.п. 34-35) вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні суду 1-ої інстанції повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, у зв`язку з чим суд 1-ої інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, про що роз`яснив учасникам судового провадження.

Клопотань та зауважень щодо з`ясування обсягів доказів та порядку їх дослідження, від учасників судового провадження не надходило.
Отже, судом 1-ої інстанції дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в сховище.
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що під час розгляду справи в суді 1-ої інстанції ОСОБА_7 не був наданий перекладач на російську мову, оскільки українську мову він не розуміє, у зв`язку з чим обманним шляхом його позбавили права оскарження вироку суду в частині встановлення обставин справи, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до журналу судового засідання (а.с.21) та технічного запису судового засідання від 18.03.2016 р. обвинувачений ОСОБА_7 отримав пам`ятку про права та обов`язки пояснив, що українську мову розуміє, після чого добровільно надавав пояснення по справі, додаткових клопотань не заявляв.

Крім того, згідно анкетних даних ОСОБА_7 , він народився в смт. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської областіта згідно копії паспорту (а.п.29), з 2005 року зареєстрований на території Білгород-Дністровського району Одеської області.

Відповідно до ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції про те, що він не володіє українською мовою є безпідставними, оскільки він, хоча і має неповну загальну середню освіту, проте, є громадянином України. Жодних клопотань про переклад процесуальних документів на будь-яку іншу мову від обвинуваченого, а також запрошення перекладача, під час розгляду провадження в суді 1-ої інстанції від нього не надходило.

Отже, апеляційний суд вважає доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо нерозуміння української мови - голослівними.

Також, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_7 про те, що суд порушив вимоги ст. 471 КПК України, оскільки він та потерпіла бажали укласти угоду про примирення сторін з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно із журналом судового засідання та технічним записом судового провадження, від обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 клопотань про відкладення чи зупинення розгляду справи у зв`язку з бажанням укласти угоду про примирення, не надходило.
Також апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд 1-ої інстанції не прийняв до уваги те, що потерпіла просила не позбавляти волі ОСОБА_7 , а також відсутність обставин, що обтяжують покарання та не застосував до нього положення ст. 69 КК України.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд 1-ої інстанції врахував всі обставини справи, а саме: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, посередню характеристику, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та непогашену судимість, вчинив тяжкий злочин, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті злочину, думку потерпілої, яка просила обвинуваченого суворо не карати.
На підставі викладеного, суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, та призначив йому мінімальне покарання передбачене санкцією ст. 185 ч. 3 КК України, яке є необхідне і достатнє для його виправлення та перевиховання.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.

Разом з тим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

В рамках даного кримінального провадження запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався, він утримується під вартою з 09.02.2016 р. згідно протоколу затримання (а.п. 32) у кримінальному провадженні по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, по якому йому і застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (ухвала Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської області від 9.02.2016 року по справі №495/911/16 к).

Відповідно до положень ст. 532 КПК України вирок або ухвала суду 1-ої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховного Суду України набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 він затриманий та утримується під вартою з 09.02.2016 р. по іншому кримінальному провадженню, суд 1-ої інстанції був позбавлений права обчислювати строк відбування покарання з моменту його затримання, а саме з 09.02.2016 р.

В даному випадку строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно обчислювати з моменту набрання вироку законної сили, а саме проголошення ухвали апеляційним судом.
Таким чином, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду 1-ої інстанції в частині обчислення строку початку відбування покарання підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.03.2016 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України змінити.
Виключити третій абзац резолютивної частини вироку суду та доповнити резолютивну частину вироку наступним абзацом:

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з моменту набрання вироку законної сили, а саме з 26.05.2016 року.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня отримання ним копії даної ухвали.
Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3