АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1541/16 Справа № 190/567/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Джамбул, Лебяжинського району, Павлодарського краю, громадянки України, яка має на утриманні малолітню дитину, яка мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
засудженої за ч.1 ст. 296 КК України до штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 , 3300 гривень, завданої майнової шкоди.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за вчинення злочину за таких обставин.

15 листопада 2015 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, знаходячись на подвір`ї кафе-бару «Лідія», що розташоване по вул. Мірошніченко, 105 а, в м. П`ятихатки, Дніпропетровської області, умисно, з хуліганських спонукань, проявляючи особливу зухвалість, з мотивів явної неповаги до суспільства, знаходячись у громадському місті, безпідставно почала виражатися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_9 , після чого здійснивши декілька поштовхів руками вибила із рук останньої мобільний телефон марки «LG G3S», білого кольору, схопила ОСОБА_9 лівою рукою за волосся та вдарила правим коліном по обличчю останньої. Внаслідок удару остання впала на підлогу, чим заподіяла їй тілесні ушкодження у вигляді синця невірної округлої форми в лобній ділянці голови, дещо справа з садном продовгуватої форми в центрі; синця синюшного кольору з нечіткими синюшного кольору контурами, розташованого в ділянці зовнішнього кута лівого ока з переходом на скронево нижньощелепний суглоб зліва; садна в ділянці правої бічної поверхні тулубу на рівні крила підвздошної кістки справа; двох синців синюшного кольору з чіткими контурами без набряку м`яких підвздошній ділянці справа; синця блідо-синюшного кольору розташованого в середній третині шиї по лівій бічній поверхні; синця синюшного кольору з нечіткими синюшного кольору контурами та поверхневим зсадненням продовгуватої форми в центрі розташованих по передній поверхні лівого колінного суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 164-«Е» від 12.12.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_7 15 листопада 2015 року, приблизно о 12 годині 10 хвилин, знаходячись на подвір`ї кафе-бару «Лідія», що розташоване по вул. Мірошніченко, 105-а, в м. П`ятихатки, Дніпропетровської області, умисно, з хуліганських спонукань, проявляючи особливу зухвалість, з мотивів явної неповаги до суспільства, знаходячись у громадському місті, навмисно ударила правою рукою прямо в обличчя ОСОБА_10 , від чого остання впала на спину, чим заподіяла останній тілесні ушкодження у вигляді синця бузково-синюшного кольору з різким набряком м`яких тканин в ділянці скронево-нижньощелепного суглобу справа, синця в ділянці перенісся, крововиливів синюшного кольору розташованих на слизовій поверхні верхньої губи справа та в ділянці кута роту справа, саднень продовгуватої форми уривчастого характеру на задній поверхні обох ліктьових суглобів, синців округлої та невизначеної форми на передній поверхні обох колінних суглобів, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 162-«Е» від 12.12.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі:
-обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким визнати її невинною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, кваліфікувати дії за ч.1 ст.125 КК України. Вважає, що в її діях відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.296 КК України. Крім того зазначає, що її вина у пошкодженні мобільного телефону не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, вона його взагалі не бачила і з рук потерпілої не вибивала. Також вказує на те, що вона визнала фактичні обставини події, а саме спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілим. Просить врахувати, що вона позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину. Вважає призначене їй покарання занадто суворим, так як вона є матір`ю одиначкою і її заробітна платня складає 1400 гривень на місяць, тому вона не має можливості виплатити призначений їй судом штраф.

В своєму запереченні потерпіла ОСОБА_10 та ОСОБА_9 просили апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок суду від 24.05.2016 року - залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої та її захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої скарги, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченої незаконними та необґрунтованими.
Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінального правопорушення, за яке її засуджено, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким у вироку суд надав належну оцінку.

Колегія суддів не погоджується з твердження обвинуваченої про те, що в її діях відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.296 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та вважає, що її дії правильно кваліфіковані за вказаною статтею.

Так, хуліганство - це суспільно небезпечні діяння, що грубо порушують громадський порядок, правила поведінки в суспільному житті і побуті та посягають на нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок.

В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як мотив.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби винятковість, чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

На відміну від злочинів проти особи, коли кримінально - карні дії супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, зазначені дії як хуліганство кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Тому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 фактично діяла з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, а об`єктивними обставинами, дослідженими в судовому засіданні у суді першої інстанції стали: відсутність особистої неприязні між ОСОБА_7 і потерпілими, ненормативна лексика, активний характер дій обвинуваченої, нанесення значної кількості тілесних ушкоджень потерпілим, причинний зв`язок між її діями та наслідками, що настали.

Що стосується покарання, то відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для його вибору суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення такої особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, при вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання, суд у повній мірі дотримався вимог зазначеного закону.
При визначенні покарання ОСОБА_7 , суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що суд призначив ОСОБА_7 занадто суворе покарання або з порушенням вимог закону, перевіркою матеріалів провадження не встановлено.
З огляду на викладене суд, дотримуючись вимог статей 50, 65 КК України, призначив обвинуваченій покарання, яке є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Тому доводи обвинуваченої, викладені в її апеляційній скарзі є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Будь-яких інших істотних порушень кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування судового рішення, не виявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

ВирокП`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена і на неї може бути подана касаційна скарга у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді: