Справа № 645/3533/16-к
Провадження № 1-кп/645/365/16
УХ В А Л А
Іменем України

02 листопада 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого та клопотання захисника обвинуваченого та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, з повною середньою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-
в с т а н о в и в:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходяться матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою суду від 12 вересня 2016 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжений до 10 листопада 2016 року.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, звернувшись у свою чергу з клопотанням про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, передбачений ч. 1 ст. 176 КПК України, не пов`язаний з перебуванням обвинуваченого під вартою.
В обґрунтування клопотання захисник вказав, що обвинувачений має ряд хронічних захворювань, лікування яких в умовах слідчого ізолятору неможливо через відсутність необхідних лікарських засобів, у зв`язку з чим стан його здоров`я стрімко погіршується.
Крім того, захисник наголосив, що посилання прокурора на існування вищевказаних ризиків є безпідставним, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації, протягом часу проведення досудового розслідування не перешкоджав проведенню досудового розслідування, перебуває у шлюбних відносинах з ОСОБА_6 ..
Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Згідно з пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, в силу ст. 89 КК України не судимий, обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, яке йому інкримінуються, відповідає особі обвинуваченого та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду. При цьому суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується. Тому суд вважає, що зазначені обставини можуть бути достатніми причинами разом з іншими для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підстави, за яких судом було застосовано до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались судом, не змінились, а ризики не зменшились, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою є виправданим.

Стосовно посилання сторони захисту на стрімке погіршення стану здоров`я обвинуваченого суд вважає необхідним зазначити, що суду не надано доказів на підтвердження неможливості перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 за станом здоров`я, а також на підтвердження відсутності в Харківській установі виконання покарань (№27) або інших закладах охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України умов для надання обвинуваченому належної медичної допомоги.

Разом з тим, суд приймає до уваги відповідь Харківської установи виконань (№27)УДПС України в Харківській області від 31.10.2016 року за № 12/17-4426, відповідно до якої ОСОБА_5 , 1949 року народження, дійсно перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: Гіпертонічна хвороба ІІ ст., Гіпертонічна енцефалопатія 2 ст. з лікворно-венозною гіпертензією вестибуло-атактичним синдромом, Ішемічна хвороба серця, Дифузний кардіосклероз, Серцева недостатність І ст., Хронічне обструктивне захворювання легень, Бронхіальна астма, Діфузний пневмосклероз, Емфізема. При необхідності медикаментозне лікування може бути проведене в умовах медичної частини Харківської УВП (№ 27). На час огляду загальний стан здоров`я ОСОБА_5 стабільний, в судових засіданнях приймати участь може.
Крім того, суд критично оцінює посилання обвинуваченого на те, що працівники медичної установи пояснили йому, що не мають права зазначати у своїх медичних довідках про погіршення його стану здоров`я, у зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю.
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для зміни міри запобіжного заходу, оскільки скасування чи зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, може призвести до спроб обвинуваченого переховування від суду, або вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , а тому, залишає незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжує строк тримання під вартою обвинуваченому, вважаючи жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, таким, що не може запобігти вищевказаним ризикам.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння.

На підставі викладеного та керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів - до 30 грудня 2016 року.
Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, передбачений ч. 1 ст. 176 КПК України, не пов`язаний з перебуванням обвинуваченого під вартою, - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає
Суддя ОСОБА_1