справа № 488/3376/16-к
провадження № 1-кп/488/254/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.11.2016 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретаряОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаєва, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, працює в КП «Жовтневий хліб», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 1 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
17.07.2016 року обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні торгового центру «Корабельний», розташованого про проспекту Богоявленському, 234-В в місті Миколаєві, керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вважаючи свої дії таємними, шляхом вільного доступу заволодів чоловічими джинсовими брюками «MNS», вартістю 338,00 та чоловічою футболкою «SxOliver», вартістю 249,60 гривень, після чого надів вказані речі на себе та, пройшовши лінію кас супермаркету «Таврія-В», направився до виходу з торгового центру, тим самим намагаючись спричинити власнику вказаного майна ПП «Таврія Плюс» матеріальну шкоду на загальну суму 587,60 гривень, однак довести свій умисел до завершення та розпорядитися викраденим майном на власний розсуд не зміг, оскільки на виході з торгового центру був затриманий співробітниками охорони.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою вину визнав повністю, пояснивши, що дійсно намагався викрасти з супермаркету «Таврія В» вказані джинси та футболку, але був затриманий охоронцями, а товар повернутий власникові. У вчиненому щиро кається.

Представник потерпілого просив розглянути провадження без нього, заявивши про відсутність претензій до обвинуваченого (а.п. 20).

Вартість майна, що стала предметом кримінального правопорушення, не заперечується обвинуваченим та підтверджується інформацією, що міститься у акті інвентаризації від 17.07.2016 року (а.п. 27).

У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників провадження, судом прийняте рішення про недослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тобто усіх вищевикладених обставин. При цьому, судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст вказаних обставин, сумніві щодо добровільності їх позиції відсутні. Судом також роз`яснено учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доказаною вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину). Дії обвинуваченого, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведений до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого, суд кваліфікує за частиною 2 статті 15 частиною 1 статті 185 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній (а.п. 7), раніше не судимий (а.п. 30-31), освіта середня, не одружений, працює у КП «Жовтневий хліб» (а.п. 34), на обліку у лікаря-нарколога (а.п. 28) та лікаря-психіатра (а.п. 29) не перебуває, однак неодноразово лікувався стаціонарно у Миколаївській обласній психіатричній лікарні № 1 з діагнозом «Олігофренія в стадії легкої дебільності з психопатизацією особистості», за місцем проживання дільничним інспектором характеризується негативно (а.п. 32).

Окрім того, відповідно до висновку № 316 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 16.06.2016 року, обвинувачений не страждає та не страждав в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння психічними захворюваннями, тимчасовим розладом психічної діяльності та іншими хворобливими станами психіки. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.п. 22-26).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин, який є умисним, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає каяття обвинуваченого, визнання ним вини.

Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу у розмірі, що буде достатнім як для покарання обвинуваченого, так і для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбачених частиною 2 статті 15 частиною 1 статті 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень, тобто 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1