"26" вересня 2016 р. Справа № 363/3388/16-к
УХВАЛА
26 вересня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000079 щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
підготовку до судового розгляду вважати завершеною.

Прокурор висловися про можливість призначення судового розгляду по справі й продовження щодо обвинувачених існуючої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на наявність ризиків ухилення обвинувачених від суду, продовження вчинення правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечень не мали.

Захисник ОСОБА_4 висловив суду свої заперечення щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою, просив обрати щодо нього менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також вважав, що обвинувальний акт через неконкретність обвинувачення вимогам КПК України не відповідає. Обвинувачений погодився із захисником.

Заслухавши сторони, дослідивши наявні матеріали, суд дійшов наступного.

Так, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Доводи захисту про його невідповідність вимогам КПК України на увагу не заслуговують і є недостатньо обґрунтованими. Порушень вимог КПК України, які б перешкоджали призначенню судового розгляду по справі, суд не вбачає.

На судовий розгляд слід викликати учасників кримінального провадження зазначених в обвинувальному акті.

Строк тримання обвинувачених під вартою згідно ухвали суду від 20.07.2016 року закінчується 1 жовтня 2016 року.

На даний час ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину, будучи неодноразово судимим за вчинення інших умисних злочинів проти власності й не відбувши покарання за останнім вироком, коли він має негативну характеристику і знаходиться на обліку у лікаря нарколога у зв`язку із епізодичним вживанням токсичних речовин.

При цьому обвинувачений власної сім`ї, утриманців, постійного місця роботи й стабільного законного джерела доходів не має, суспільно-корисною діяльністю не займається.

Тобто у справі відсутні достатні гарантії належної поведінки обвинуваченого при обранні йому менш суворого запобіжного заходу й дані про його міцні соціальні зв`язки, які б переважали наявні ризики ухилення від суду, продовження вчинення правопорушень.

У вказаній справі ОСОБА_5 тримається під вартою з 2.02.2016 року.

Отже продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на два місяці не є значним в розумінні встановлення балансу інтересів судового розгляду й обмежень прав особи на вільне пересування. Такий строк тримання під вартою суд вважає прийнятним і виправданим для втручання в права і свободи обвинуваченого.

Підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу ОСОБА_5 судом не встановлено.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_4 , то останній в силу вимог ст. 89 КК України є несудимий, який в 2008 році засуджувався до покарання з випробувальним строком і вказане випробування згідно вимог ст.ст. 75 і 76 КК України він відбув.

Водночас, останній має задовільну характеристику за місцем проживання, до взяття під варту постійно проживав на території Вишгородського району, а згідно вироку цього ж суду від 3.08.2016 року, який ще не набрав законної сили, виправданий за ч. 3 ст. 185 КК України в іншому кримінальному провадженні, що суд ураховує згідно ст. 62 Конституції України.

Разом з тим останній сім`ї та постійного місця роботи й стабільного законного джерела доходів не має. Дані про його суспільно-корисну діяльність у справі відсутні.

З огляду на дані про особу обвинуваченого і викладені вище обставини, по справі все ще наявні ризики ухилення обвинуваченого від суду, продовження вчинення правопорушень, ступінь яких з часу взяття особи під варту в лютому 2016 року зменшилася по мірі просування кримінального провадження, коли нові обставини на користь подальшого тривалого утримання особи від вартою, крім самої лише тяжкості злочину, прокурором не наведені.

З огляду на зазначене, перевіряючи можливість обрання альтернативного запобіжного заходу, суд вважає можливим обрати щодо ОСОБА_4 менш суворий запобіжний захід домашній арешт за його постійним місцем проживання згідно даних матеріалів справи і тверджень обвинуваченого в суді.

Одночасно на обвинуваченого слід покласти виконання обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 314-317, 331, 372 КПК України,

ухвалив:

дане кримінальне провадження № 0000079 щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України призначити до судового розгляду на 14 год. 7 жовтня 2016 року у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вишгородського районного суду Київської області.

В судове засідання викликати учасників судового розгляду зазначених в обвинувальному акті.

Приєднати до обвинувального акту матеріали кримінального провадження № 0000079.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до 1 грудня 2016 року включно.
Строк продовження дії існуючої міри запобіжного заходу слід відраховувати з 1 жовтня 2016 року.
Відмовити в продовженні строку тримання під ватрою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт без використання електронних засобів контролю.

Заборонити ОСОБА_4 протягом 2-х наступних місяців цілодобово залишати житло за адресою: буд. АДРЕСА_1 , крім розумного фактичного часу необхідного для прибуття за викликом до суду, слідчого чи прокурора, перебування в приміщенні суду під час розгляду кримінального провадження.

На підставі ст. 194 КПК України зобов`язати ОСОБА_4 :

-прибувати за кожною вимогою до прокурора або суду;

-не відлучатися з с. Лісовичі Вишгородського району Київської області без дозволу прокурора або суду;

-в разі необхідності зміни місця проживання завчасно повідомляти суд про такі наміри.

В порядку ч. 5 ст. 202 КПК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти.

Розписку обвинуваченого про ознайомлення з покладеними на нього обов`язками та зобов`язання невідкладно прибути до визначеного судом місця проживання долучити до матеріалів справи.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту діє протягом двох місяців, строк якої закінчується 1 грудня 2016 року.
Ухвала згідно вимог ч. 2 ст. 392 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскарженою і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя