У Х В А Л А
05 січня 2016 року Слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, офіційно не працюючого, учня 11 класу Білоцерківської вечірньої загальноосвітньої школи № 1, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.07.2015 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 296 ч.2 КК України до 2 років позбавленні волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 187 ч.4, 121 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться розслідування кримінального провадження № 0004675, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2015 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, щонеповнолітній ОСОБА_4 будучи засудженим 29.07.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. ст. 104, 75 України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням та встановленням іспитового строку на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення і перевиховання не став та знову, повторно вчинив нові умисні злочини, за наступних обставин. Так, 06.11.2015 близько 01 години 00 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 знаходився на зупинці громадського транспорту поблизу буд. № 214- а по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква Київської області, де помітив ОСОБА_8 , який проходив неподалік вказаної зупинки та рухався по тротуару в напрямку буд. № 194 по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква Київської області. В цей час у неповнолітнього ОСОБА_4 виник умисел на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_8 з метою заволодіння його майном. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підняв із асфальтного покриття предмет, схожий на гранітний камінь та побіг із ним у напрямку ОСОБА_8 , який на той час знаходився поблизу буд. № 194 по вул. Сквирське шосе в м. Біла Церква Київської області. Підбігши до ОСОБА_8 ззаду, ОСОБА_4 , тримаючи камінь у руках перед собою, наніс ним цілеспрямований удар у голову останнього. Від отриманого удару ОСОБА_8 впав на асфальтне покриття та втратив свідомість, а ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення розбійного нападу, підійшов до потерпілого та наніс йому ще кілька ударів ногою в голову та тулуб. Після цього ОСОБА_4 зняв із ОСОБА_8 куртку чорного кольору, в якій знаходилися гроші в сумі 142 грн., ліхтарик, в`язка ключів та пачка цигарок, належні останньому. Після вчинення даного злочину, ОСОБА_4 із місця події із незаконно здобутим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді дифузної травми головного мозку, перелому кісток основи та склепіння черепа, сукупної травми голови і тулуба, розриву лівої нирки та селезінки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію - як небезпечні для життя в момент заподіяння. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_8 11 листопада 2015, перебуваючи в реанімаційному відділенні Білоцерківської МЛ № 2, помер. 11.12.2015 року о 09 год. 20 хв.,підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину. 11.12.2015року підозрюваному ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України.

12.12.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, тобто до 09 год. 20 хв. 09.01.2016 року. 15.12.2015 року ухвалою Апеляційного суду Київської області розглянуто апеляційну скаргу захисника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2015 року про застосування неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в задоволенні якої відмовлено. Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у вчиненні розбою, тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України.

Підозра, що висунута неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, обґрунтовується наступними доказами: протоколом затримання ОСОБА_4 ; повідомленням про підозру ОСОБА_4 ; протоколом огляду місця події від 08.12.2015 року;протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_10 ; протоколами проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_13 ; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 .

Строк тримання під вартою неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні закінчується о 09 год. 20 хв. 09.01.2016 року. Проте, завершити досудове розслідування кримінального провадження до цього часу неможливо у зв`язку з проведенням великого обсягу призначених судових експертиз, а саме: судово-медичної, судово-криміналістичної, судово-імунологічної, комплексної психолого-психіатричної експертизи, а також необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: додаткового допиту неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , одночасного допиту між неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_4 та неповнолітнім свідком ОСОБА_11 , інших слідчих дій.

Застосовуючи 12.12.2015 року щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області встановлено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду,оскільки вчинив особливо тяжкий злочин, пов`язаний із застосуванням фізичного насильства,за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, є раніше неодноразово судимим за вчинення умисних злочинів ;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше вчиняв умисні злочини.

Одночасно встановлено, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від17.06.2015 року до неповнолітнього ОСОБА_4 в рамках іншого судового провадження було обрано запобіжний захід у виді домашньому арешту із забороною цілодобового залишення місця проживання, що за адресою : АДРЕСА_1 Проте 18.06.2015 року близько 23 год. 50 хв. неповнолітній ОСОБА_4 без дозволу та відома матері ОСОБА_6 самовільно залишив місце проживання, що підтверджується матеріалами ЖЕО № 13519 від 19.06.2015, що свідчить про можливість порушення умов іншого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту в майбутньому.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання слідчого, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного, який просить відносно нього обрати інших більш м`який запобіжний захід, захисника, який просить змінити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт, законного представника неповнолітнього підозрюваного, яка згідна із думкою захисника, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 492, 199 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного … у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. За наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.12.2015 р. відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів до 09 години 20 хвилин 09 січня 2016 р.

У кримінальному провадженні обставини, заявлені при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 злочинів, передбачених ст.ст. 121 ч.2, 187 ч.4 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п. 1, 5 КПК України, на як вказує слідчий, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення; 3) недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, продовжують існувати.

Закінчити досудове розслідування до вказаного строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_4 неможливо, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести призначені експертизи, а саме: судово-медичну, судово-криміналістичну, судово-імунологічну, комплексну психолого-психіатричну, а також необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а саме: додатковий допит неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , одночаснийо допит неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 та неповнолітнього свідка ОСОБА_11 , виконати інші дії.

Враховуючи доведення слідчим у клопотанні, прокурором в судовому засіданні обставин передбачених ст. 199 ч.3 КПК України, необхідності подальшого тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, слідчий суддя вважає клопотання підлягає задоволенню, строк тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 121 ч.2, 187 ч.4 КК України, слід продовжити до 60 днів, починаючи з часу його фактичного затримання.

Слідчий суддя вважає не підлягає задоволенню клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника, законного представника неповнолітнього підозрюваного про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 із тримання під вартою на домашній арешт, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого і тяжкого злочинів, раніше судимий, підозрюється у вчинені злочинів у період іспитового строку, наявні достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, неможливість закінчення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26, 177 ч.1 п.1,5, 178, 183, 193, 194, 197, 199, 371, 372, 492 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 60 днів з часу фактичного затримання 09 година 20 хвилин 11 грудня 2015 р., тобто до 09 години 20 хвилин 08 лютого 2016 р.

У задоволені клопотання підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього підозрюваного про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 із тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному ОСОБА_4 , захиснику, законному представнику неповнолітнього підозрюваного, негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області