Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/548/16-к
№ 1-кп/733/50/16
Вирок
Іменем України
"20" квітня 2016 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 та

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня кримінальне провадження за № 0000253 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Томашівка Ічнянського району Чернігівської області, українки, громадянки України, з незакінченою вищою освітою, вдови, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , непрацюючої, судимої Ічнянським районним судом Чернігівської області 29 вересня 2011 року за ч. 1 ст. 191 КК України до трьох років позбавлення волі з позбавленням права займатися певною діяльністю строком на два роки, звільненої від відбування основного покарання на підставі ст. 1 пункту «В» Закону України «Про амністію» від 08.07.2011 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

встановив:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 була прийнята на посаду продавця магазину № 4, розташованого по АДРЕСА_3 , який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 , видом діяльності якої є здійснення торгівлі харчовими продуктами та працювала до 01 квітня 2014 року на випробувальному терміні. 01 квітня 2014 року з ОСОБА_4 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно якого остання працюючи на посаді продавця взяла на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення схоронності ввірених їй матеріальних цінностей та грошових коштів і у зв`язку з цим зобов`язувалася дбайливо ставитися до переданих їй для зберігання та інших цілей матеріальних цінностей та повинна була вжити заходів до запобігання шкоди, своєчасно повідомляти керівництво про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження ввірених їй матеріальних цінностей. Виконуючи свої обов`язки, ОСОБА_4 здійснювала продаж харчових продуктів фізичним особам, не вимагаючи з них оплати придбаного товару через відсутність коштів продавала товари у борг. Окрім цього, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, привласнювала продукти харчування без їх оплати, торгівлю яким здійснювала.

У період з 01 квітня 2014 року по 18 травня 2015 року ОСОБА_4 , будучи матеріально відповідальною особою, якій було ввірено майно, усвідомлюючи можливість настання наслідків у вигляді майнової шкоди, відпускала у борг та привласнювала товари з магазину, за які несла матеріальну відповідальність та допустила розтрату товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 19 479,10 грн, чим спричинила матеріальну шкоду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 на вказану суму.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю та показала, що працювала продавцем у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 . У період з 01 квітня 2014 року по 18 травня 2015 року вона давала кошти людям у борг, які їй не віддали, крім того і сама брала товари, кошти за які не завжди повертала, через що допустила розтрату товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 19 479,10 грн. У скоєному щиро кається.

Представник потерпілого ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала цивільний позов і просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинувачену, представника потерпілого, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 доведена повністю, а тому її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 191 КК України, які виразилися у розтраті чужого майна, яке було їй ввірене.
При призначенні покарання обвинуваченій суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винуватої, яка є вдовою, не працює, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення їй покарання за ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на її користь 19 479,10 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який підлягає задоволенню, оскільки під час розгляду кримінального провадження ОСОБА_4 визнала розтрату товарно-матеріальних цінностей на вказану вище суму.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 6 144 грн судових витрат за проведення судово-економічної експертизи.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 19 479 (дев`ятнадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять) гривень 10 коп в рахунок відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 6 144 (шість тисяч сто сорок чотири) гривні 00 коп судових витрат за проведення судово-економічної експертизи.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ічнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя-підпис

Копія вірна

Суддя ОСОБА_1
Секретар суду