Справа № 727/2350/16-к
Провадження № 1-кп/727/192/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2016 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

з участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мале Старосілля Смілянського району Черкаської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше судимого: вироком Смілянського міського суду Черкаської області від 26.06.2003 року за ст. 289 ч.2 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; вироком Смілянського міського суду Черкаської області від 25.12.2003 року за ст.ст. 185 ч.4, 71 КК України до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі; постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 17.10.2005 року звільненого умовно-достроково від подальшого відбування покарання, невідбутий строк 1 рік 11 місяців 5 днів; вироком Смілянського міського суду Черкаської області від 12.03.2007 року за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі, постановою Уманського районного суду Черкаської області від 04.06.2009 року звільненого умовно-достроково від відбування покарання, невідбутий строк 7 місяців 14 днів; вироком Смілянського міського суду Черкаської області від 10.09.2009 року за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.2, 71 КК України до покарання у вигляді 4-х років 3-х місяців позбавлення волі; вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22.01.2014 року за ст.ст.309 ч.1 КК України до покарання у вигляді 1-го року 3-х місяців позбавлення волі; вироком Смілянського міського суду Черкаської області від 27.05.2014 року за ст.185 ч.2 КК України до покарання у вигляді 1-го року 6-ти місяців позбавлення волі, на підставі ст.70 ч.4 КК України остаточно призначене покарання у вигляді 1-го року 10-ти місяців позбавлення волі; постановою Маневицького районного суду Волинської області від 14.07.2015 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання, невідбутий строк 4 місяці 8 днів, -

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, 02.02.2016 року близько 18.00 год. ОСОБА_5 перебуваючи біля магазину «Євросеконхенд», який розташований за адресою вул. Г. Майдану 54 в м. Чернівці, діючи умисно, повторно, протиправно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, підійшов до вхідних дверей вказаного магазину і шляхом вільного доступу викрав велосипед марки «Arkus», сірого кольору на якому знаходився чорний багажник «Safebet», який належить ОСОБА_6 загальною вартістю 4000 грн. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми протиправними діями завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4000 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 21.02.2016 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи біля будинку №48, що по вул. 29 березня в м. Чернівці, діючи умисно, повторно, протиправно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна підійшов до припаркованого автомобіля марки «ЗаЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом розбиття переднього лівого водійського скла проник в салон автомобіля звідки викрав кофемолку «LACIMBALICADET», яка належала ОСОБА_7 , вартістю 9000 грн. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 9000 грн.

Також, 22.02.2016 року ОСОБА_5 приблизно 22.30 хв. перебував за адресою м Чернівці вул. Головна 18, де діючи умисно, повторно, протиправно, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу з під кіоску кури-гріль викрав спортивний велосипед, фіолетового кольору «SHIMANO» який належить ОСОБА_8 вартістю 4000 грн. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 4000 грн.

Крім того, 16.02.2016 року ОСОБА_5 приблизно о 23.25 год. перебуваючи на літньому майданчику магазину «Продукти», що по вул. Головній, 18 в м. Чернівці, діючи умисно, повторно, протиправно, переслідуючи корисливу мету, направлену на заволодіння чужого майна підійшов до ОСОБА_9 , та зловживаючи довірою попросив мобільний телефон у останнього та під приводом здійснення телефонного дзвінка, шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном марки «Самсунг Е2222», вартістю 400 грн. в якому знаходилася сім картка оператора МТС, вартістю 15 гривень на рахунку, якої були гроші в сумі 8 гривень та флеш картка 1 гб, вартістю 80 гривень отримавши в руки мобільний телефон, вийшов з літнього майданчика. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину пішов, а майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми протиправними діями завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 503 грн.

Окрім цього, 18.02.2016 року, приблизно в 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи біля будинку № 22, що по вул. Переяслівській в м. Чернівці, маючи на меті відкрите викрадення чужого майна, підійшов до громадянки ОСОБА_10 , у якої відкрито, протиправно, повторно, з корисливих спонукань викрав з жіночої сумки гаманець коричневого кольору, вартістю 220 гривень, в якому знаходилися гроші в сумі 427 гривень, клубна картка магазину «Косма», на скидку 7%, яка для потерпілої матеріальної шкоди не представляє, картка на скидку «Оріфлейм» разом з кодом на ім`я ОСОБА_10 , яка для потерпілої матеріальної шкоди не представляє, фіскальні чеки з магазинів та інші картки. Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми протиправними діями завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 647 гривень.

Окрім того, на початку лютого 2016 року ОСОБА_5 у світлу пору дня, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу проник у підвальне приміщення вказаного будинку звідки повторно, протиправно, таємно з корисливих мотивів викрав спортивний велосипед чорного кольору «STARTER», який належить ОСОБА_11 вартістю 3500 грн. Після чого, з місця вчинення злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 3500 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у інкримінованих йому діяннях визнав частково. А саме, за ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2 КК України визнав в повному об`ємі, за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.2 КК України визнав частково та пояснив, що в лютому 2016 року він дійсно викрав велосипед поблизу магазину «Євросекондхенд» по вул.Героїв Майдану в м.Чернівці. Даний велосипед він віддав у заставу жінці в магазині «Берізка» та отримав кошти в сумі 500 грн. Також ствердив, що по даному епізоду крадіжки він сам зізнався працівникам поліції та написав явку з повинною. Вказаний велосипед було повернуто потерпілому. Також з приводу вчинення ним крадіжки кофемолки пояснив, що в лютому 2016 року пізно ввечері, перебуваючи на вул. 29 березня в м. Чернівці, підійшов до припаркованного автомобіля, розбив бокове скло та з салону витягнув кофемолку. Вказану кофемолку обвинувачений віддав на продаж, однак гроші за неї він не отримав. З приводу крадіжки велосипеду фіолетового кольору, належного ОСОБА_8 пояснив суду, що проходячи по вулиці Головній поблизу кіоску кури-гріль побачив велосипед. Цей велосипед обвинувачений викрав та віддав в заставу таксисту, той частинами віддавав йому кошти, в сумі близько 500 грн. Згодом вказаний велосипед знайшли поліцейські у таксиста та повернули потерпілому. З приводу крадіжки спортивного велосипеду пояснив, що він зайшов у під`їзд по вул.Сімовича, оскільки думав що там прохідний двір. Побачив відкриті двері у підвал, в якому знаходився спортивний велосипед чорного кольору, при цьому колесо велосипеду стирчало з підвалу. Даний велосипед він викрав та продав якійсь жінці за кошти в сумі 500 грн. Уточнив, що двері у підвал були відкриті.
З приводу інкримінованого йому епізоду шахрайства, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що того дня, в лютому 2016 року пізно ввечері він зустрів знайомого, якого деколи бачив у місті. Обвинувачений випив пляшку пива, знайомий також перебував напідпитку. Вказав, що повністю погоджується з показами потерпілого, оскільки він дійсно під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив цей телефон та поговоривши так і пішов з цим телефоном додому. Даний телефон він наступного дня продав за кошти в сумі 350 грн. Через деякий час обвинуваченого викликали в органи поліції, де він визнав свою вину. Підтвердив, що розумів, що цей телефон чужий, наміру повертати його не мав, а тому визнає, що в його діях є шахрайство.
По епізоду інкримінованого йому грабежу, обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що того дня він разом зі знайомою ОСОБА_12 їхав у маршрутці, там також їхала потерпіла ОСОБА_10 . Згодом вони вийшли з маршрутки та обвинувачений, порівнявшись з потерпілою, викрав у неї з сумки гаманець та пішов далі прямо, потерпіла в свою чергу звернула в бік. Ствердив, що сумка у потерпілої була відкрита, з неї стирчав гаманець, викрадав він гаманець при ходьбі лівою рукою. Обвинувачений вказав, що він не біг, а йшов, можливо потерпіла кричала, однак він не чув. Не пам`ятає, щоб в цей момент бачив двірника. Відійшовши, він дістав з гаманця кошти приблизно в сумі 200 грн. та 1 долар США, гаманець викинув, а грошима розпорядився на власний розсуд.
Пояснив, що на вчинення злочинів його штовхнуло важке матеріальне становище, оскільки йому потрібні були кошти на утримання дитини. У скоєному щиро розкаюється, просив його суворо не карати.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 190 ч.2 КК України в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та доведена повністю, зокрема, показами потерпілих, свідків та рядом письмових доказів по справі.
Так, потерпілий ОСОБА_11 повідомив суду, що в лютому 2016 року до нього прийшов слідчий поліції та запитав чи належний йому велосипед знаходиться на місці. Велосипед повинен був знаходитись у підвалі за колоною. Вони спустились зі слідчим у підвал, однак велосипеду не виявили, тому потерпілий відразу пішов у органи поліції та написав заяву про викрадення велосипеду. Цього ж дня потерпілий був на впізнанні та впізнав свій велосипед. В послідуючому велосипед йому віддали. Також ствердив, що до цього велосипед бачив десь за півтора-два місяці. Не заперечував того, що замок на дверях підвалу був неробочий, сам велосипед був в коридорі підвалу десь за 5-6 метрів від входу. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що того дня в лютому 2016 року близько 20:00 год. він вирішив піти випити пива з друзями по вул.Боженко. Випив десь літр пива, після чого у нього виник конфлікт з незнайомими йому людьми, однак згодом конфлікт владнали. В цей час обвинувачений підсів за столик того чоловіка, з яким у потерпілого виник конфлікт, згодом вони всі сіли разом. Крім потерпілого з друзями там ще перебувало близько 3-4 чоловік та одна жінка, як він зрозумів, це були знайомі обвинуваченого. Обвинувачений сказав, що йому треба зателефонувати і попросив кинути смс-повідомлення, однак ні у кого не було коштів на рахунку їх телефонів. Тоді обвинувачений дав потерпілому кошти в сумі 10 грн., той поповнив рахунок та дав телефон обвинуваченому, який взяв телефон, почав кудись телефонувати, однак йому не відповідали. Тоді обвинувачений встав та кудись відійшов, після цього повернувся. Згодом знову узяв його телефон вдруге та відійшов. Коли він побачив як обвинувачений з його телефоном виходить з площадки, кинувся за ним, однак уже не наздогнав. Знайомі обвинуваченого сказали йому, що у того таке буває, потрібно піти перевірити ломбарди. Також потерпілий ствердив, що обвинувачений представився чужим ім`ям, вони ходили в ломбард «Скарбниця», там телефону не було. Вказав, що шкода йому не відшкодована, однак цивільний позов він не заявляв, вважав, що обвинуваченого слід покарати згідно вимог Закону.

Потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що в лютому 2016 року, перебуваючи по вул. Переяслівській, вона підходила до свого будинку. Її сумка була відкрита, гаманець знаходився зверху. До неї підійшов якийсь чоловік, після чого почав бігти. Тоді вона побачила, що зник її гаманець та почала кричати та бігти за ним, однак не наздогнала, у який саме під`їзд той забіг вона не побачила. На голові у нього був капюшон чи кепка, він повертав голову у її бік лише раз, однак обличчя вона не запам`ятала. Навпроти також була якась дівчина у червоній куртці, як вона зрозуміла, його знайома, яка й була фактично свідком злочину. Також неподалік знаходилась двірник, яка також це все бачила. Потерпіла вказала, що у гаманці було близько 400 грн. та карточки на знижки, карточки їй повернули, зі слів працівників поліції обвинувачений сам віддав ці карточки. Потерпіла пояснила в судовому засіданні, що у неї немає сумнівів, що обвинувачений чув як вона йому кричала, оскільки біг від неї та, навіть одного разу повернув голову. Разом з тим, потерпіла ствердила, що на даний час вона вибачила обвинуваченого та просила суд його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що працює двірником. В лютому 2016 року вдень на вул. Переяслівській вона бачила, як бігла жінка літнього віку та кричала: «Воруют!». Ствердила, що та жінка в силу свого віку не могла швидко бігти, свідок в свою чергу кричала обвинуваченому: «Отдай кошелек бабке!», на що той відповів їй нецензурною лайкою з погрозами. Обвинувачений був у капюшоні. Ствердила, що на даний час точно впізнати обвинуваченого вона не може. Тоді було холодно. Вказала, що сама бігти за обвинуваченим не хотіла, оскільки побоювалась за своє життя. Також свідок ствердила, що на той момент там перебувала ще якась дівчина.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що взимку цього року була присутня в якості понятої на слідчому експерименті з участю свідка ОСОБА_12 . Вона була присутня під час допиту зазначеної дівчини, яка говорила, що бачила як обвинувачений забрав у якоїсь жінки гаманець, а остання йому кричала щоб він вернув, однак він побіг.

Крім показів потерпілих та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується дослідженими та проаналізованими судом в судовому засіданні рядом письмових доказів кримінального провадження.

Так, з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.02.2016 року (т.1 а.п.76) вбачається, що до органів внутрішніх справ звернулась громадянка ОСОБА_10 з приводу того, що 18.02.2016 року близько 16:30 год. по вул.Переяславській, 22 незнайомий відкрито заволодів її гаманцем, в якому знаходились грошові кошти в сумі 600 грн.

З заяви ОСОБА_5 (т.1 а.п.83) на ім`я слідчого вбачається, що останній добровільно видав гаманець з карткою «Оріфлейм» та іншими картками, який він 18.02.2016 року викрав по вул.Переяслівській .

З розписки потерпілої ОСОБА_10 від 12.03.2016 року (т.1 а.п.112) вбачається, що остання отримала свій гаманець світло-коричневого кольору від працівників поліції, в якому грошей не було.

Також з заяви потерпілої ОСОБА_10 від 12.03.2016 року (т.1 а.п.113) вбачається, що потерпіла цивільний позов до обвинуваченого заявляти не буде, оскільки викрадена сума коштів для неї є незначною.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 21.02.2016 року, досліджених судом відеозапису та фототаблиці до нього (т.1 а.п.89-92) вбачається, що свідок ОСОБА_12 пояснила та показала як вони разом з обвинуваченим прогулювались вдень по вул.Переяслівській. Обвинувачений зупинився біля якоїсь літньої жінки та викрав у неї гаманець, після чого остання почала кричати, а ОСОБА_5 почав тікати, при цьому один раз обернувся і все одно побіг далі. Свідок, в свою чергу, також втекла з місця події. Згодом вони з обвинуваченим зустрілись та той сказав їй що викрав гаманець з грошима. До цього грошей у нього не було взагалі, викрадені гроші були купюрами по 5, 10, 20 грн.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.03.2016 року (т.1 а.п.177-179) вбачається, що до органів поліції звернувся громадянин ОСОБА_11 з приводу того, що в період часу з 05.02.2016 року по 05.03.2016 року невідома особа з незачиненого підвального приміщення по АДРЕСА_2 викрала його велосипед «Стартер» вартістю 3500 грн.

З постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 13.03.2016 року (т.1 а.п.189) вбачається, що належний гр. ОСОБА_11 велосипед «Starter» оглянутий в присутності понятих, визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та повернутий під розписку законному власнику.

На підставі викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 190 ч.2 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за даними статтями КК України кваліфіковані вірно, оскільки останній своїми умисними діями скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за кваліфікуючою ознакою вчинена повторно; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками вчинена повторно та поєднана з проникненням в інше сховище; відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно; заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за кваліфікуючою ознакою - вчинене повторно.

При цьому, суд критично ставиться до показів обвинуваченого в частині, що момент викрадення гаманця ніхто не бачив, оскільки судом встановлено, що в момент викрадення гаманця, належного потерпілій ОСОБА_10 , потерпіла кричала йому вслід та намагалась наздогнати обвинуваченого, що також об`єктивно підтверджується показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Таким чином, змістом умислу обвинуваченого охоплювалось усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мали відкритий для інших осіб характер, у зв`язку з чим дії обвинуваченого за ст.186 ч.2 КК України кваліфіковані вірно.

Також твердження обвинуваченого ОСОБА_5 , який визнав факт вчинення крадіжки, однак заперечував наявність кваліфікуючої ознаки поєднана з проникненням у інше сховище, судом до уваги не беруться, оскільки як встановлено в ході судового розгляду та підтверджується матеріалами кримінального провадження, майно, що було викрадене, знаходилось у підвальному приміщення. Відповідно до п.22 Постанови пленум ВСУ «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під проникненням розуміється незаконне вторгнення до них будь-яким способом. При цьому, обов`язковою ознакою проникнення є його незаконність, тобто відсутність у особи права перебувати у зазначеному місці, де знаходиться майно. Відповідно викрадення із незачиненого на ключ підвального приміщення слід кваліфікувати як викрадення майна, поєднане із проникненням у інше сховище.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він є особою раніше неодноразово судимою (т.1 а.п.238-241), на обліку у лікаря психіатра та наркологічному диспансері не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті інкримінованих злочинів, а також часткове відшкодування завданої потерпілим шкоди.

Крім цього, при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує факт перебування на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи те що злочини, вчинені обвинуваченим ОСОБА_5 , належить як до категорії злочинів середньої тяжкості, так і тяжких злочинів; вчинення обвинуваченим ряду злочинів; враховуючи, що обвинувачений є особою раніше неодноразово судимою, в тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 неможливе без реального відбування покарання, підстав для застосування до нього як вимог ст. 69 КК України, так і вимог ст.ст.75, 76 КК України немає.

Разом з тим, враховуючи щире каяття обвинуваченого у вчиненні злочину, думку потерпілої ОСОБА_10 , яка ствердила в судовому засіданні, що вона вибачила обвинуваченого та просила його суворо не карати, а також враховуючи факт перебування на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини, суд вважає за можливе призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ст.186 ч.2 КК України.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання:
за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2-х років позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 1-го року 6-ти місяців позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття ОСОБА_5 покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою. Строк покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 02 березня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання термін перебування останнього під вартою в Чернівецькій УВП №33 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 02 березня 2016 року по день набрання вироком чинності.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: велосипед сірого кольору марки «ARCUS» з багажником «SAFEBET» чорного кольору, які згідно постанови слідчого від 13.03.2016 року (т.1 а.п.29) визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно розписки (т.1 а.п.36) переданий потерпілому ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 за належністю.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: диски для лазерних систем зчитування з відеозаписом з магазину «Продукти» від 16.02.2016 року (т.1 а.п.63-64), які згідно постанови слідчого від 24.03.2016 року (т.1 а.п.65) визнані речовими доказами по кримінальному провадженню та зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: гаманець світло-коричневого кольору марки «Balisa», який згідно постанови слідчого від 20.02.2016 року (т.1 а.п.86) визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно розписки (т.1 а.п.112) переданий потерпілій ОСОБА_10 - залишити ОСОБА_10 за належністю.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: спортивний велосипед марки «Starter», який згідно постанови слідчого від 13.03.2016 року (т.1 а.п.189) визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно розписки (т.1 а.п.195) переданий потерпілому ОСОБА_11 - залишити ОСОБА_11 за належністю.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: диски з відеозаписом слідчого експерименту від 21.02.2016 року (т.1 а.п.90) та від 29.03.2016 року (т.1 а.п.217), які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з моменту отримання копії вироку, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: