ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1767/16-к

18 жовтня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Костопіль Рівненської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, заміжньої, раніше несудимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 близько 17 год. 07 квітня 2016 року, перебуваючи на території прилеглій до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно, з корисливих спонукань, викрала зі столу, належний ОСОБА_4 мобільний телефон «ASUS Zenfone 4», вартістю 1500 грн., чим завдала матеріального збитку на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

14 вересня 2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 була укладена угода про примирення.

В угоді про примирення від 14 вересня 2016 року потерпіла та обвинувачена виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, а також розмір шкоди, завданої злочином. Згідно угоди про примирення ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнала вину у зазначеному злочині, зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні та у підготовчому судовому засіданні попросити вибачення у потерпілої ОСОБА_4 , за скоєне нею кримінальне правопорушення.

В угоді про примирення потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 узгодили призначення останній покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 вину визнає, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано, що і потерпіла ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченої ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, обвинувачена спроможна виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 100, 369-371, 374, 376, 392-395, 475 КПК України, ч. 1 ст. 185 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Угоду про примирення від 14 вересня 2016 року укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні щодо останньої обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої ОСОБА_5 не застосовувались.

Після набранням вироком законної сили речовий доказ (а.с. 11) мобільний телефон «ASUS Zenfone 4», який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , рахувати повернутими по належності.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1