УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" липня 2016 р. cуддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши процесуальні питання, що виникли при виконанні судового рішення у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.191, ч. 3 ст.191 КК України -
Вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 06 жовтня 2015 року ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.1, ст.191 ч.3 КК України та призначено покарання за ці злочини:

- за ст.191ч.1 КК України призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю;
- за ст.191ч.3 КК України призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого остаточно призначено ОСОБА_2 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України, ОСОБА_2 було звільнено від відбування покарання з випробуванням, за умови, якщо він протягом іспитового строку у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Крім того, цивільний позов представника потерпілого ТОВ «ДІЄСА» - ОСОБА_3 про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди на суму 19162 гривні 00 копійок було задоволено.
У відповідності до положень ст. 535 КПК України, 23.11.2015 року, судом було видано виконавчий лист з метою звернення до виконання зазначеного судового рішення в порядку передбаченому законом про виконавче провадження.

Постановою державного виконавця від 14.01.2016 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у зв`язку з відсутністю у виконавчому листі реєстраційного номеру облікової картки платника податків громадянина ОСОБА_2 .

08.07.2016 року ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілої особи ТОВ «Дієса», було подано до суду заяву про приведення виконавчого листа у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Тож, у відповідності до частини 5 статті 534 КПК України, якою передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово, дослідивши матеріали судового провадження, та доводи викладені заявником у заяві, суд приходить до наступного.

Частиною 5 статті 534 КПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції одноособово.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначається ідентифікаційний номер боржника.

Відповідно до п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України N 5-рп/2013 від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013, Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Згідно копії довідки виданої Володарським відділенням Сквирської міжрайонної ДПІ про присвоєння ідентифікаційного номера від 10.09.1999 року випливає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків під реєстраційний номером НОМЕР_1 .

За таких обставин, суд вважає за необхідне, заяву задовольнити та внести уточнення до виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 1-кп755/850/15, де серед даних, які ідентифікують боржника додатково зазначити його ідентифікаційний номер, адже невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012), та оскільки лише у даний спосіб буде забезпечено ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За таких обставин, керуючись ст. 532-535 КПК України, ст. ст. 8, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», Рішенням Конституційного суду України N 5-рп/2013 від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013, суддя, -

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_4 , який діє в інтересах потерпілої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» задовольнити.

Внести уточнення до виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва №1-кп755/850/15 де серед даних, які ідентифікують засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначити його ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 .

Виконавчий лист звернути до виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: