Єдиний унікальний № 500/5533/16-к
Провадження № 1-кп/500/445/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
21 листопада 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0002803, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого за наймом, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:
16 вересня 2016 року приблизно о 01:00 годині ОСОБА_5 , знаходячись по просп. Суоврова в м. Ізмаїлі Одеської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, проник на огороджене подвір`я будинку АДРЕСА_2 , звідки умисно, шляхом зламу замку запалювання та з`єднання проводів незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ-2106», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 25 990 грн., який належить ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину на вищевказаному автомобілі поїхав у напрямку морського вокзалу в м. Ізмаїлі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, характеристику та вартість транспортного засобу, яким він заволодів. Так, обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що вночі з 15 на 16 вересня 2016 року він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з друзями йшли по просп. Суворова у м.Ізмаїлі, він відстав від них. Коли він залишився сам, то побачив на огородженому подвір`ї одного з будинків автомобіль марки «ВАЗ-2106». Він шляхом відтягнення огорожі проник на подвір`я, далі зайшов в автомобіль, в якому зламав щиток, замкнув проводи та завів його, після чого поїхав на ньому. Далі, він догнав друзів, які сіли з ним у цей автомобіль, та поїхали на морвокзал м. Ізмаїл, де він і був затриманий поліцейськими. Завдану злочином шкоду він відшкодував потерпілому повністю, у останнього немає до нього ніяких претензій матеріального та морального характеру.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання за викликом не прибув, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується його розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду, звернувся до суду із заявою, якою просив здійснити судовий розгляд у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру у нього до обвинуваченого немає. Відповідно до обвинувального акту матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_6 відшкодована в повному обсязі, цивільний позов від нього до суду не надходив. Також, згідно наданої стороною захисту під час судового розгляду розписки, ОСОБА_5 повністю відшкодував потерпілому ОСОБА_6 завдані йому матеріальну та моральну шкоди у цьому кримінальному провадженні. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілого ОСОБА_6 з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України, дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів у добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням документів, що стосуються його особи. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у сховище.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин.

За колишнім місцем навчання ОСОБА_5 характеризується позитивно.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням вказаних обставин, а саме того, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, позиції потерпілого ОСОБА_6 , згідно заяви якого, він претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, а також того, що обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв його розкриттю, добровільно відшкодував завданий збиток, суд у відповідності до вимог Кримінального кодексу України та передбачених ним санкцій вважає, що винному ОСОБА_5 необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання нових злочинів буде призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк в нижніх межах санкції ч.2 ст. 289 КК України зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки в даному випадку таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. При цьому, на думку суду, вищенаведені обставини провадження, на які також послався і захисник, є підставою для призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у нижніх межах санкції із застосуванням відносно нього положень ст. 75 КК України, а не для застосування положень ст. 69 КК України. Суд також не вбачає підстав для покладання на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 76 КК України.

Крім того, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, то в силу вимог ст.77 КК України йому не може бути призначене додаткове покарання у виді конфіскації майна, можливість застосування якого передбачена санкцією ч. 2 ст. 289 КК України.

Судом встановлено, що згідно даним Реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на один рік шість місяців.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, що передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Іспитовий строк обчислювати ОСОБА_5 з моменту проголошення вироку, тобто з 21 листопада 2016 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1