Справа № 442/4460/16-к
Провадження № 1-кп/442/272/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001429 від 13.06.2016 рокупро обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Зубриця Турківського району Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -

з участю сторін: прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
12.06.2016 року, о 12 годині 30 хвилин, обвинувачена ОСОБА_3 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна з супермаркету "Сільпо" ТОВ «Фоззі-Фуд» в м. Дрогобичі по вул. В.Великого, 7, знаходячись в приміщенні торгового залу вищевказаного супермаркету, шляхом вільного доступу зі стелажів намагалась таємно викрасти майно ТОВ «Фоззі-Фуд» на загальну суму 160,75 гривень, а саме : дві плитки шоколаду марки «Корона», кожна масою 160 грам та вартістю 52,79 гривень, а також пляшку коньяку марки «Шустов», об`ємом 0,25 л, вартістю 54,99 гривень. Вказані товари ОСОБА_3 заховала в свою жіночу сумку та за бюстгалтер, не розплатившись за них пройшла через касу намагаючись вийти з приміщення супермаркету, однак з причин, що не залежали від її волі не вчинила усіх дій, які вважала за необхідне для доведення свого наміру по викраденню чужого майна до кінця, так як була затримана працівником охорони на місці злочину при виході з супермаркету.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнала повністю та просила суд суворо не її карати. Обіцяла, що подібне більше не повториться.

Представник потерпілого ТзОВ «Фоззі-Фуд» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Щодо міри покарання, покладається на думку суду.

З огляду на зазначені обставини, судом було прийнято рішення про розгляд справи у відсутності потерпілого.
Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченою, її винність у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується і іншими доказами по справі, які усіма учасниками судового розгляду визнані та ні ким не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованому їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачена не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 по епізоду обставин незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна правильно кваліфіковано на досудовому розслідуванні за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Призначаючи обвинуваченій покарання суд враховує тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, дані про її особу, те, що вона позитивно характеризується по місцю проживання, при цьому на обліку в наркологічному чи психоневрологічному диспансері не перебуває, раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій суд враховує щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння в його розкритті.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.
Відтак, суд вважає за можливе призначити найменш суворе покарання із визначених в санкції статті за якою обвинувачується ОСОБА_3 у виді мінімального штрафу, яке буде необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
З речовими доказами поступити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371 КПК України , суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винною за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання - штраф в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, що становить п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Речові докази: дві плитки шоколаду марки «Корона», кожна масою 160 грам та пляшку коньяку марки «Шустов», об`ємом 0,25 л, які передані на зберігання працівникам супермаркету «Сільпо» ТОВ «Фоззі Фуд», з набранням вироку законної сили, - залишити ТОВ «Фоззі Фуд» як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1