Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4640/16-к
Провадження № 1-в/644/1154/16

У Х В А Л А
Іменем України
01 липня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ст. 82 КК України, вимоги якої підтримав у судовому засіданні, зазначивши, що з призначеного покарання 3 роки 10 днів відбув 21 місяць, стягнень та заохочень не має, працевлаштований, порушень режиму не має.

Захисник клопотання підтримав та просив його задовільними, посилаючись на те, що засуджений порушень режиму не допускав, відбув більше половини строку призначеного покарання, підтримує родинні стосунки з матір`ю, характеризується задовільно, працевлаштований, що свідчить про те, що ОСОБА_3 став на шлях виправлення.

Прокурор вважав заяву не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, засудженого, захисника приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.03.2011 року 1 рік 6 днів та остаточно призначено покарання у виді 3 років 10 днів.

В строк відбування покарання ОСОБА_3 зараховано строк тримання під вартою з 10.07.2014 року.

Міру запобіжного заходу - тримання під вартою залишено без змін.

Згідно ст. 82 КК України - особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

При цьому вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 82 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Згідно наданої Харківською виправною колонією № 43 Управління Державної пенітенціарної служби у Харківській області особової справи ОСОБА_3 характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має, працевлаштований, підтримує рівні стосунки з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свій адрес. До виконання передбачених законом вимог персоналу не завжди ставиться сумлінно, через особисту неорганізованість.

Згідно до витягу з протоколу № 4 засідання комісії від 03.02.2016 року Харківської виправної колонії № 43 з розгляду питань про можливість переведення засуджених до виправної колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, відмовлено у зміні умов тримання в межах однієї колонії або шляхом переведення до колонії мінімального рівня безпеки, відповідно до ст. 100, 101 КВК України, оскільки ОСОБА_3 не стає на шлях виправлення.

Згідно до витягу з протоколу № 19 засідання комісії від 08.06.2016 року Харківської виправної колонії № 43 з розгляду питань про можливість застосування до засуджених заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, вирішено не направляти матеріали до суду для вирішення питання про можливість застосування до засуджених заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, відповідно до ст. 82 КК України, оскільки ОСОБА_3 не став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Висновок про можливість застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно з п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При цьому суд зазначає, що відсутність заохочень та стягнень у засудженого не є тією обставиною, якої достатньо для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення, цей факт лише підтверджує обставину звичайного додержання ОСОБА_3 режиму відбування покарання.

Доводи засудженого ОСОБА_3 про можливість заміни невідбутої частини покарання на більш м`яке є непереконливими, оскільки з урахуванням перевірених матеріалів справи, суд не вбачає підстави для задоволення заяви засудженого.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: