Провадження № 1-кп/127/152/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016 м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ольгопіль, Чечельницького району, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який працює в КП «Чечельницький комун сервіс», паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Чечельницьким РВ УМВС України у Вінницькій області від 21 вересня 2011 року, раніше не судимого,
- у вчиненні злочину передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0007055 від 21.10.2015 року, -
В С Т А Н О В И В :

20 жовтня 2015 року, близько 21.00 години ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 3 по вул. Київській в м. Вінниці, умисно, з корисливих мотивів з метою відкритого заволодіння чужим майном, підбіг до ОСОБА_5 та наніс декілька ударів ногами та руками в область голови останнього, від чого ОСОБА_5 , втративши рівновагу, впав на землю, та отримав тілесні ушкодження у вигляді синців та садна на голові, садна на правій та лівій кистях, синця та садна в ділянці правого колінного суглобу. Після чого, ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел, відкрито, заволодів сумкою для ноутбука торгової марки «Targus», в якій знаходився ноутбук марки «Samsung R528», лазерний дальномір марки «Bosh GLM-50», мишка комп`ютерна торгової марки «Logitech», термостакан торгової марки «Aladdin», чим завдав матеріального шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 7503 гривні.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: що він ввечері 20 жовтня 2015 року, йдучи у своїх справах з друзями, помітив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_5 , підбіг до нього ззаду, вдарив його по нозі, після першого удару потерпілий впав, а потім вдарив в голову. Під час першого удару у ОСОБА_5 впала сумка, яку він підібрав та побіг в напрямку вулиці Київської. Він чув крики «міліція» позаду себе. По дорозі він зустрів працівників міліції, які запропонували йому поїхати з ними, він погодився та зізнався у скоєному злочині.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснив, що він з обвинуваченим раніше незнайомий, йдучи по вулиці Київській, відчув удар ззаду по ногах, після чого впав на землю, потім другий удар був в потилицю, пізніше було ще кілька ударів в голову. На його думку нападників було троє. Коли він зміг піднятися на ноги, то побачив, як обвинувачений взяв сумку та усі хлопці почали тікати. Він намагався наздогнати нападників, але особи розділилися та побігли в різних напрямках. Він кликав на допомогу працівників міліції, оскільки поруч знаходився пункт міліції та автовокзал.
Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого у нього немає, обвинувачений відшкодував завдану шкоду. Майно йому повернули працівники міліції.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого та потерпілого, дослідження протоколу огляду предмету від 21.10.2015 року (а.с.42-48), висновку судово-товарознавчої експертизи № 1979/1980/1981/1982/1983 від 04.11.2015 року (т.1 а.с. 52-56), суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого у скоєнні злочину.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України як грабіж, поєднаний із насильством, яке не є небезпезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Так, судом враховано особу ОСОБА_6 який являється особою раніше не судимою (т.1 а.с.61), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 62-63), позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 64).
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_6 до вчиненого, який вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, в повному обсязі відшкодував заподіяну потерпілому матеріальну шкоду, враховуючи молодий вік обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення останнього можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити, у виді позбавлення волі, звільнивши його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3 ,4 ч.1 ст. 76 КК України.
Також, відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з
ОСОБА_6 на користь держави вартість проведення криміналістичного дослідження судово-товарознавчої експертизи № 1979/1980/1981/1982/1982/15-21 від 04.11.2015 року (т.1 а.с. 52-56), оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим злочину.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
У відповідності до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Відповідно до ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 на користь держави Україна 1 230,00 гривень у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження.
Речові докази в кримінальному провадженні № 0007055:
-ноутбук марки «Samsung», чорного кольору,серії № S/NZOH993AZ300182J, Model core: NP-R528-DSO2UA;
-далекомір марки «Bosсh», чорно-зеленого кольору, моделі «GLM 50 Professional»;
-бездротовий маніпулятор «мишку» чорно-червоного кольору марки «Logitech» моделі «М185»;
-термочашку марки «Alladin» моделі «Papilon 0.35 L» зеленого кольору, з кришкою сірого кольору;
-матерчасту сумку чорного кольору з написом «Targus» залишити власникові ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: