Ухвала
іменем україни
13 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула у судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 березня 2015 року та на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 14 березня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від

23 березня 2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 25 травня

2015 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діяла в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , залишено без задоволення, а вирок суду від 23 березня 2015 року щодо ОСОБА_4 без змін.

Ухвалою ВССУ від 28 вересня 2015 року на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , на вищевказані судові рішення.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, засуджений порушує питання про перегляд вироку Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 березня 2015 року за нововиявленими обставинами, однак засуджений вправі подати самостійно, незалежно від інших учасників, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до суду тієї інстанції, який перший допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, відповідно до ст. ст. 460, 463 КПК України.

Також, з скарги убачається, що засуджений оскаржує і ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 14 березня 2016 року, якою апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20 січня 2016 року про повернення заяви захисника про перегляд вироку за нововиявленими обставинами - без змін.

На підставі викладеного, слід звернути увагу ОСОБА_4 , що оскаржувані судові рішення є різні за своєю правовою природою, а тому не можуть бути оскаржені одночасно в одній касаційній скарзі, з огляду на ч. 1, ч. 2 ст. 424 КПК України та підлягають окремому оскарженню.

Разом з цим, касаційна скарга засудженого у частині оскарження ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 14 березня 2016 року не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

ОСОБА_4 подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону, а саме не зазначив, які порушення допущені судом з огляду на перелічені статті вищевказаного процесуального закону при розгляді апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 на ухвалу Бобровницького районного суду Чернігівської області від 20 січня 2016 року про повернення заяви ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.

Разом з цим, засуджений у скарзі посилається на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що відповідно до ст. 409 КПК України є підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції та, водночас згідно зі ст. 438 КПК України не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції, фактично просить повторно переглянути судові рішення щодо нього у суді касаційної інстанції.

Крім цього, п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Проте, вимоги засудженого зазначені у касаційній скарзі не відповідають вищевказаній нормі, оскільки він просить змінити оскаржувані судові рішення та постановити ухвалу про умовний термін покарання застосувавши п. 7 ст. 66 та ст. 75 КК України.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .

У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ним копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3