ЄУН 331/5789/15-к
Провадження № 1-кп/331/30/2016
2016 рік
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2016 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, освіта середня технічна, не одруженого, який працює поваром в ресторані «Монроуз», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 26.12.2013 року за ч 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 3 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,-

Встановив:

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що у вересні 2014 року ОСОБА_6 , працюючи офіціантом в кафе «Каза», розташованому в будівлі Запорізького національного технічного університету за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Жуковського, 69, познайомився з неповнолітнім ОСОБА_7 - студентом першого курсу зазначеного учбового закладу. В подальшому ОСОБА_6 під час спілкування з ОСОБА_7 дізнався, що останній має в своєму розпорядженні грошові кошти, та вирішив заволодіти ними шляхом зловживання довірою.

Так, на початку січня 2015 року ОСОБА_6 запросив ОСОБА_7 до кафе «Хук», розташованого у місті Запоріжжі по вулиці Гоголя, 79, де зловживаючи довірою ОСОБА_7 , попросив у останнього передати йому в борг грошові кошти в сумі 500 гривень, не маючи наміру в подальшому їх повертати. В свою чергу неповнолітній ОСОБА_7 , не маючи достатнього життєвого досвіду, довіряючи ОСОБА_6 , передав останньому зазначену суму грошей, які належали його бабусі ОСОБА_4 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, на початку січня 2015 року ОСОБА_6 зустрівся з неповнолітнім ОСОБА_7 в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому у АДРЕСА_2 . З метою введення неповнолітнього ОСОБА_7 в оману, ОСОБА_6 розповів останньому, що особисто знайомий з ректором ЗНТУ ОСОБА_8 та має з ним ділові стосунки. Також ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_7 що домовиться з ОСОБА_8 про оренду приміщення колишнього кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого в будівлі ЗНТУ, в якому відкриє своє кафе.

14 січня 2015 року ОСОБА_6 знову зустрівся з ОСОБА_7 в кафе «Хук» та з метою введення в оману останнього, щодо своїх дійсних намірів, запропонував ОСОБА_7 разом працювати в кафе, яке начебто мав намір відкрити, а доходи від цієї діяльності ділити порівну. Фактично ОСОБА_6 ніяких дій щодо відкриття кафе не здійснював, а мав намір заволодіти грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 3800 гривень. З цією метою ОСОБА_6 запропонував неповнолітньому ОСОБА_7 придбати три кальяни, тютюн та вугілля для них, та розмістити їх в кафе для залучення клієнтів, на що неповнолітній ОСОБА_7 дав свою згоду та повідомив ОСОБА_6 , що передасть зазначені кошти 15 січня 2015 року.

15 січня 2015 року ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії, зустрівся з неповнолітнім ОСОБА_7 на території Центральному ринку «Анголенко» в Жовтневому районі міста Запоріжжя та діючи повторно, шляхом зловживання довірою, отримав від останнього грошові кошти в сумі 3800 гривень., які належали ОСОБА_4 , начебто для придбання кальянів та вугілля і тютюну для них, фактично не маючи наміру придбати указані предмети.

17 січня 2015 року ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні кафе «Хук», розташованого у місті Запоріжжі по вулиці Гоголя, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , попросив останнього передати йому в борг 500 гривень, фактично не маючи наміру повертати вказані кошти. В свою чергу ОСОБА_7 безпідставно довіряючи ОСОБА_6 передав йому грошові кошти в сумі 500 гривень, які належали його бабусі ОСОБА_4 . Таким чином, ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, зловживаючи довірою неповнолітнього ОСОБА_7 заволодів коштами ОСОБА_4 в сумі 500 гривень.

24 січня 2015 року ОСОБА_6 зустрівся з неповнолітнім ОСОБА_7 біля крамниці «АТБ» на площі Радянській у місті Запоріжжі та продовжуючи зловживати довірою останнього попросив передати йому в борг 500 гривень, фактично не маючи наміру повертати вказані кошти. В свою чергу ОСОБА_7 безпідставно довіряючи ОСОБА_9 , передав йому грошові кошти в сумі 500 гривень, які належали ОСОБА_4 . Таким чином, ОСОБА_6 діючи умисно, повторно, зловживаючи довірою неповнолітнього ОСОБА_7 заволодів коштами ОСОБА_4 в сумі 500 гривень.

В цей же час, тобто 24 січня 2015 року ОСОБА_6 під час зустрічі з ОСОБА_7 повідомив останньому, що користуючись своїм знайомством з ректором ЗНТУ ОСОБА_8 , може забезпечити перевід ОСОБА_7 з контрактної на бюджетну форму навчання за грошову винагороду в сумі 3000 гривень. Фактично ОСОБА_6 не мав можливості і наміру виконувати такі дії, а мав умисел заволодіти вказаними грошовими коштами.

В свою чергу неповнолітній ОСОБА_7 внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 дав свою згоду передати останньому вказану суму грошових коштів 28 січня 2015 року.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 28 січня 2015 року зустрівся з неповнолітнім ОСОБА_7 в приміщенні кафе «Хук», в місті Запоріжжі по вулиці Гоголя, 79, де отримав від останнього грошові кошти в сумі 3000 гривень, які належали ОСОБА_4 . Таким чином, ОСОБА_10 діючи умисно повторно, шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 3000 гривень.

Всього за період з початку січня 2015 року по 28 січня 2015 року ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою неповнолітнього ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 на загальну суму 8300 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на вказану суму.
Дії ОСОБА_6 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

До суду надійшла угода, укладена 25.01.2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 , згідно якої сторони примирилися між собою, ОСОБА_6 щиро розкаявся в тому, що вчинив злочин, відшкодував завдані збитки, і зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні; сплатити потерпілому впродовж 1 місяця після набрання вироком законної сили моральну шкоду в розмірі 3000 гривень.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину скоєний ОСОБА_6 злочин є злочином середньої тяжкості, з урахуванням особи винного раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у дохід держави.
Угода відповідає вимогам, встановленим ст.471 КПК України.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України та відповідають інтересам суспільства.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд -
Засудив:
Затвердити угоду, укладену 25.01.2016 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання на підставі угоди, укладеної 25.01.2016 рокуу виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, у дохід держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя, у випадках, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1