Справа № 577/3074/15-к
Провадження № 1-кп/577/13/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 лютого 2016 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше судимого: 07 червня 2006 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року обмеження волі; 22 травня 2008 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 189 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 29 квітня 2011 року по відбуттю строку покарання,
в скоєнні злочину , передбаченого ст. 189 ч. 2 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Калуга, РФ, мешканця АДРЕСА_2 , особи без громадянства, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 11 травня 1999 року Конотопським міським судом за ст.ст. 140 ч. 2, 229-6 ч. 2, 42, 14 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі; 14 червня 2002 року Путивльським районним судом Сумської області за ст. 187 ч. 3 КК України до 8 років позбавлення волі; 12 травня 2011 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 29 квітня 2013 року умовно- достроково на 12 днів,
в скоєнні злочину , передбаченого ст. 189 ч. 2 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, раніше судимого:
Шосткинським міським судом Сумської області : 30 серпня 1999 року за ст.ст. 140 ч.1, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання покарання на 2 роки; 07 червня 2001 року за ст.ст. 140 ч.2, 43 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі; 11 лютого 2004 року за ст.ст. 185 ч.3, 69, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;
Шосткинським міськрайонним судом Сумської області : 15 жовтня 2008 року за ст. 187 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнився 14 лютого 2015 року по відбуттю строку покарання ,
в скоєнні злочину , передбаченого ст. 189 ч. 2 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , українця, громадянина України , освіта середня , не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
в скоєнні злочину , передбаченого ст. 189 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
23 квітня 2015 року в другій половині дня обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на прохання обвинуваченого ОСОБА_9 зустрілися з потерпілим ОСОБА_11 у АДРЕСА_4 , для з`ясування наявності у того боргу в сумі 4 тис. доларів США. При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , бажаючи надати своїм діям вигляду удаваної законності, повідомили ОСОБА_11 , що у разі визнання ним боргу та відсутності коштів він може передати майно, а саме частину будинку по АДРЕСА_5 в рахунок погашення боргу , тобто на виконання зобов`язання перед третіми особами щодо його відшкодування, яке виникло з підстав , не передбачених чинним законодавством . Побоюючись застосування фізичного насильства та не бажаючи настання для себе негативних наслідків, а також знаючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 фізично сильніші за нього, раніше судимі, мають авторитет у злочинному середовищі, ОСОБА_11 змушений був визнати неіснуючий борг і погодитись виконати їх незаконні вимоги. Після чого обвинувачені домовились з потерпілим про наступну зустріч.
28 квітня 2015 року близько 18 год. ОСОБА_11 , боячись ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як авторитетних осіб у кримінальному середовищі та виконуючи їх вимогу, зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_7 біля Конотопського МБК « Зоряний» по пр. Леніна в м. Конотопі, де ОСОБА_7 нагадав ОСОБА_11 про необхідність вчинення раніше обумовлених дій , щодо сплати боргу або ж відчуження частини житлового будинку по АДРЕСА_6 на виконання зобов`язань , не передбачених чинним законодавством відносно третіх осіб. ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_7 , що ніякого боргу перед сторонніми особами в нього не існує, але ОСОБА_7 зателефонував обвинуваченому ОСОБА_9 та 30 квітня 2015 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виконуючі свої спільні злочинні наміри, зустрілися з ОСОБА_11 у м. Конотопі, у приміщенні кафе «Затишок» по вул. Сарнавська, 2, та в ході розмови, грубо поводячись з ОСОБА_11 , повідомили йому, що вони насильно вивезуть його до м. Шостка, де будуть утримувати, доки він не виконає дій по передачі їм боргу , або правовстановлюючих документів чи інших документів, за допомогою яких можливе переоформлення права власності на житло, а також його фактичне переоформлення та продаж, а в разі незгоди з цією вимогою вони застосують до нього фізичне насильство.
В подальшому 30 квітня 2015 року біля 17 год. 45 хв., перебуваючи біля приміщення кафе , з метою підтвердження серйозності своїх намірів та з метою примушування ОСОБА_11 до сплати боргу, не передбаченого чинним законодавством , існування якого було надумане та нав`язувалося ОСОБА_11 . ОСОБА_8 в присутності інших обвинувачених наніс потерпілому не менше 4 ударів ногою в область статевих органів, які не призвели до виникнення тілесних ушкоджень , але заподіяли фізичного болю та пригрозив йому вивезенням до м. Шостка , де він буде насильно утримуватися.
Під час руху у невстановленому слідством автомобілі марки «ВМW» під керуванням ОСОБА_7 в напрямку залізничного вокзалу в м. Конотопі ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 , в присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_9 пригрозили, а також застосували до ОСОБА_11 насилля, що виразилось у нанесенні ОСОБА_8 не менше чотирьох ударів кулаками по голові та обличчю, передній поверхні грудної клітини та залізними ключами по лівій кисті та в ділянку правого стегна, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по два-три удари кулаками в область грудної клітини , волосистої частимни голови та обличчя. Внаслідок вказаного насильства ОСОБА_11 було заподіяно фізичного болю та спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці чола, садна в ділянці тильної поверхні правої кисті, садна лівого стегна в середній третині, набряку м`яких тканин в ділянці середньої третини правого стегна .
Виказану ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вимогу визнання боргу та вподальшому передачі їм права на житло та вчинення дій майнового характеру внаслідок застосованого до нього фізичного насильства та під погрозою у разі незгоди застосування фізичного насильства, обмеження його прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_11 сприйняв реально вимогу через фактичну обстановку, а саме те, що він перебував під контролем чотирьох фізично сильніших, ніж він, чоловіків, які мали авторитет у злочинному середовищі. У зв`язку з цим у ОСОБА_11 після залякування склалося переконання про дійсність реалізації погроз з боку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10
30 квітня 2015 року у вечірній час потерпілого ОСОБА_11 на автомобілі під керуванням ОСОБА_7 в супроводі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було доставлено на залізничний вокзал ст. Конотоп для його подальшого насильницького вивезення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в м. Шостка, де до них підійшли працівники міліції і попередили подальші неправомірні дії відносно потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав , крім погрози вбивством і показав, що 23 квітня 2015 року в другій половині дня він разом з ОСОБА_8 на прохання ОСОБА_9 зустрілися в районі 7-го пров. Пушкіна, 30, біля двора ОСОБА_12 з ОСОБА_11 і ОСОБА_8 поцікавився у ОСОБА_11 чи той відбував покарання у Харківській колонії № 43 і чи є у того борг і перед ким. ОСОБА_11 підтвердив , що він відбував покарання в колонії № 43 і в нього є борг 4 тис. доларів США , але грошей немає є частина будинку по АДРЕСА_5 , але документів на будинок також немає. Вони розмовляли з ОСОБА_11 спокійно , ніхто його не бив і не погрожував йому. Після закінчення розмови ОСОБА_12 попрохав підвезти його на роботу на другу зміну , він погодився і ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сіли в автомобіль , яким він керував. ОСОБА_11 доїхав до пр. Леніна і вийшов з автомобіля біля пологового будинку , а ОСОБА_12 він підвіз до арматурного заводу. В автомобілі ОСОБА_11 ніхто не погрожував , не бив. Вони домовилися про зустріч , але ОСОБА_11 на зустріч не прийшов і зустрів його біля МБК « Зоряний « 28 квітня 2015 року , став розповідати йому про те , що документів на частину будинку в нього не має і взагалі ніякої ситуації в колонії не було і боргу не має. Тоді він зателефонував брату ОСОБА_9 ОСОБА_10 і вони домовилися про зустріч з ОСОБА_9 30 квітня 2015 року щоб вияснити чи є насправді борг. 30 квітня 2015 року після 15 год. він , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зустрілися з ОСОБА_11 в кафе « Затишок» по вул. Сарнавська в м. Конотопі для з`ясування обставин щодо наявності чи відсутності боргу і ОСОБА_11 став заперечувати наявність у нього боргу , він був знервований тим , що 23 квітня 2015 року ОСОБА_11 визнав , що в нього є борг , а тепер заперечує. Він запитав у ОСОБА_11 про те чому він погодився визнати наявність боргу 23 квітня 2015 року , чи вони з ОСОБА_8 йому погрожували , на що ОСОБА_11 відповів , що він просто злякався їх , оскільки вони авторитетні люди. Він ОСОБА_11 не бив. В розмові з ним говорив про те , що якщо є борг то він повинен віддати , за відсутності коштів необхідно розрахуватися частиною будинку , а якщо він не погоджується віддавати , то нехай ОСОБА_9 та ОСОБА_10 забирають його в м. Шостка і там з`ясовують всі питання, нехай ОСОБА_11 відробляє борг. Він визнає , що розмова велася в грубій формі, але ОСОБА_11 ніхто вбивством не погрожував. Після того як всі разом оглянули частину будинку ОСОБА_11 , він відвіз ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на вокзал. По дорозі на вокзал в автомобілі ОСОБА_11 він не бив. Щиро розкаюється у вчиненому.
Обвинувачений ОСОБА_8 винним себе визнав, крім погрози вбивством і показав , що 23 квітня 2015 року в другій половині дня він разом з ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_9 зустрілися в районі 7-го пров. Пушкіна, 30, біля двора ОСОБА_12 з ОСОБА_11 і він поцікавився у ОСОБА_11 чи той відбував покарання у Харківській колонії № 43 і чи є у того борг і перед ким. ОСОБА_11 підтвердив , що він відбував покарання в колонії № 43 і в нього є борг 4 тис. доларів США , але грошей немає є частина будинку по АДРЕСА_5 , але документів на будинок також немає. Вони розмовляли з ОСОБА_11 спокійно , ніхто його не бив і не погрожував йому. Після закінчення розмови ОСОБА_12 попрохав підвезти його на роботу на другу зміну , ОСОБА_7 погодився і ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сіли в автомобіль , яким керував ОСОБА_7 . ОСОБА_11 доїхав до пр. Леніна і вийшов з автомобіля біля пологового будинку , а ОСОБА_12 підвезли до арматурного заводу. В автомобілі ОСОБА_11 ніхто не погрожував , не бив. 30 квітня 2015 року після 15 год. він , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зустрілися з ОСОБА_11 в кафе « Затишок» по вул. Сарнавська в м. Конотопі для з`ясування обставин щодо наявності чи відсутності боргу і ОСОБА_11 став заперечувати наявність у нього боргу , він розізлився через те , що 23 квітня 2015 року ОСОБА_11 визнав , що в нього є борг , а тепер заперечує. Він запитав у ОСОБА_11 про те чому він погодився визнати наявність боргу 23 квітня 2015 року , чи вони з ОСОБА_7 йому погрожували , на що ОСОБА_11 відповів , що він просто злякався їх , оскільки вони авторитетні люди. Він декілька разів вдарив ОСОБА_11 в пах, оскільки той почав говорити неправду. В розмові з ним говорив про те , що якщо є борг, то він повинен віддати , а якщо він не погоджується віддавати , то нехай ОСОБА_9 та ОСОБА_10 забирають його в м. Шостка , саджають там на цеп і з`ясовують всі питання, нехай ОСОБА_11 відробляє борг, щоб у нього були мозолі. Він визнає , що розмова велася в грубій формі, але ОСОБА_11 ніхто вбивством не погрожував. Намагалися з`ясувати у ОСОБА_11 обставини виникнення боргу перед іншими особами, ніякого особистого інтереса в цій справі у них не було. Після того як всі разом оглянули частину будинку ОСОБА_11 , ОСОБА_7 на автомобілі відвіз ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на вокзал. По дорозі на вокзал в автомобілі він декілька разів вдарив ОСОБА_11 в обличчя та по тулубу. Щиро розкаюється у вчиненому.
Обвинувачений ОСОБА_9 винним себе визнав, крім погрози вбивством і показав, що знає ОСОБА_11 , оскільки відбували покарання в Харківській колонії № 43 і ОСОБА_11 має борг перед його приятелем в сумі 4000 доларів США , який той обіцяв виплатити. В квітні 2015 року він зателефонував ОСОБА_7 і попрохав знайти ОСОБА_11 . Через деякий час ОСОБА_7 зателефонував його брату ОСОБА_10 і повідомив , що 30 квітня 2015 року вони можуть зустрітися з ОСОБА_11 і з`ясувати питання щодо повернення боргу. 30 квітня 2015 року він разом з братом ОСОБА_10 приїхали в м. Конотоп і зустрілися з ОСОБА_11 в кафе « Затишок» в м. Конотопі. В ході розмови ОСОБА_11 почав заперечувати наявність боргу, хоча насправді він знає про те , що ОСОБА_11 , знаходячись в місцях позбавлення волі визнавав борг і обіцяв його сплатити. Він вдарив потерпілого , хотів щоб той визнав і віддав борг його приятелю. Тому він запропонував ОСОБА_11 поїхати в м. Шостка, поки не з`ясуються всі обставини справи, погрози вбивством ніхто ОСОБА_11 не виказував. Щиро розкаюється у вчиненому.
Обвинувачений ОСОБА_10 винним себе визнав, крім погрози вбивством і показав, що 30 квітня 2015 року він разом з братом ОСОБА_9 приїхали в м. Конотоп , брат хотів зустрітися з ОСОБА_11 і з`ясувати питання щодо повернення боргу, вони зустрілися з ОСОБА_11 в кафе « Затишок» в м. Конотопі. В ході розмови ОСОБА_11 почав заперечувати наявність боргу, хоча насправді брат говорив про те , що ОСОБА_11 , знаходячись в місцях позбавлення волі визнавав борг і обіцяв його сплатити. Під час руху в автомобілі під керуванням ОСОБА_7 в напрямку залізничного вокзалу в м. Конотопі він вдарив ОСОБА_11 по голові , погрози вбивством ніхто ОСОБА_11 не виказував. Щиро розкаюється у вчиненому.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 показав, що 23 квітня 2015 року він знаходився у свого знайомого ОСОБА_14 по АДРЕСА_4 . Тому зателефонував ОСОБА_8 і запитав про те, де він знаходиться та попрохав його дочекатися. Через деякий час на автомобілі приїхали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яких він раніше не знав , почали погрожувати йому , говорити, що відбуваючи покарання в Харківській ВК № 43 він брав наркотики , повідомили його, що треба віддати борг, в разі відсутності коштів вони заберуть документи на частину будинку по АДРЕСА_5 . ОСОБА_7 один раз вдарив його в груди . Він говорив , що такого факту не було і він нікого не просив перекидати йому наркотики , але оскільки йому погрожували , і ОСОБА_7 його вдарив , він визнав борг і погодився надати документи на будинок , які знаходилися у його сестри в м. Суми. Всі разом поїхали в район Воронцова , щоб оформити доручення на ОСОБА_7 , але в нього не було паспорта і його висадили з машини біля пологового будинку, погодивши на завтра місце зустрічі біля будинку культури о 9 годині. Він не прийшов на зустріч, бо боявся , а пішов в прокуратуру , а потім в міліцію і написав заяву про злочин. Днів два ждав поки з м. Суми привезуть апаратуру, а потім 28 квітня 2015 року вже з відеокамерою він був ініціатором зустрічі з ОСОБА_7 , якого зустрів біля будинку культури « Зоряний» і мав з ним розмову, в ході якої ОСОБА_7 повідомив що їдуть хлопці з м. Шостка і потім вирішать, що з ним робити. 30 квітня 2015 року після обід в кафе « Затишок « він зустрівся з обвинуваченими і ОСОБА_9 став йому говорити , що давав йому номер телефона чоловіка , який із-за нього постраждав. Він спочатку думав, що це ОСОБА_15 і ОСОБА_16 вимагають у нього борг , а потім зрозумів, що вони висловлюють вимоги інших осіб. При цьому ОСОБА_8 погрожував йому , ображав , обзивав нецензурною лайкою. Коли вийшли на вулицю ОСОБА_7 сказав , щоб забирали його , везли в Шостку , посадили його на цеп, ОСОБА_8 бив його ногою в пах, ОСОБА_9 бив 3-4 рази , ОСОБА_7 2 рази . Він зрозумів, що ОСОБА_10 приїхав разом з братом за компанію, але той теж бив його, погрожував, що йому буде гірше , що він буде сидіти на цепу, один раз вдарив його біля кафе « Затишок « і 2 рази вдарив у машині. По дорозі на вокзал в автомобілі його бив ОСОБА_8 наніс йому 2 удари по голові, ОСОБА_9 бив і ОСОБА_7 один раз вдарив його. Йому ніхто з обвинувачених не погрожував вбивством . Потім його привезли на вокзал ст. Конотоп, щоб їхати в м. Шостка , але він звернувся до правоохоронців і нікуди не поїхав. Відеозапис , який ним проведений відповідає фактичним обставинам , що мали місце. В даний час він примирився з обвинуваченими , вони відшкодували йому матеріальну і моральну шкоду, ніяких претензій до них він не має і прохає суворо їх не карати.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав , що 23 квітня 2015 року до обіду на зупинці в районі Загребелля по вул. Північна він зустрів ОСОБА_11 , який у нього працює і той повідомив , що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 мали з ним зустріч, погрожували , ОСОБА_7 вдарив його і вимагали 4000 доларів США за наркотики , яких той не брав. ОСОБА_11 був переляканий , домовився , що будуть забирати будинок і той погодився . ОСОБА_11 пояснив , що він боїться ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , переховується, показував йому тілесні ушкодження , які були на руках і на тілі. Він порадив ОСОБА_11 звернутися в міліцію і підвіз його автомобілем до пл. Миру. Він давно знає ОСОБА_7 , між ними була конфліктна ситуація, він писав на ОСОБА_7 заяву.
Свідок ОСОБА_18 показала , що 23 квітня 2015 року біля 11 год. по вул. Петровського в м. Конотопі, в автомобіль , яким керував її чоловік ОСОБА_17 , сів ОСОБА_11 і почав розповідати , що день чи два назад біля двора ОСОБА_19 по 7-му пров. Пушкіна у нього відбулася зустріч з ОСОБА_7 , і ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які вимагали у нього віддати в рахунок боргу 4000 доларів США або частину будинку, при цьому ОСОБА_7 пропонував тому поїхати до нотаріуса , один раз його вдарив і сказав , що вкине в колодязь. ОСОБА_11 був дуже зляканий, не знав , що йому робити і вона порадила тому звернутися в правоохоронні органи. В цей день тілесні ушкодження ОСОБА_11 їй не показував , а тижнів через два вона бачила на його руках синці і ОСОБА_11 пояснив , що його били ключами.
Свідок ОСОБА_12 показав , що 23 квітня 2015 року в другій половині дня йому зателефонував ОСОБА_8 і попрохав про зустріч з ОСОБА_11 . Через деякий час ОСОБА_8 приїхав разом з ОСОБА_7 до його двора , вийшли з машини, відійшли метрів на 10 і стали розмовляти з ОСОБА_11 . Він стояв біля машини , не чув про що вони розмовляли , оскільки розмова велася спокійно , без підвищення голосу. ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 постійно були в полі його зору і він бачив , що ніхто нікому тілесних ушкоджень не завдавав. Розмова закінчилася хвилин через 5, у ОСОБА_11 погіршився після розмови настрій і він попрохав ОСОБА_7 щоб той підвіз його на роботу. Приблизно о 15 год. він та ОСОБА_11 , сіли в автомобіль на заднє сидіння , в автомобілі ніхто нікого не бив. Першим біля пологового будинку з автомобіля вийшов ОСОБА_11 , а його відвезли далі. Пізніше йому ОСОБА_11 розповідав, що в нього вимагають гроші і він звернувся в прокуратуру , куди його відвіз ОСОБА_22 , розповідав , що його декілька разів вдарили і все це він записав на камеру. Тілесних ушкоджень він у ОСОБА_11 не бачив.
Свідок ОСОБА_23 , слідчий, який проводив досудове розслідування пояснив , що 24 квітня 2015 року до нього з письмовою заявою звернувся ОСОБА_11 про вчинення відносно того злочину , він написав рапорт про виявлення кримінального правопорушення і в цей же день зареєстрував свій рапорт в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення , інші події. Також в цей же день він вніс до ЄРДР відомості про те , що 24 квітня 2015 року до Конотопського МВ з письмовою заявою звернувся ОСОБА_11 , з приводу вчинення відносно того злочину та допитав ОСОБА_11 , але його заяву про вчинення злочину зареєстрував в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення , інші події тільки 30 квітня 2015 року , тобто після реалізації негласних слідчих дій. Це зробив з особистих міркувань , оскільки не був впевнений в тому , що ця інформація не вийде за межі відділу міліції. Письмових вказівок йому ніхто не давав , таке рішення він прийняв самостійно.
Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24 квітня 2015 року , де заявником зазначений ОСОБА_11 зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення , інші події 30 квітня 2015 року, тобто вже після проведення негласних слідчих дій ( т.1, а.11 наданих матеріалів).
Висновком експерта № 213 від 27 травня 2015 року підтверджується , що на час обстеження 13 травня 2015 року у ОСОБА_11 мали місце пігментація ( наслідок загоєння садна) на чолі справа, рубці ( наслідок загоєння рани ) на тильній поверхні лівої кисті, зовнішній поверхні правого стегна в нижній третині. Дані ушкодження виникли від дії тупих предметів, що підтверджується характерром пошкодження, конструктивні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. По часу спричинення дані ушкодження могли утворитися в час , указаний потерпілим, що підтверджується станом саден та рубців. По ступеню важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Згідно представленої довідки КЦРЛ відомо, що на час звернення в приймальне відділення мали місце садно в ділянці чола , садно в ділянці тильної поверхні правої кисті , садно лівого стегна в середній третині, набряк м`яких тканин в ділянці середньої третини лівого стегна. Клінічно виставлено діагноз : множинні садна обличчя, лівої кисті , правого та лівого стегна. Забій м`яких тканин середньої третини правого стегна. Виходячи з наявності тілесних ушкоджень потерпілому було спричинено біля чотирьох ударів. Маловірогідно утворення тілесних ушкоджень, які малися у потерпілого на час звернення в поліклінічне відділення та судово-медичне обстеження при падінні на площині ( т. 1, а. 49-51 наданих матеріалів ).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблиці до нього від 13 травня 2015 року потерпілий ОСОБА_11 детально розповідає і показує як і куди йому наносили удари обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ( т.1, а.53-58 наданих матеріалів).
Висновком експерта № 215 від 27 травня 2015 року підтверджується . що механізм спричинення тілесних ушкоджень, показаний ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту співпадає не в повному обсязі з тілесними ушкодженнями , які малися у нього на час судово-медичного обстеження та під час звернення в поліклінічне відділення КЦРЛ. Не співпадає в кількості та локалізації заподіяних ударів. Оскільки під час проведення слідчого експерименту була вказана більша кількість нанесених ударів порівняно з виявленими тілесними пошкодженнями та було вказано нанесення ударів в ділянку грудної клітки, лівої щічної ділянки та волосистої частини голови, ділянку паха , але тілесних пошкоджень в даних ділянках на час звернення в поліклінічне відділення не виявлено ( т. 1, а.63-65 наданих матеріалів).
Дослідженими в судовому засіданні протоколами про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 02 травня 2015 року і від 04 травня 2015 року та переглянутим записом аудіо-, відео контролю особи підтверджуються обставини зустрічі 28 квітня 2015 року потерпілого ОСОБА_11 з обвинуваченим ОСОБА_7 та обставини зустрічі 30 квітня 2015 року потерпілого ОСОБА_11 з обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , погрози, які висловлювалися всіма обвинуваченими на адресу ОСОБА_11 з метою примусити його визнати борг в розмірі 4000 доларів США , який не передбачений чинним законодавством, сплатити його або передати в рахунок сплати боргу частину будинку , який знаходиться по АДРЕСА_5 та кількість і локалізація ударів , які були нанесені потерпілому обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ( т. 1, а.с. 245-271 наданих матеріалів).
Згідно інформаційної довідки Апеляційного суду Сумської області 27 квітня 2015 року слідчим суддею Апеляційного суду Сумської області було постановлено ухвали про надання дозволу на проведення негласних слідчих ( розшукових ) дій за ст. 260 КПК України ( аудіо-, відеоконтроль особи), відповідно, щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_8 строком на 30 діб з 14 години 27.04.2015 року ( а.с.58 ).
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає , що в судовому засіданні зібрано достатньо доказів , які доводять вину обвинувачених в скоєнні злочину.
Разом з тим органами досудового слідства обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , згідно зміненого обвинувачення, обвинувачуються в тому , що у квітні 2015 року ( більш точна дата не встановлена ) у них виник протиправний корисливий умисел , направлений на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_11 , а саме частиною будинку по АДРЕСА_6 та подальший її продаж і з цією метою вони 23 квітня 2015 року зустрілися з потерпілим біля господарства свідка ОСОБА_12 і стали погрожувати потерпілому фізичною розправою в разі невиконання їх вимог, а у період з 28 квітня по 30 квітня 2015 року для досягнення своїх злочинних намірів вступили у попередню змову з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
В той же час в судовому засіданні встановлено , що саме ОСОБА_9 попрохав ОСОБА_7 і ОСОБА_8 зустрітися з ОСОБА_11 і запитати в того про наявність боргу перед іншими особами, і саме ОСОБА_9 був ініціатором зустрічі обвинувачених і потерпілого 30 квітня 2015 року. Не знайшло свого підтвердження і те , що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 погрожували потерпілому при зустрічі 23 квітня 2015 року, оскільки і сам потерпілий на неодноразові запитання обвинувачених при зустрічі 30 квітня 2015 року про те чи вони йому погрожували, щоб він визнав борг, відповідає, що він просто злякався їх , бо ОСОБА_7 і ОСОБА_8 авторитетні люди, що підтверджуються протоколами про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 02 травня 2015 року і від 04 травня 2015 року, а також показами свідка ОСОБА_12 , який підтвердив , що розмова 23 квітня 2015 року між ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_11 проходила спокійно , без підвищення голосу, ніхто ОСОБА_11 не бив. Показання свідка ОСОБА_12 суд вважає достовірними , оскільки свідок не має неприязнених стосунків як з ОСОБА_11 , так і ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не зацікавлений в вирішенні даної справи, його покази підтверджуються протоколами про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 02 травня 2015 року і від 04 травня 2015 року. Суд критично відноситься до показів потерпілого ОСОБА_11 в частині їх суперечливості протоколам про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 02 травня 2015 року та від 04 травня 2015 року, самому відеозапису та показам свідка ОСОБА_12 . Не знайшло свого підтвердження і те , що обвинувачені погрожували потерпілому вбивством . В судовому засіданні потерпілий жодного разу не заявляв про те , що йому погрожували вбивством , навпаки заявив , що йому ніхто не погрожував вбивством, його покази підтверджуються протоколами про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 02 травня 2015 року і від 04 травня 2015 року. За таких обставин суд вважає , що кваліфікуючу ознаку вимагання з погрозою вбивства слід виключити з обвинувачення. Не знайшло свого підтвердження і обвинувачення щодо нанесення ОСОБА_7 потерпілому в автомобілі по дорозі на вокзал двох ударів рукою по обличчю , що підтверджуються протоколами про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 02 травня 2015 року і від 04 травня 2015 року.
Крім того суд вважає покази свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 недостовірними , бажанням оговорити ОСОБА_7 , оскільки вони знаходяться з ним в неприязнених стосунках. Їх покази відносно того , що 23 квітня 2015 року близько 11 години до автомобіля , в якому вони перебували сів ОСОБА_11 і розповів їм про те , що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вимагали в нього продати будинок , погрожували йому і ОСОБА_7 навіть вдарив того , не відповідають обставинам справи , встановленим в судовому засіданні. Зустріч ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з ОСОБА_11 23 квітня 2015 року відбулася в другій половині дня і після 15 години обвинувачені підвозили на автомобілі ОСОБА_11 до пологового будинку в м. Конотопі, тобто об 11 годині 23 квітня 2015 року свідкам не могли бути відомі обставини події , яка ще не сталася .
Таким чином суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , повністю доведена і дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст. 189 ч. 2 КК України - вимога передачі права на майно та вчинення дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим, обмеження його прав, свобод та законних інтересів (вимагання), повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст. 189 ч. 2 КК України - вимога передачі права на майно та вчинення дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим, обмеження його прав, свобод та законних інтересів (вимагання), повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ст. 189 ч. 2 КК України - вимога передачі права на майно та вчинення дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим, обмеження його прав, свобод та законних інтересів (вимагання), повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ст. 189 ч. 2 КК України - вимога передачі права на майно та вчинення дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим, обмеження його прав, свобод та законних інтересів (вимагання), за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, які позитивно характеризуються за місцем мешкання, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суд не вбачає .
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає рецидив злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 суд вважає щире каяття у вчиненому, позитивно характеризуються за місцем проживання , примирилися з потерпілим , відшкодували йому завдану моральну та матеріальну шкоду, тяжких наслідків не наступило, а для ОСОБА_7 крім того ще те ,що він має на утриманні малолітню дитину.
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинувачених , а також враховуючи думку потерпілого, який прохає суворо не карати обвинувачених, суд вважає можливим при призначенні покарання обвинуваченим застосувати ст. 69 КК України і перейти до іншого , більш м`якого виду основного покарання , не зазначеного в санкції ст. 189 ч.2 КК України . Виходячи з принципів індивідуалізації і співмірності заходів примусу характеру вчинених дій, а також враховуючи роль кожного обвинуваченого в скоєнні злочину, суд вважає , що необхідним й достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів буде покарання у виді обмеження волі.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371 КПК України суд ,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним за ст.189 ч.2 КК України і призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України 3 роки 3 місяці обмеження волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 скасувати , звільнити з під варти в залі засідань суду, зарахувати в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 06 травня 2015 року по день ухвалення вироку з розрахунку , що один такий день відповідає 4 дням обмеження волі та становить 3 роки 3 місяці 2 дні обмеження волі і вважати його таким , що відбув покарання за даним вироком.
ОСОБА_8 визнати винним за ст.189 ч.2 КК України і призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України 4 роки обмеження волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 , до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на два місяці, залишити раніше встановлену, тримання під вартою, строк відбуття покарання обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі, в строк відбування покарання за правилами , передбаченими ст. 72 ч.1,5 КК України зарахувати час попереднього ув`язнення з 06 травня 2015 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку , що один такий день відповідає 4 дням обмеження волі , а також зарахувати час слідування під вартою до виправного центру з розрахунку , що один такий день відповідає 2 дням обмеження волі, направити до місця відбування покарання у порядку , встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
ОСОБА_9 визнати винним за ст.189 ч.2 КК України і призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України 4 роки обмеження волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 , до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на два місяці, залишити раніше встановлену, тримання під вартою, строк відбуття покарання обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі, в строк відбування покарання за правилами , передбаченими ст. 72 ч.1,5 КК України зарахувати час попереднього ув`язнення з 06 травня 2015 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку , що один такий день відповідає 4 дням обмеження волі , а також зарахувати час слідування під вартою до виправного центру з розрахунку , що один такий день відповідає 2 дням обмеження волі, направити до місця відбування покарання у порядку , встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
ОСОБА_10 визнати винним за ст.189 ч.2 КК України і призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України 3 роки 6 місяців обмеження волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 , до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на два місяці, залишити раніше встановлену, тримання під вартою, строк відбуття покарання обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі, в строк відбування покарання за правилами , передбаченими ст. 72 ч.1,5 КК України зарахувати час попереднього ув`язнення з 18 вересня 2015 року до вступу вироку в законну силу з розрахунку , що один такий день відповідає 4 дням обмеження волі , а також зарахувати час слідування під вартою до виправного центру з розрахунку , що один такий день відповідає 2 дням обмеження волі, направити до місця відбування покарання у порядку , встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Речові докази по справі: диск з відеозаписом допиту потерпілого ОСОБА_11 , який зберігається в кримінальному провадженні ( т.1 а. 18-18а наданих матеріалів) там і залишити .
Арешт, накладений на майно ОСОБА_9 , а саме : мобільний телефон марки «Нокіа 305» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , сім картку мобільного оператора «МТС Україна» № НОМЕР_3 та карту пам`яті об`ємом 4Гб ( т.1 а.223 наданих матеріалів ) скасувати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд, а для обвинувачених в той же строк після вручення їм копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1