Справа № 477/638/16-к
Провадження № 1-в/477/60/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2016 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України,

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2016 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшло клопотання з Міністерства юстиції України в інтересах засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із діючим законодавством України для подальшого відбування засудженим ОСОБА_4 покарання, призначеного вироком Благовіщенського міського суду Амурської області від 18.05.2015 року на території України відповідно до Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року.

Вироком Благовіщенського міського суду Амурської області від 18.05.2015 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації з призначенням покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

17 вересня 2015 року вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.

ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія №3» УФСВП Росії по Амурській області: кінець строку відбування покарання 01.10.2022 року.

24 листопада 2015 року, після засудження, ОСОБА_4 звернувся з заявою про переведення його в Україну для подальшого відбування покарання.

17 лютого 2016 року наказом Міністерства юстиції України № 438/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 606 Кримінального процесуального кодексу України, ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 13.01.2016р. за № 06-1026/16.

У зв`язку з цим, Міністерство юстиції України, посилаючись на положення ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21.03.1983 року, статтями 606- 610 Кримінального процесуального кодексу України, просить привести вищевказаний вирок суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, для подальшого відбування покарання засудженим ОСОБА_4 на території України, а клопотання вирішити без представника Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні, заслухавши думку прокурора, який вважав, що клопотання є обґрунтованим та відповідає вимогам закону, дослідивши надані письмові матеріали, додані до клопотання Міністерства юстиції України, заяву засудженого ОСОБА_4 про передачу його в Україну для подальшого відбування покарання у відповідності до Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, суд вважає клопотання Міністерства юстиції України в інтересах засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 9 Конвенції про передачу засуджених осіб (Страсбург, 21 березня 1983 року), до якої Україна була приєднана на підставі Закону України "Про приєднання України до Європейської Конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 рік" встановлено, що компетентні власті держави виконання вироку: a) продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно із положеннями статті 10; або: b) визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Згідно ч.1 ст.602 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч.3 ст.603 Кримінального процесуального кодексу України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями Кримінального процесуального кодексу України, відмічає, що чинним на території України є Закон України «Про приєднання України до Європейської Конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».

Зазначена Європейська Конвенція згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.7 Кримінального кодексу України, громадяни України, які вчинили злочини за межами України, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом.

За вимогами ч.1 ст. 610 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої ст. 609 Кримінального процесуального кодексу України розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи.

На розгляд суду, крім клопотання Міністерства юстиції України, надані всі необхідні документи згідно ст.6 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року і ч.2 ст.610 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- копія вироку Благовіщенського міського суду Амурської області від 18.05.2015 року;

- копія розпорядження про набрання вироком законної сили;

- копія ухвали судової колегії з кримінальних справ Амурського обласного суду від 17 вересня 2015 року, якою вирок Благовіщенського міського суду Амурської області від 18.05.2015 року залишено без змін;

- копія тексту статей Кримінального кодексу Російської Федерації, згідно яких засуджено ОСОБА_4 ;

- копія письмової заяви засудженого ОСОБА_4 від 24 листопада 2015 року про передачу в Україну для подальшого відбування покарання;

- копія довідки про тривалість відбутої частини строку покарання та не відбуту частину покарання;

- інформація про стан здоров`я і поведінку засудженого, характеристика;

- копія листа ДМС України від 14.12.2015 року № 6.4/12086-15 про наявність у засудженого ОСОБА_4 громадянства України;

Під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статтей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за злочин, вчинений засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 105 (вбивство) Кримінального кодексу Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність та відповідає ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Санкція ч. 1 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до п`ятнадцяти років з обмеженням волі на строк до двох років або без такого.

Санкція ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України, за якою слід кваліфікувати дії ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Таким чином, керуючись ст. 9 Конституції України, ст. ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст. ст. 606-610 Кримінального процесуального кодексу України, суд визначає ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 8 ( вісім) років.

Частиною 1 п. 1 ст. 603 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що за результатами судового розгляду суд постановляє ухвалу про виконання вироку суду іноземної держави повністю або частково. При цьому суд визначає, яка частина покарання може бути виконана в Україні, керуючись положеннями Кримінального кодексу України, що передбачають кримінальну відповідальність за злочин, у зв`язку з яким ухвалено вирок, та вирішує питання про застосування запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили.

Отже, з врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення клопотання, при цьому визначає ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України, тобто Закон, яким передбачена відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнано винним вироком Благовіщенського міського суду Амурської області від 18.05.2015 року та визнає його засудженим за ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України до позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

На підставі ст. 72 Кримінального кодексу України, строк відбування покарання слід рахувати з часу затримання з 02 жовтня 2014 року. В строк відбування покарання зарахувати термін перебування під вартою з розрахунку: один день перебування під вартою дорівнює двом дням позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 115, ст. 72 Кримінального кодексу України, ст. 9 Конституції України, ст. ст.9, 10, 11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, ст.ст. 609, 610 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Благовіщенського міського суду Амурської області від 18.05.2015 року, яким громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Шевченкове Жовтневого району Миколаївської області, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації з призначенням покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

Визначити положення Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнаний винним вироком Благовіщенського міського суду Амурської області від 18.05.2015 року, а саме: ч.1 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації, відповідає ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Визначити засудженому ОСОБА_4 покарання, що підлягає відбуванню за вироком Благовіщенського міського суду Амурської області від 18.05.2015 року за ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

На підставі ст. 72 Кримінального кодексу України, строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 слід рахувати з часу затримання з 02 жовтня 2014 року. В строк відбування покарання зарахувати термін перебування під вартою з розрахунку: один день перебування під вартою дорівнює двом дням позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя

Жовтневого районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1