УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу директора Приватного підприємства «Полімет» ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді клопотання про повернення майна в порядку ст. 220 КПК України та у неповерненні тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
20 жовтня 2016 до суду надійшла вказана скарга, згідно якої особа, яка подала скаргу, просить поновити строк на звернення до слідчого судді з вказаною скаргою та зобов`язати старшого слідчого ОВС1 ВКП Слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 повернути Приватному підприємству «Полімет» () всі документи, комп`ютерні носії інформації, згідно переліку, зазначеного в протоколі обшуку від 14.09.2016 року, що було тимчасово вилучене під час обшуку в приміщенні вул. Кіквідзе, 41 у м. Києві.

Скаргу мотивовано тим, 14 вересня 2016 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.09.2016 року, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого були вилучені документи, грошові кошти та майно ПП "Полімет", які не входили до переліку майна, щодо якого було прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення та яке не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, а тому вказане майно має бути повернуто. Також скаржник вказує, що слідчий з клопотанням про арешт вилученого майна до слідчого судді не звертався. Отже таке майно, на думку скаржника, відповідно до ст. 169 КПК України повинно бути негайно повернуто особі у якої воно вилучалось.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на звернення до суду з вказаною скаргою, скаржник зазначає, що 22.09.2016 року ПП «Полімет» звернулось до слідчого та процесуального прокурора з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, однак слідчим у встановлений законом строк не було належним чином розглянуто вказане клопотання та замість вмотивованої постанови направлено відповідь про відмову у задоволенні клопотання від 07.10.2016 року, яку скаржник отримав 17.10.2016 року. Відповідь від прокурора про розгляд клопотання про повернення тимчасово вилученого майна на день звернення до суду з даною скаргою скаржник так і не отримав. За таких обставин скаржник вважає, що існують підстави для поновлення строку на подання даної скарги і просить його поновити.

Однак, дослідивши доводи скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно п. 3 ч.2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Статтею 115 КПК України визначено, що строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями і місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Згідно ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у медичному чи психіатричному стаціонарі, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник зазначає, що обшук та вилучення речей і документів було проведено з 14 вересня 2016 року, що також підтверджується копією протоколу обшуку від 14 вересня 2016 року.

Що ж стосується доводів скаржника у скарзі щодо його звернення до слідчого з відповідним клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна 22 вересня 2016 року, яке слідчим та прокурором не розглянуто у відповідності до вимог ст. 220 КПК України та отримання відповіді слідчого на вказане клопотання лише 17 жовтня 2016 року, то такі посилання лише підтверджують факт не розгляду слідчим та прокурором клопотання у визначений процесуальним законом строк, та на переконання слідчого судді, не свідчать про поважність причин пропуску строку на оскарження бездіяльності слідчого, оскільки початок строку оскарження бездіяльності, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна конкретно визначено ч.1 ст. 304 КПК України та вказане право належним чином скаржником реалізовано не було, враховуючи ту обставину, що скаржник достовірно володів інформацією про бездіяльність слідчого, в тому числі і про початок перебігу її строку, оскільки 14 вересня 2016 року був присутній при проведенні обшуку і вилученні майна, що підтверджується копією протоколу обшуку від 14 вересня 2016 року, який долучено скаржником до матеріалів скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя не знаходить підстав для поновлення строку на звернення до суду зі скаргою.

Відтак, враховуючи те, що дії щодо вилучення речей і документів були вчинені слідчим, 14 вересня 2016 року, а скаргу на бездіяльність слідчого, щодо неповернення тимчасово вилученого майна подано до суду 20 жовтня 2016 року, то слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу подано до суду після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України.

Згідно положень ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :
Скаргу директора Приватного підприємства «Полімет» ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нерозгляді клопотання про повернення майна в порядку ст. 220 КПК України та у неповерненні тимчасово вилученого майна, - повернути особі, яка подала скаргу.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1