печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного громадянина Польщі ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих /розшукових/ дій,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного громадянина Польщі ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просив зобов,язати старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_5 викликати повісткою та допитати за участю сторони захисту свідка ОСОБА_6 27 березня 2015 року старшим слідчим в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_5 винесено по станову про відмову у задоволенні клопотання з посиланням на те. що колишній віце-президент «КБ «Надра» ОСОБА_6 у кримінальному провадженні як свідок не допитувався, оскільки до обставин вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується, відношення не має, а звертався до правоохоронних органів як керівник ВАТ «КБ «Надра» із заявою про можливі неправомірні дії службових осіб і представників компанії нерезидента, пов,язаних із заволодінням коштів вказаної банківської установи, які були надані цій компанії у вигляді кредиту. У своїй заяві ОСОБА_6 посилався на матеріали кредитної справи, факт неповернення кредиту та уникання службових осіб і представників компанії-нерезидента від спілкування з представниками банку щодо погашення кредитної заборгованості. Надалі адвокат звернувся до суду з доповненою скаргою та просив скасувати по станову про відмову у задоволенні клопотання захисту про допит свідка ОСОБА_7 від 27 березня 2015 року. Адвокат посилався на таке: адвокатом було подано клопотання щодо допиту свідка ОСОБА_6 , оскільки саме він заявив про скоєне кримінальне правопорушення, до нього виникли питання саме у зв,язку з поданою ним заявою.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до скарги, прийшов до наступного висновку. Старшим слідчим в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_8 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження номер 0000075 від 11 грудня 2012 року за ч. 4 ст.190 та ч.3 ст.209 КК України відносно ОСОБА_4 24 березня 2015 року стороною захисту було подано клопотання у даному кримінальному провадженні

Про допит свідка ОСОБА_6 щодо обставин незаконного заволодіння компанією «GFL Financial Capital Limited», яку представляв підозрюваний, грошовими коштами в сумі 540000,00 Євро, отримані від банку відповідно до умов кредитного договору про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування номер 25/7/2007/987-К/88 від 10 серпня 2007 року, також встановлення під час допиту фактичних даних, які б підтверджували викладені у складеній ним заяві висновку щодо незаконного заволодіння шляхом вживання довірою грошових коштів ВАТ КБ «Надра», а також інших питань з метою перевірки інших фактів, викладених у заяві, які мають важливе значення для отримання доказів, що спростовують участь ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень. Дане клопотання слідчим отримано 24 березня 20-15 року. 27 березня 2015 року слідчим було відмовлено у задоволенні клопотання. Зі скаргою адвокат звернувся до суду 15 квітня 2015 року. Відмовлено у задоволенні клопотання з тієї причини, що ОСОБА_6 у кримінальному провадженні як свідок не допитувався, оскільки до обставин вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується, відношення не має, а звертався до правоохоронних органів як керівник ВАТ «КБ «Надра» із заявою про можливі неправомірні дії службових осіб і представників компанії-нерезидента «GFL Financial Capital Limited», пов,язаних із заволодінням коштів вказаної банківської установи, які були надані цій компанії у вигляді кредиту. У своїй заяві ОСОБА_6 посилався на матеріали кредитної справи , факт неповернення кредиту та уникання службових осіб і представників вказаної компанії-нерезидента від спілкування з представниками банку щодо погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до п. 18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. У відповідності до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об,єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов,язків. Користуючись своїми правами, сторона захисту звернулася до слідчого з клопотанням щодо вирішення питання про проведення певних слідчих /розшукових дій/. У відповідності до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілої і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов,язані розглянути у строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка його заявила. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об,єктивних причин надсилається їй.

З постанови прокурора від 27 березня 2015 року вбачається, що відповідно до ст.220 КПК України під час досудового розслідування було розглянуто клопотання сторони захисту та було відмовлено у його задоволенні, оскільки вказана особа не була допитана в якості свідка, а звернулася до правоохоронних органів із заявою про можливі неправомірні дії службових осіб і представників компанії-нерезидента, пов,язаних із заволодінням коштами вказаної банківської установи, які були надані цій компанії у вигляді кредиту. Але вказана постанова слідчим винесена без урахування тих обставин та питань, які викладені у клопотанні адвоката. Постанова підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи, з 09 вересня 2015 року розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчому управлінню ГУМВС України у місті Києві /на даний час слідче управління ГУ Національної поліції в місті Києві/.

Тому вимоги скарги щодо зобов,язання викликати повісткою та допитати за участю сторони захисту свідка ОСОБА_6 задоволенню не підлягають, таке клопотання органу досудового розслідування не заявлялось.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.24,110, 220, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного громадянина Польщі ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих /розшукових/ дій задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України від 27 березня 2015 року у кримінальному провадженні номер 0000075 від 11 грудня 2012 року за ч. 4 ст.190 та ч.3 ст.209 КК України відносно ОСОБА_4 .

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя