Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
22 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2015 року про відмову у задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.

В поданих апеляційних скаргах захисник ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_6 покликаються на незаконність ухвали суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність. Вказують, що не застосування судом першої інстанції ст. 81 КК України потягло порушення прав засудженого щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Зазначають, що посилання суду на ч.8 ст. 154 КВК України є помилковим. Просять скасувати ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора, який не заперечив проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши ухвалу суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги засудженого та захисника не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 був засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2013 року за ч.2 ст. 297 КК України на 4 роки позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 25 липня 2013 року вказаний вирок залишено без змін.
Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 25 червня 2015 року клопотання Маневицької виправної колонії № 42 УДПтС у Волинській області та спостережної комісії при Маневицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_6 задоволено. ОСОБА_6 на підставі ч.1 ст. 82 КК України невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 травня 2013 року замінено на більш м`яке покарання обмеження волі на строк 1 рік 11 місяців 2 дні. Відповідно до ч.3 ст. 57 КВК України направлено засудженого до місця відбування призначеного покарання в порядку, визначеному для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши з під варти по прибуттю до виправного центру.Матеріалами справи встановлено, що у Городоцький виправний центр № 131 в Рівненській області ОСОБА_6 прибув 07 жовтня 2015 року.
Згідно ч.5 ст. 82 КК України до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими ст. 81 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена в ч.3 ст. 81 КК України.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким щодо засудженого, покарання якому було пом`якшено згідно з актом амністії, помилування або за рішенням суду, фактично відбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії, помилування або рішенням суду.
Згідно ч. 8 ст. 154 КВК України особи, яким в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені в місця обмеження волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від вібування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення в місця обмеження волі.
За наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки неможливо його задоволення раніше як через рік з дня винесення ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 25 червня 2015 року.
Доводи апеляційних скарг засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 щодо необґрунтованої відмови судом першої інстанції у задоволенні заяви ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та свідчать про їх безпідставність.
За таких обставин, ухвала Рівненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2015 року є законною та обґрунтованою. Істотних порушень вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які давали б підстави для скасування ухвали суду першої інстанції не встановлено. Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2015 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, ? в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3