Справа № 464/5899/16-к
пр.№ 1-кп/464/292/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.11.2016 Сихівський районний суд міста Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участі: прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимості не має, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,
встановив:
ОСОБА_9 30 травня 2016 року приблизно о 22.35 год, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на позбавлення життя свого пасинка, потерпілого ОСОБА_7 , взяв кухонний ніж та попрямував на вулицю. В подальшому, поблизу будинку №15 на вул. Драгана у м. Львові зустрів потерпілого, який, почувши погрози ОСОБА_9 , почав втікати. Останній, почав переслідувати потерпілого ОСОБА_7 та, через декілька метрів наздогнавши його, умисно наніс йому удари ножем в життєво важливі органи, а саме: чотири удари в різні частини грудної клітки, один удар в епігастральну ділянку черевної порожнини, два удари в спину (один в поперекову ділянку спини справа та один в район 4-го міжреберря зліва), чим спричинив проникаючу рану у грудну клітку зліва, проникаючу рану у грудну клітку справа та проникаючу рану у черевну порожнину, які були небезпечними для життя на момент заподіяння, та кожна з них відноситься до тяжкого тілесного ушкодження; дві непроникаючі рани в ділянці спини, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, та дві непроникаючі рани в ділянці грудної клітки, які відносяться до легкого тілесного ушкодження. Однак, ОСОБА_9 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки завадив цьому перехожий, після чого ОСОБА_9 покинув місце злочину та в подальшому був затриманий працівниками поліції..

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та дав показання про те, що не мав наміру вчиняти вбивство свого пасинка ОСОБА_7 та на неправомірні дії останній його спровокував тим, що привласнив продукти харчування. Вказав, що між ними інколи відбувалися сварки та бійки після вживання алкоголю. Те, що, йдучи на розмову з потерпілим, взяв кухонний ніж, який вибрав в квартирі серед інших, менших за розміром, ножів, пояснив тим, що хотів з ним серйозно поговорити та з`ясувати всі непорозуміння, які виникли протягом тривалого часу. Відчував при цьому образу на потерпілого, однак вбити його не хотів. Ніж взяв для самозахисту. За годину до подій випив 100 грам горілки. Показання допитаних в судовому засіданні свідків не заперечував.

Незважаючи на часткове визнання винуватості у вчиненому, винуватість ОСОБА_9 підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні дав показання про те, що обвинувачений ОСОБА_9 протягом шести років є його вітчимом та з ним завжди підтримував приязні відносини. 30.05.2016 приблизно о 22 годині зустрів обвинуваченого біля будинку АДРЕСА_4 . Жодних погроз зі сторони ОСОБА_9 не пам`ятає, одразу відчув удари в живіт. Між ними виникла шарпанина та після цього вже нічого не пригадує, оскільки втратив свідомість та прийшов до тями в лікарні. Припустив, що обвинуваченого могло образити те, що взяв з квартири деякі продукти харчування, оскільки в той час тимчасово проживав в іншому помешканні неподалік. ОСОБА_9 міг почути його розмову з братом, під час якої домовилися зустрітися біля будинку, та вийшов йому назустріч. Також ствердив, що між ними була якась розмова, можливо виникла сварка, ОСОБА_9 при цьому був збуджений, проте, вважає, що не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Механізму нанесення ударів не пригадує, оскільки втрачав свідомість. В руках в обвинуваченого нічого не бачив. Погроз ОСОБА_9 жодних не висловлював. Пояснив, що жодних претензій до обвинуваченого не має, стан його здоров`я на даний час задовільний, пройшов курс лікування та реабілітації. Вважає, що ОСОБА_9 необхідно призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Прослухавши показання свідків, не заперечив, що такі відповідають дійсності.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дав показання про те, що обвинувачений ОСОБА_9 є його вітчимом, потерпілий є рідним братом та з обома підтримує приязні відносини. Ствердив, що коли прийшов на місце події, то конфлікт між вітчимом та братом вже закінчився. Перед цим вітчим розізлився за те, що ОСОБА_7 взяв з квартири якісь продукти харчування. Коли виходив на вулицю, обвинувачений сказав: „Я йому зараз зроблю. В подальшому з балкона почув шум та через деякий час вийшов на вулицю. ОСОБА_9 , пояснював щось незрозуміле, а з братом не міг спілкуватися, бо йому в цей час надавали допомогу лікарі. Пізніше, знаходячись на місці події, зрозумів, що саме відбулося. Також пояснив, що саме він домовився зустрітися з братом ОСОБА_7 , однак це напевно почув ОСОБА_9 , який вийшов назустріч потерпілому. Знаряддя злочину, а саме ніж, лежав неподалік місця події біля продуктового магазину. Обвинувачений та потерпілий завжди мали нормальні відносини, але сварилися, коли були в стані алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_11 дала показання про те, що обвинуваченого ОСОБА_9 до 30.05.2016 ніколи раніше не бачила. В той день біля 22.30 год почула крики чоловіків на вулиці. Виглянувши з вікна, побачила, що обвинувачений йшов слідом за потерпілим, який переходив дорогу між будинком АДРЕСА_4 та її будинком. Вони не бігли, проте рухались швидким темпом та обвинувачений кричав до потерпілого щось на зразок: „Йди сюди. В цей час ножа в його руках не бачила. Потерпілий щось йому відповідав та між ними розпочалася шарпанина. Під час цієї шарпанини обвинувачений смикнув за рукав потерпілого, після чого останній ліг на спину посеред дороги та перегородив частково рух. Після цього обвинувачений кудись пішов. Приблизно через одну хвилину обвинувачений повернувся і почав кричати до потерпілого, щоб той вставав. Однак, потерпілий не рухався, нічого не відповідав та продовжував нерухомо лежати. Тоді обвинувачений почав шарпати потерпілого, копнув його, але потерпілий не чинив опору та нічого не говорив. Тоді обвинувачений взяв потерпілого за сорочку та відтягнув на узбіччя. Після цього почав штовхати потерпілого, погрожував, говорив такі слова як: Давай, молися! Я тебе вб`ю. В цей час підійшов перехожий та крикнув до обвинуваченого, щоб відчепився від потерпілого. Обвинувачений підійшов до нього і щось пояснював, а перехожий почав кудись телефонувати. Після цього обвинувачений пішов в напрямку будинку АДРЕСА_4 . В цей час до потерпілого почали підходити люди, питали, чи може встати, і він їм щось відповідав. Через деякий час приїхала швидка допомога. Також зазначила, що в момент, коли обвинувачений вже підходив до потерпілого, в його руках бачила щось схоже на ніж.
Свідок ОСОБА_12 дав показання про те, що з потерпілим знайомий, а обвинуваченого знає лише візуально як сусіда. Перебуваючи вдома у квартирі на восьмому поверсі, ввечері біля 21-22 години почув шум, сварку та, виглянувши у вікно, побачив штовханину між двома чоловіками біля під`їзду. У зв`язку з цим викликав поліцію. Коли ще раз виглянув у вікно, то побачив, що один з них лежить на проїжджій частині. Конкретних їх висловів не пригадує. Зазначив, що бачив як на проїжджій частині один з них наздоганяв іншого та кричав: „Стій, я тебе наздожену!. Коли вийшов на вулицю, то на місце вже прибула швидка допомога. Про те, що саме відбулося, дізнався від брата потерпілого.
Допитаний в судовому засідання як свідок ОСОБА_13 дав показання про те, що викликав поліцію, коли побачив двох людей на проїжджій частині, один з яких, а саме потерпілий, лежав, а інший, тобто обвинувачений, стояв. Обвинувачений тримав в руці ніж та говорив потерпілому: „Молися. Потерпілий на це нічого не відповідав та взагалі не рухався. Коли прибули працівники поліції, то обвинувачений вже відтягнув потерпілого на відстань біля п`яти метрів в напрямку до гаражів. Потерпілий опору не чинив та у нього склалося враження, що той не є живим. Обвинувачений сам сказав, щоб викликали поліцію. Оглянувши ніж, свідок підтвердив, що це може бути саме той ніж, який був в руках в обвинуваченого.
Крім цього, винуватість ОСОБА_9 стверджується наступними письмовими та речовими доказами:
- протоколом огляду місця події від 30.05.2016, схемою та фототаблицею до такого, згідно з якими оглянуто ділянку проїжджої частини на вул. Драгана у м. Львові, що прилягає до будинків №15а та №34, де на асфальтному покритті виявлено речовину бурого кольору; оглянуто територію біля будинку АДРЕСА_4 , де на відстані 5 метрів від входу в магазин, що розташований на першому поверсі вказаного будинку, виявлено ніж, довжиною 30 см, рукоятка темного з бежевим кольору, довжиною 12 см, лезо 18 см, з речовиною бурого кольору, з ножа зроблено змиви;
- протоколом огляду місця події від 31.05.2016, в ході якого у ОСОБА_9 вилучено штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору;
- протоколом огляду місця події від 31.05.2016, під час якого оглянуто одяг, а саме одну пару чоловічого взуття чорного кольору, джинси синього кольору, ремінь чорного кольору, частково розірвану кофту сірого та чорного кольорів, на яких наявні сліди речовини бурого кольору;
- протоколом слідчого експерименту від 25.07.2016 та фототаблицею до такого, в ході якого ОСОБА_9 розповів та показав обставини вчинення ним 30.05.2016 замаху на вбивство потерпілого ОСОБА_7 ;
- висновком експерта Львівського ОБСМЕ №262/2016ц від 08.07.2016, згідно з яким: кров потерпілого ОСОБА_7 відноситься до групи А ізосерологічної системи АВ0; кров ОСОБА_9 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0; в накладеннях речовини бурого кольору на ножі, вилученому 30.05.2016 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено кров людини особи чоловічої генетичної статі та антиген А і Н з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0 та клітини зроговілого плоского епітелію, виявлена кров з антигенами А і Н може походити від потерпілого ОСОБА_7 , домішок крові від підозрюваного ОСОБА_9 не виключається при умові у нього зовнішньої кровотечі;
- висновком експерта Львівського ОБСМЕ №931/2016-ім від 08.07.2016, згідно з яким: кров ОСОБА_9 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0; в слідах на кофті, вилученій у потерпілого ОСОБА_7 , виявлена кров людини групи А з ізогемаглютинінами анти-В і супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0; висловитись про походження виявленої крові від потерпілого ОСОБА_7 неможливо, оскільки дослідження зразку його крові в відділенні не проводилось, але згідно з висновком експерта №264/16 від 09.06.2016 кров ОСОБА_7 , відноситься до групи А(ІІ), резус додатній, група крові потерпілого ОСОБА_7 відповідає групі крові, яка виявлена у вищевказаних об`єктах;
- висновком експерта Львівського ОБСМЕ №932/2016-ім від 08.07.2016, згідно з яким кров від ОСОБА_9 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0; в слідах на штанах ОСОБА_9 виявлена кров людини групи А з ізогемаглютинінами анти-В і супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВ0; висловитись про походження виявленої крові від потерпілого ОСОБА_7 неможливо, оскільки дослідження зразку його крові в відділенні не проводилось, але згідно з висновком експерта №264/16 від 09.06.2016 кров ОСОБА_7 , відноситься до групи А(ІІ), резус додатній, група крові потерпілого ОСОБА_7 відповідає групі крові, яка виявлена у вищевказаних об`єктах;
- висновком експерта Львівського ОБСМЕ №204/2016-мк від 08.07.2016, відповідно до якого: при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_7 та ножа, наданого на експертизу, виявлено: п`ять колото-різаних пошкоджень на передній поверхні кофти та одне колото-різане пошкодження на задній поверхні кофти, які утворилися від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя типу клинка ножа; враховуючи морфологічні особливості пошкодження на одязі, конструктивні особливості клинка ножа, а також результати експериментів, можна вважати, що колото-різані пошкодження на кофті від ОСОБА_7 могли утворитися від дії клинка ножа, представленого на експертизу; згідно з висновком експерта №264/16 від 09.06.2016 колото-різані ушкодження на кофті відповідають ранам на тілі ОСОБА_7 , крім пошкодження, що на попереку справа, що може пояснюватися тим, що кофта могла змінюватися відносно тіла чи припідійматись;
висновком експерта Львівського ОБСМЕ №915/2016-ім від 08.07.2016, згідно з яким кров ОСОБА_9 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВ0;
висновком експерта Львівського ОБСМЕ №264/16 від 31.05.2016, відповідно до якого: за даними медичних документів у ОСОБА_7 було 7 поранень: рана №1 розташовувалась косо-поперечно на грудній клітці справа по середньо-ключичній лінії на 2-4 см вище соска у напрямку спереду назад та проникала у плевральну порожнину, рана №2 розташовувалася на грудній клітці зліва у 4-му міжребер`і, проходила спереду назад, зліва направо, знизу догори з рановим каналом не менше 3 см та проникала у плевральну порожнину, рани №3 та №4 знаходились в ділянці грудини в межах м`яких тканин з довжиною ранових каналів по 0,5 см непроникаючі, рана №5 знаходилася на спині зліва у 4-му міжребер`ї по задньо-аксілярнгій лінії з довжиною ранового каналу біля 7 см, непроникаюча, проходила в межах м`яких тканин ззаду наперед, справа наліво, рана №6 на попереку справа на 3 см нижче реберної дуги, непроникаюча, проходила у напрямку ззаду наперед, справа наліво та зверху вниз, рана №7 розташовувалась в епігастральній ділянці, проникала в черевну порожнину з ушкодженням печінки, рановий канал її проходив спереду назад та дещо зліва направо, рани №1, 2 та 7 були небезпечними для життя на момент заподіяння і кожна з них відноситься до тяжкого тілесного ушкодження; рани №3, 4 відносяться до легкого тілесного ушкодження та заподіяні колючим знаряддям; рани №5, 6 були непроникаючі, проходили в межах м`яких тканин і кожна з них відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я; всі ушкодження могли бути заподіяні колюче-ріжучим чи подібним до нього знаряддям 30 травня 2016 року; рани №1, 2, 3, 4, 7 знаходилися в ділянках тіла, доступних для їх нанесення власноручно; рани №5, 6 знаходилися в ділянках тіла, котрі є малоймовірними для їх нанесення власноручно; за даними медичних документів кров ОСОБА_7 відноситься до групи А(ІІ), резус додатній.
В судовому засіданні експерт Львівського ОБСМЕ ОСОБА_14 вищевказаний висновок підтримала повністю.
Згідно з висновком медичного огляду, проведеного 30.05.2016 о 23.10 год обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, етанол 0,66‰.
Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України є правильною, оскільки останній вчинив закінчений замах на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Показання обвинуваченого щодо небажання вчинити вбивство суд розцінює як спосіб захисту та намагання пом`якшити покарання за вчинене. При цьому суд враховує обставини за яких вчинено злочин, а саме підготовку знаряддя кухонного ножа загальною довжиною 27,2 см, який обвинувачений взяв в квартирі з-поміж інших, менших за розміром, ножів, кількість ударів та їх локалізацію, більшість з яких нанесені в грудну клітку та черевну порожнину та були небезпечними для життя в момент заподіяння. Крім цього, суд бере до уваги показання свідків, які підтвердили факт погроз обвинуваченого на адресу потерпілого, який висловлював намір саме позбавити життя потерпілого. Усі вищевказані обставини спростовують показання обвинуваченого щодо самозахисту та свідчать про те, що його дії вийшли за межі звичних для обвинуваченого та потерпілого побутових сварок та бійок. Показання обвинуваченого щодо вчинення злочину внаслідок провокації з боку потерпілого, враховуючи причину конфлікту, яка полягає у привласненні потерпілим продуктів харчування, та як наслідок вчинення особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я із застосуванням ножа, на переконання суду, є надто перебільшеними, не можуть бути обставиною, яка пом`якшує покарання, та не спростовують наявність у діях ОСОБА_9 складу інкримінованого йому злочину.
Із вищевказаних підстав суд також дійшов висновку, що відсутні підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого на ч.1 ст. 121 КК України.
Показання потерпілого, який описує події без достатньої конкретизації в частині, яка може достеменно бути йому відома, враховуючи втрату свідомості вже після нанесення кількох ударів, суд розцінює як такі, що пов`язані з характером взаємовідносин між обвинуваченим та потерпілим, які є відповідно вітчимом та пасинком, разом періодично вживають алкогольні напої та цілком нормально відносяться до сварок та бійок між ними. Разом з тим, такі показання не спростовують факту вчинення обвинуваченим інкримінованого йому особливо тяжкого злочину.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості злочину, закінчений замах на який ним вчинено, який є особливо тяжким, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність будь-яких претензій з боку потерпілого, що є обставинами, які пом`якшують покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання, особу обвинуваченого, який не працює, формально позитивно характеризується за місцем проживання, судимості не має, згідно з висновком експерта Львівської ОКПЛ №424 від 25.07.2016 виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, що не позбавляє та в період інкримінованих дій не позбавляло його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, та приходить до висновку, що ОСОБА_9 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах мінімальної межі, передбаченої санкцією інкримінованої йому статті КК України, оскільки його виправлення є неможливим без ізоляції від суспільства.
Підстав для застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, судом не встановлено, враховуючи тяжкість злочину, наявність обставини, яка обтяжує покарання, та беручи до уваги встановлені судом конкретні обставини вчинення особливо тяжкого злочину, спрямованого проти життя та здоров`я особи.

Речовий доказ у справі, а саме ніж господарського призначення, загальною довжиною 27,2 см, з пластмасовою ручкою чорного кольору, клинок ножа з сріблястого металу довжиною 13,7 см, поміщений в картонну коробку, необхідно знищити.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, та призначити покарання сім років позбавлення волі.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_9 , до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з часу фактичного затримання, а саме з 30 травня 2016 року.
Зарахувати ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 30 травня 2016 року до моменту набрання вироком законної сили у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речовий доказ у справі, а саме ніж господарського призначення, загальною довжиною 27,2 см, з пластмасовою ручкою чорного кольору, клинок ножа з сріблястого металу довжиною 13,7 см, поміщений в картонну коробку, знищити.
Апеляційна скарга на вирок подається до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, у той самий строк з дня вручення копії вироку.

Головуючий
Судді