Провадження № 1-кп/752/117/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.06.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
законного представника
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Глеваха Васильківського району Київської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого за вироком Апеляційного суду м. Києва від 10.12.2008 року за ст. ст. 186 ч. 2, 186 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; звільненого 05.10.2011 року за постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.09.2011 року від відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 7 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_12 27.05.2015 року приблизно о 14 год. 00 хв., перебуваючи у дворі будинку №40 по вулиці Академіка Заболотного в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне вчинення грабежу, розпочав розмову з раніше незнайомим ОСОБА_8 , в ході якої ривком руки зірвав з його шиї ланцюжок та хрестик з металу жовтого кольору вартістю 4984 грн. 92 коп., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 матеріального збитку в розмірі 4984 грн. 92 коп.
Обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав суду про те, що 27.05.2015 року приблизно о 14 год. 00 хв. перебував поблизу будинку №40 по вулиці Заболотного в м. Києві, де побачив незнайомих йому раніше хлопців, в тому числі, як потім з`ясувалось ОСОБА_8 , підійшовши до яких, розпочав розмову. В ході розмови помітив у ОСОБА_8 ланцюжок з хрестиком, які зірвав з його шиї ривком руки, оскільки захотів мати у своєму користуванні саме такі прикраси. Зірвавши з шиї ОСОБА_8 ланцюжок з хрестиком, пішов до кафе «Теремки» у будинку №48-А по вулиці Заболотного в м. Києві, де був затриманий працівниками міліції, які виявили та вилучили викрадені ним ланцюжок з хрестиком. Завдану потерпілому ОСОБА_8 шкоду у розмірі 5000 грн. відшкодував у повному обсязі.
Щиро розкаявся у вчиненому.
Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, та надійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_12 за ст. 186 ч. 2 КК України кваліфіковані правильно як відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчинений повторно.

При обранні покарання ОСОБА_12 суд враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;
- особу винного, який має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №37 від 01.03.2016 року станом на час інкримінованого йому діяння страждав на емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип (шифр по МКХ-10: F60.3), за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; на теперішній час страждає на емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип (шифр по МКХ-10: F60.3), може усвідомлювати свої дії та керувати ними; за своїм психічним станом застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує, з 21.08.2015 року працює водієм у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ренесанс Констракшен», за місцем роботи характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_12 згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_12 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що виправлення ОСОБА_12 можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 186 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, але із застосуванням ст. 75 КК України - звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, із зарахуванням в строк відбуття покарання строку його попереднього ув`язнення з 27.05.2015 року по 03.06.2015 року включно відповідно до правил ст. 72 ч. 5 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ст. 124 ч. 2 КПК України з ОСОБА_12 підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України судової товарознавчої експертизи №19/15-73 від 16.07.2015 року (т. №1 а.с. 130-137).
Запобіжний захід ОСОБА_12 заставу до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін.
Згідно ст. 182 ч. 11 КПК України після вступу вироку в законну силу грошові кошти в сумі 24360 грн., сплачені в якості застави за ОСОБА_12 , необхідно повернути заставодавцю ОСОБА_13 .
Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_12 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Згідно ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_12 строк його попереднього ув`язнення з 27.05.2015 року по 03.06.2015 року.
Речові докази у кримінальному провадженні хрестик та ланцюжок, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити йому ж за належністю.
Стягнути з ОСОБА_12 процесуальні витрати за проведення Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України судової товарознавчої експертизи в розмірі 1718 (одна тисяча сімсот вісімнадцять) грн. 64 коп. в дохід держави.
Запобіжний захід ОСОБА_12 заставу до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Після вступу вироку в законну силу заставу в сумі 24360 грн. повернути заставодавцю ОСОБА_13 .
Після вступу вироку в законну силу медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_12 , вилучену у Територіальному медичному об`єднанні «Психіатрія» у м. Києві на підставі ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 05.01.2016 року, яка зберігається при матеріалах кримінального провадження повернути Територіальному медичному об`єднанню «Психіатрія» у м. Києві (м. Київ, вул. Кирилівська, 103-А).
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1