Ухвала
іменем україни

2 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002053, за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України,

за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на вирок Апеляційного суду м. Києва від 5 листопада 2015 року,
в с т а н о в и л а:
Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 187 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням певних обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Вироком Апеляційного суду м. Києва від 5 листопада 2015 року вирок місцевого судущодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасовано. Постановлено новий вирок, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 187 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

В решті вирок районного суду залишено без зміни.

Захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , у своїй касаційній скарзі, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації дій засудженого порушує питання про зміну вироку апеляційного суду щодо ОСОБА_7 та застосування ст. 75 КК України. Вважає, що покарання призначене засудженому апеляційним судом не відповідає тяжкості вчинених засудженим злочинів та його особі внаслідок суворості. В обґрунтування своїх доводів захисник зазначає, що апеляційний суд при винесенні свого рішення не врахував дані про особу ОСОБА_7 та пом`якшуючі його вину обставини.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 2 березня 2015 року о 9 год. 45 хв., перебуваючи в супермаркеті «АТБ Маркет» за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 20-а, намагався таємно викрасти чуже майно, що належало ТОВ «АТБ Маркет», а саме: 1 пляшку віскі «Jack Daniels», 0,5 л, вартістю 275,99 грн., та 1 пляшку віскі «Johnnie Walker Red Label», 0,5 л, вартістю 256,99 грн., а всього на загальну суму 532,98 грн., які, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиці у відділі алкогольних напоїв та сховав відповідно до лівого і правого рукава куртки, в яку був одягнений. Після чого, ОСОБА_7 , розрахувавшись лише за ванільний цукор, енергетичний напій та пиво, пройшов повз касову зону та направився до виходу з приміщення супермаркету. Однак, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками відділу безпеки супермаркету «АТБ Маркет».

Крім того, 18 квітня 2015 року приблизно о 21 год. 05 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку 16 по пр. Глушкова в м. Києві та побачивши, під час розмови з раніше незнайомими йому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у останнього мобільний телефон, дістав з кишені розкладні металеві ножиці, якими почав розмахувати перед ОСОБА_9 , погрожуючи при цьому фізичною розправою, та в грубій формі наказав передати йому мобільний телефон. Побоюючись за своє здоров`я, ОСОБА_9 передав ОСОБА_7 мобільний телефон «Samsung Galaxy Grand Duos i90», вартістю 3349,71 грн., заволодівши яким, останній з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах засудженого та яка підтримала касаційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , який не підтримав касаційну скаргу та просив залишити її без задоволення, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, висновок апеляційного суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 , у вчиненні злочинів, за які його засуджено та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі захисником не оскаржується.

Що ж стосується доводів касаційної скарги про порушення щодо ОСОБА_7 загальних засад призначення покарання, то вони, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Як убачається з вироку апеляційного суду, кримінальна справа розглядалась за апеляцією прокурора, в якій порушувалось питання про скасування вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції кримінального закону, а саме, ст. 75 КК України та невідповідністю призначеного засудженому судом першої інстанції покарання внаслідок м`якості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції і постановляє свій в разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості злочину та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею Кримінального кодексу, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим як внаслідок м`якості, так і суворості.

Так, апеляційний суд правильно зазначив про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, щодо призначеного ОСОБА_7 судом першої інстанції із застосуванням ст. 75 КК України покарання, то апеляційний суд визнав його м`яким, таким, що не відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого засудженимзлочину, та задовольнив апеляцію прокурора в цій частині.

Обґрунтовуючи свій висновок щодо призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, колегія суддів апеляційного суду виходила з того, що відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Судом було взято до уваги, суспільну небезпеку та конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_7 в період досудового розслідування в кримінальному провадженню стосовно замаху на крадіжку, свідомо скоїв новий умисний злочин проти власності, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, з використанням металевих ножиців, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та нехтування загальновизнаними суспільними цінностями.

Призначене ОСОБА_7 апеляційним судом покарання відповідає характеру і ступеню тяжкості злочину, всім обставинам справи і є необхідним для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, як це передбачено ст. 65 КК України.

Підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання явно несправедливим через його суворість, про що зазначає захисник у касаційній скарзі, не вбачається, як і не вбачається обставин для пом`якшення покарання.

Вирок апеляційного суду відповідає вимогам ст. 420 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити судам повно та всебічно розглянути дане кримінальне провадження і постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів по справі не виявлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Апеляційного суду м. Києва від 5 листопада 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ______________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3