Справа № 606/2536/15-к
І м е н е м У к р а ї н и
05 лютого 2016 року
Теребовлянський районний суд в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Заздрість Теребовлянського району Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньо -спеціальною освітою, пенсіонерки, раніше не судимої,-
за ч. 1 ст. 125 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
01 вересня 2015 року, близько 16 год., ОСОБА_6 знаходячись біля гаражу по АДРЕСА_2 , на грунті довготривалих неприязних стосунків, розпочала сварку із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем цього ж населеного пункту.
В процесі сварки ОСОБА_6 , діючи умисно, завдала ОСОБА_5 чотири удари дерев`яною штахетою в область лівого плечового суглоба, праву гомілку та в ділянку правої половини грудної клітки.
В результаті вчинення із сторони ОСОБА_6 протиправних злочинних, умисних дій щодо ОСОБА_5 , останньому було заподіяне тілесні ушкодження у вигляді: синця в ділянці лівого плечового суглоба, садне в ділянці правої половини грудної клітки і садна правої гомілки. Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження, відповідно до п. 2.3.5. Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, належить до легких тілесних ушкоджень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не визнала та дала показання, що 01.09.2015 року біля 16 год. ОСОБА_5 під`їхав автомобілем до гаражу та мав на меті заїхати в гараж, однак побачив її на прибудинковій території, яка закладала прохід між гаражами листками шиферу. ОСОБА_7 підійшов до неї та прижав їй шифером пальці ніг завдавши при цьому фізичного болю. Вона змушена була повернутися до свого помешкання, так як не могла терпіти фізичний біль, хотіла звернутися в правоохоронні органи та передумала, швидку не викликала. Просить її виправдати так як злочин не вчиняла.
Показання обвинуваченої ОСОБА_6 суд оцінює критично як такі, що дані з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, перешкоджання суду у встановлені об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Показання спростовуються дослідженими у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_5 свідків та іншими доказами.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 дав показання, що01.09.2015 року біля 16 год. разом зі своєю дочкою ОСОБА_7 та дружиною ОСОБА_8 під`їхали автомобілем до гаражу та мав на меті заїхати в гараж, однак побачив неподалік свого гаражу ОСОБА_6 , яка заклала прохід між гаражами листками шиферу, на що потерпілий зробив їй зауваження, звільнила прохід, після чого між ними виникла словесна суперечка. В ході конфлікту ОСОБА_6 взяла в руки деревяну штахету, яка знаходилась під приміщенням гаражу та нанесла йому чотири удар в область лівого плеча, правої ділянки грудної клітки та правої ноги. Свідками конфлікту були його дружин та дочка, які знаходились неподалік. Після цього ОСОБА_5 пішов додому та розповів своїй дружині та дочці, які на той момент знаходились дома, про подію. Також він попросив свою дружину, щоб остання зробила фотознімки нанесених тілесних ушкоджень.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дала показання, що 01.09.2015 року біля 16 год. разом зі своєю матір`ю ОСОБА_8 та батьком ОСОБА_5 під`їхали автомобілем до гаражу, який знаходиться неподалік гаражу ОСОБА_6 . Після цього, батько вийшов з машини та попрямував до ОСОБА_6 , яка в той час знаходилась за гаражем. ОСОБА_7 теж вийшла за машини та побачила, що між ОСОБА_6 та її батьком виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 взяла дерев`яну штахету та замахнулася, щоб нанести удар в голову батька, проте останній відхилився, а тому удар був нанесений в ліве плече. Після цього вона з матір`ю пішли до будинку, продовження конфлікту не бачили.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дала показання, що 01.09.2015 року біля 16 год. разом зі своєю дочкою ОСОБА_7 та чоловіком ОСОБА_5 під`їхали автомобілем до гаражу, який знаходиться неподалік гаражу ОСОБА_6 . Після цього, батько вийшов з машини та попрямував до ОСОБА_6 , яка в той час знаходилась за гаражем. ОСОБА_8 теж вийшла за машини та побачила, що між ОСОБА_6 та її чоловіком виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 взяла дерев`яну штахету та замахнулася, щоб нанести удар в голову чоловіка, проте останній відхилився, а тому удар був нанесений в ліве плече. Після цього вона з дочкою пішли до будинку, продовження конфлікту не бачили. Через деякий час до будинку повернувся її чоловік та повідомив, що його побила ОСОБА_6 . Також вона помітила, посиніння на лівій руці, а також подряпини та синці на нозі її чоловіка, після чого взяла фотоапарат та зробила фотознімки нанесених тілесних ушкоджень.
Вина обвинуваченої ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України доводиться іншими доказами, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від07 вересня 2015 року, згідно якого у ОСОБА_5 прийнято усну заяву (повідомлення) про факт нанесення тілесних ушкоджень, з якої вбачається, що 01 вересня 2015 року, о 16 год. 00 хв., заявнику спричинено тілесні ушкодження.
- висновком експерта № 1305 від 07 вересня 2015 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 виявлений синець в ділянці лівого плечового суглоба, садна в ділянці правої половини грудної клітки і садно правої гомілки. Зазначені вище ушкодження виникли від дії тупих предметів приблизно за 5-7 діб доби до експертизи, що підтверджується їх характером і властивостями. Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження належать до легких - п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (наказ № 6 МОЗ України, Київ, 1995). Утворення зазначених вище ушкоджень від ударів штахетою, на що посилався ОСОБА_5 при експертизі та, як наведені у постанові, не виключається.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 11 листопада 2015 року, у якому детально описано завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 обвинуваченою ОСОБА_6
Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведення вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і що її дії кваліфіковано правильно як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання, необхідного й достатнього для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, її майновий стан, позитивну характеристику, а також те, що вона раніше не судима, відповідності до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 є вчинення злочину щодо особи похилого віку, приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.
Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
Визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті складає 850 грн. в дохід держави.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом тридцяти днів.
ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_9