АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

21 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою генерального директора ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ТОВ Стіларм, на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2016 року,

за участю представника власника майна ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого першого відділу розслідування КП СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному 15.01.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000016 за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 212 КК України, та накладено арешт на грошові кошти в сумі 17436310 гривень, які знаходяться в банківській установі ПАТ «МІБ» (МФО 380582) на рахунку ТОВ «Стіларм» () № НОМЕР_1 (код валюти 978, 840, 980) і грошові кошти, що в подальшому надходитимуть на вказаний рахунок і заборонено розпоряджатися цими грошовими коштами, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, а також зупинені видаткові операції з грошовими коштами, що надходять на адресу ТОВ «Стіларм» () та які вже знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши те, що вище вказані грошові кошти є предметом вказаного кримінального правопорушення, прийшов до висновку про необхідність накладення арешту на грошові кошти, з метою запобігання протиправним діям з використанням банківського рахунку, припинення злочинної діяльності, відшкодування, в подальшому, спричинених державі збитків та забезпечення конфіскації майна.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції генеральний директор ТОВ «Стіларм» ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною, такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а висновки слідчого судді такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволені клопотання старшого слідчого першого відділу розслідування КП СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_7 про накладення арешту на грошові кошти в сумі 17 436 310 гривень, які знаходяться в банківській установі ПАТ «МІБ» (МФО 380582) на рахунку ТОВ «Стіларм» () № НОМЕР_1 (код валюти 978, 840, 980) відмовити.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що арешт на майно товариства було накладено безпідставно та всупереч ст. 170 КПК України, оскільки слідчий суддя не звернув уваги на ті обставини, що а ні жодній з посадових осіб ТОВ «Стіларм», а ні взагалі будь-якій особі не повідомлено про підозру в рамках вказаного кримінального провадження.

Також, на переконання апелянта, у слідчого судді, при постановленні оскаржуваної ухвали, не було законних підстав вважати, що грошові кошти ТОВ «Стіларм» є предметом вказаного кримінального правопорушення і на них слід накласти арешт з метою запобігання протиправним діям з використанням банківського рахунку, припинення злочинної діяльності, відшкодування, в подальшому, спричинених державі збитків та забезпечення конфіскації майна, оскільки товариство є юридичною особою та суб`єктом господарювання і здійснює свою діяльність досить тривалий час, має штат працівників, активи, власні та орендовані складські приміщення, звітує у податкові органи, а грошові кошти, на які накладено арешт отримані ТОВ «Стіларм» в ході здійснення господарської діяльності і не мають жодного відношення до вчинених кримінальних правопорушень.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що податкові повідомлення рішення, на підставі яких і сформувалася думка про наявність так званих збитків, на даний момент не узгоджені, а тому, як вважає генеральний директор ТОВ «Стіларм», збитків, нібито спричинених державі апелянтом не має.

Також, в порушення вимог ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, накладаючи арешт на вказані грошові кошти, не врахувавнегативні наслідки для інших осіб, в даному випадку для ТОВ «Стіларм» у створенні перешкод у здійсненні останнім законної господарської діяльності.

Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що слідчий суддя безпідставно розглянув клопотання про арешт майна у відсутність власника майна.

Одночасно, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 31.10.2016 року. В обґрунтування поважності причин пропущення встановленого законом строку на апеляційне оскарження апелянт вказує на те, що оскаржувана ухвала була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує.

На зазначену дату та час, в судове засідання, до суду апеляційної інстанції прокурор не з`явився, хоча про дату та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, що дає апеляційному суду право розглядати апеляційну скаргу генерального директора ТОВ «Стіларм» ОСОБА_5 без участі прокурора, з чим також погодився і представник товариства.

Заслухавши доповідь судді, думку представника ТОВ «Стіларм», який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 31.10.2016 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000016 щодо службових осіб ТОВ «Стіларм», за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 212 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Стіларм» () у період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 рік шляхом безпідставного формування податкового кредиту з податку на додану вартість та включення до валових витрат підприємства вартість товарів (послуг), отриманих від підприємств з ознаками «фіктивності», а саме: ТОВ «ЗКХР» (), ТОВ «Модум» () та ТОВ "Індекс-К" (), ухилилися від сплати податку на прибуток на суму 7795522 грн. та податку на додану вартість на суму 7561506 грн.

Всього службові особи ТОВ «Стіларм» (), як зазначає орган досудового розслідування, ухилилися від сплати податків на загальну суму 15357028 гривень, що підтверджується актом документальної планової виїзної перевірки ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві № 262/1-26-50-22- 08/30264554 від 07.05.15 року та відповідними повідомленнями-рішеннями.

Крім того, в ході досудового розслідування було встановлено, що службові особи ТОВ «Стіларм» () в період з 01.01.2012 року по 31.03.2014 рік під час проведення фінансово - господарських взаємовідносин, що мають ознаки «безтоварних», з ТОВ «Торенія» () занизили податок на прибуток підприємства на загальну суму 1019862 грн. та податок на додану вартість на загальну суму 1059420 грн., чим ухилилися від сплати податків на загальну суму 2079282 грн. Вказані обставини підтверджуються актом податкової перевірки ТОВ «Стіларм» () №69/1-22-20/30264554 від 16.12.2014 року.

Досудовим розслідуванням встановлено причетність службових осіб ТОВ «Стіларм» () до відкриття рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «МІБ» та використання вказаного рахунку для зарахування та перерахування грошових коштів в якості оплати за нібито поставлені товари (виконані роботи).

26.10.2016 р. старший слідчий першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ДПІ у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в сумі 17436310 гривень, які знаходяться в банківській установі ПАТ «МІБ» (МФО 380582) на рахунку ТОВ «Стіларм» () № НОМЕР_1 (код валюти 978, 840, 980), посилаючись на те, що з метою запобігання протиправним діям з використанням банківського рахунку, припинення злочинної діяльності, відшкодування, в подальшому, спричинених державі збитків та убезпечення конфіскації майна виникла необхідність в накладенні арешту вказані на рахунки ТОВ «Стіларм».

31.10.2016 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на грошові кошти в сумі 17436310 гривень, які знаходяться в банківській установі ПАТ «МІБ» (МФО 380582) на рахунку ТОВ «Стіларм» () № НОМЕР_1 (код валюти 978, 840, 980) і грошові кошти, що в подальшому надходитимуть на вказаний рахунок і заборонено розпоряджатися цими грошовими коштами, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, а також зупинені видаткові операції з грошовими коштами, що надходять на адресу ТОВ «Стіларм» () та які вже знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на грошові кошти в сумі 17436310 гривень, які знаходяться в банківській установі ПАТ «МІБ» (МФО 380582) на рахунку ТОВ «Стіларм» () № НОМЕР_1 (код валюти 978, 840, 980) перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказані грошові кошти, які містяться на рахунках ТОВ «Стіларм», відкритих в ПАТ «МІБ», на які просить накласти арешт слідчий, можуть зникнути, або бути втрачені, приховані, передані, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання апелянта на те, що арешт на майно товариства було накладено безпідставно та всупереч ст. 170 КПК України, оскільки слідчий суддя не звернув уваги на ті обставини, що а ні жодній з посадових осіб ТОВ «Стіларм», а ні взагалі будь-якій особі не повідомлено про підозру в рамках вказаного кримінального провадження, не може прийматися до уваги, оскільки арешт на вказані грошові кошти, які містяться на рахунках ТОВ «Стіларм», відкритих в ПАТ «МІБ» накладено з правових підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Посилання апелянта на ті обставини, що у слідчого судді, при постановленні оскаржуваної ухвали, не було законних підстав вважати, що грошові кошти ТОВ «Стіларм» є предметом вказаного кримінального правопорушення і на них слід накласти арешт з метою запобігання протиправним діям з використанням банківського рахунку, припинення злочинної діяльності, відшкодування, в подальшому, спричинених державі збитків та забезпечення конфіскації майна, оскільки товариство є юридичною особою та суб`єктом господарювання і здійснює свою діяльність досить тривалий час, має штат працівників, активи, власні та орендовані складські приміщення, звітує у податкові органи, а грошові кошти, на які накладено арешт отримані ТОВ «Стіларм» в ході здійснення господарської діяльності і не мають жодного відношення до вчинених кримінальних правопорушень, також не може прийматися до уваги, оскільки до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Доводи апеляційної скарги генерального директора ТОВ «Стіларм» про те, що податкові повідомлення рішення, на підставі яких і сформувалася думка про наявність так званих збитків, на даний момент не узгоджені, а тому, як вважає директор ТОВ «Стіларм», збитків, нібито спричинених Державі апелянтом не має, колегія суддів вважає голослівними та безпідставними, оскільки вказані доводи апелянтом необґрунтовані, підтвердження того, що вказані податкові повідомлення рішення на даний час скасовані у встановленому чинним законодавством України порядку, в матеріалах справи відсутні та апелянтом додатково таких даних не надано.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в сумі 17436310 гривень, які знаходяться в банківській установі ПАТ «МІБ» (МФО 380582) на рахунку ТОВ «Стіларм» () № НОМЕР_1 (код валюти 978, 840, 980), порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Не заслуговують на увагу й посилання апелянта про те, що слідчий суддя безпідставно розглянув клопотання про арешт майна у відсутність власника майна, оскільки слідчий суддя, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, може розглядати клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Колегією суддів встановлено, що вказані вимоги закону дотримані слідчим суддею в повному обсязі, що відображено і в самій ухвалі.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для ТОВ «Стіларм», апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі генерального директора ТОВ «Стіларм» обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на грошові кошти в сумі 17436310 гривень, які знаходяться в банківській установі ПАТ «МІБ» (МФО 380582) на рахунку ТОВ «Стіларм» () № НОМЕР_1 (код валюти 978, 840, 980), а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити генеральному директору ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ТОВ Стіларм, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 31 жовтня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого першого відділу розслідування КП СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному 15.01.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000016 за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 212, ч. 3 ст. 212 КК України, та накладено арешт на грошові кошти в сумі 17436310 гривень, які знаходяться в банківській установі ПАТ «МІБ» (МФО 380582) на рахунку ТОВ «Стіларм» () № НОМЕР_1 (код валюти 978, 840, 980) і грошові кошти, що в подальшому надходитимуть на вказаний рахунок і заборонено розпоряджатися цими грошовими коштами, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, а також зупинені видаткові операції з грошовими коштами, що надходять на адресу ТОВ «Стіларм» () та які вже знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , за винятком видаткових операцій виключно з платежів до бюджетів всіх рівнів та державних цільових фондів, залишити без змін.

Апеляційну скаргу генерального директора ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів ТОВ Стіларм, залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 р я с у н