Провадження № 11-кп/792/763/16
Справа № 686/5961/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000899 від 10 листопада 2015 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2016 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2016 року
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гадинківці Гусятинського району Тернопільської області, громадянина України, з професійно технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 17 березня 1998 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 26 травня 1998 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.ст. 140 ч. 3, 42 ч. 3 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 2 лютого 1999 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.ст. 81 ч. 3, 140 ч. 2, 140 ч. 3, 42 ч. 3 КК України (в редакції 1960 року) на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, постановою Самбірського міського суду Львівської області від 23 червня 2000 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 24 дня;

- 4 червня 2002 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.ст. 289 ч. 3, 69, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 01.09.2006 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 10 днів;

- 30 листопада 2010 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 160 годин громадських робіт;

- 5 квітня 2011 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України на 3 місяці 17 днів арешту;

- 20 березня 2012 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 70 ч. 1 КК України на 2 роки обмеження волі;

- 1 жовтня 2012 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 70 ч. 4, 71 ч. 5, 72 КК України на 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 26 березня 2013 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 березня 2015 року невідбуту частину покарання у виді 5 місяців 26 днів позбавлення волі замінено на більш мяке покарання у виді 240 годин громадських робіт, покарання відбуте станом на 5 березня 2016 року,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом крадіжки золотих сережок у формі крапель, золотого кулону у вигляді хреста із надписом „Спаси і сохрани, золотого ланцюжка, двох золотих обручок та золотого жіночого перстня) та призначено покарання у виді 6 місяців арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 постановлено обчислювати з моменту приведення вироку у виконання, зарахувавши в цей строк час його попереднього увязнення з 28 січня 2016 року по 18 лютого 2016 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього увязнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185 КК України (за епізодом крадіжки золотого кулону із зображенням „Божої Матері) виправдано, в зв`язку з недоведенням, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується.

За вироком суду, ОСОБА_9 25 березня 2015 року близько 14 год., перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав з полиці серванту належні ОСОБА_7 золоті прикраси, а саме: золоті сережки у формі крапель вагою 1,2 гр. кожна вартістю 614 грн. 70 коп. кожна, загальною вартістю 1229 грн. 40 коп., золотий кулон у вигляді хреста із надписом „Спаси і сохрани вагою 1,5 гр. вартістю 768 грн. 38 коп., золотий ланцюжок вагою 2,5 гр. вартістю 1280 грн. 63 коп., золоту чоловічу обручку вагою 2 гр. вартістю 1024 грн. 50 коп., золоту жіночу обручку вагою 2 гр. вартістю 1024 грн. 50 коп., золотий жіночий перстень округлої форми вагою 5 гр. вартістю 2561 грн. 25 коп., а всього належного потерпілій майна на загальну суму 7888 грн. 66 коп., заподіявши майнової шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду змінити, за епізодом викрадення 25.03.2015 року кулону із зображенням „Божої Матері закрити в зв`язку із недоведеністю та призначити більш м`яке покарання. Вказує на те, що призначене ОСОБА_9 покарання є надто суворим, а більш м`яке покарання буде достатнім для його виправлення, оскільки він щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував потерпілій шкоду, позитивно характеризується, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Крім того, згідно висновку комісійної судово психіатричної експертизи ОСОБА_9 під час вчинення злочину виявляв легку розумову відсталість з поведінковими розладами.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, який в апеляційному суді змінив вимоги апеляційної скарги, просив провадження в справі за епізодом викрадення двох обручок закрити в зв`язку з недоведеністю вчинення обвинуваченим крадіжки цих речей, а також призначити обвинуваченому більш м`яке покарання; пояснення потерпілої ОСОБА_7 , яка заперечувала проти поданої апеляційної скарги; думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у таємному викраденні чужого майна за епізодом крадіжки золотих сережок у формі крапель, золотого кулону у вигляді хреста із надписом „Спаси і сохрани, золотого ланцюжка, двох золотих обручок та золотого жіночого перстня у потерпілої ОСОБА_7 , вчиненому повторно, за викладених у вироку обставинах, грунтуються на зібраних в провадженні та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, відповідають фактичним обставинам справи.
Дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Покладені в основу вироку докази повністю викривають обвинуваченого у вчиненні таємного викрадення майна ОСОБА_7 , вчиненого повторно; твердження апелянта про наявність в справі обставин, що виключають настання відповідальності за таємне викрадення двох обручок, що належали потерпілій ОСОБА_7 , були предметом перевірки суду першої інстанції та визнані такими, що не відповідають дійсності і вказують на намагання винного уникнути настання відповідальності.
Дослідивши зібрані в справі докази, суд дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та обгрунтовано відхилив його показання в суді про його непричетність до таємного викрадення обручок, навів у вироку належне мотивування своїх висновків.
Суд у вироку підставно послався на показання самого обвинуваченого ОСОБА_9 в суді першої інстанції, який вказував, що дійсно 25 березня 2015 року біля 14 год., перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, таємно викрав з полиці серванту належні ОСОБА_7 золоті прикраси, а саме: золоті сережки в формі крапель, золотий кулон в вигляді хреста з надписом «Спаси і сохрани», золотий ланцюжок та жіночий золотий перстень, які того ж дня здав в ломбард, а гроші витратив на власні потреби.
В суді першої інстанції потерпіла підтверджувала факт викрадення належного їй майна (золотих сережок в формі крапель, золотого кулону в вигляді хреста з надписом «Спаси і сохрани», золотого ланцюжка, двох золотих обручок та золотого жіночого перстня) з будинку АДРЕСА_2 . Вказані обставини вона підтверджувала і в апеляційному суді.
Свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції підтверджував факт здачі ОСОБА_9 викрадених золотих виробів, зокрема, золотого кільця, до ломбарду.
На ці обставини потерпіла та свідок вказували під час проведення з ними слідчих експериментів, що зафіксовано у відповідних протоколах цієї слідчої дії (а.м.к.п. 51-58, т. 1).
Суд першої інстанції обґрунтовано послався на показання потерпілої ОСОБА_7 в суді першої інстанції, яка вказувала, що після виявлення нею крадіжки її золотих речей, обвинувачений зізнавався їй у вчиненні крадіжки, просив гроші для викупу золотих виробів з ломбарду, що підтверджується даними запису фіксування судового засідання технічними засобами. В суді першої інстанції, як видно з даних запису фіксування судового засідання технічними засобами, а також в апеляційному суді потерпіла підтверджувала, що під час останньої зустрічі з обвинуваченим перед її зверненням до поліції з заявою про крадіжку золотих виробів, що мала місце 2 вересня 2015 року, обвинувачений визнавав, що він викрав зазначені в вироку суду золоті вироби, в тому числі і золоті обручки, та обіцяв відшкодувати спричинені крадіжкою збитки, однак цього не зробив.
Винність обвинуваченого у вчиненні злочину, за який його засуджено, також підтверджується даними протоколу прийняття заяви потерпілої ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення, в якій остання повідомляла про факт вчинення крадіжки належних їй ювелірних виробів (т. 1, а.м.к.п. 50), повідомленням Управління НБУ в Хмельницькій області щодо вартості дорогоцінного металу золота (т. 1, а.м.к.п. 59), вартість викраденого учасниками судового розгляду не оспорювалась.
Підстав сумніватись в показаннях потерпілої, які є послідовними, логічними, переконливими, узгоджуються з іншими дослідженими в суді доказами, колегія суддів не знаходить.
Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази давали суду першої інстанції підстави прийти до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, за який його засуджено, в тому числі і за крадіжку двох обручок, відтак твердження захисника в апеляційному суді про незаконність та необґрунтованість вироку суду, та невідповідність його в зв`язку з цим вимогам ст. 374 КПК України, про недоведеність, що було вчинене таке кримінальне правопорушення, що крадіжка цих кілець вчинена обвинуваченим, про відсутність доказів його вини, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, колегія суддів не приймає до уваги.
Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. 65 КК України, належним чином умотивував своє рішення з посиланням на встановлені обставини і дані, які характеризують обвинуваченого.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів.
Покарання ОСОБА_9 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_9 , суд вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; обставиною, що пом`якшує його покарання, суд врахував те, що ОСОБА_9 має на утриманні троє неповнолітніх дітей. Обираючи вид та строк покарання, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_9 за місцем проживання характеризується позитивно, частково відшкодував завдану потерпілій шкоду, раніше неодноразово судимий за вчинення, в тому числі аналогічних умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі та відбуття покарання за попереднім вироком, при цьому свою вину у вчиненні злочину визнав частково.
Призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відтак твердження захисника в апеляційній скарзі, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок його суворості не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду. Суд в повній мірі врахував всі обставини в тому числі ті, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, підстави для призначеня більш м`якого покарання, навіть з врахуванням даних про його стан здоров`я, що встановлено даними висновку судово-психіатричного експерта № 76 від 17 лютого 2016 року, відсутні.
При цьому суд першої інстанції обґрунтовано визнав пом`якшуючими покарання обставинами те, що ОСОБА_9 має на утриманні троє неповнолітніх дітей, за місцем проживання він характеризується позитивно, частково відшкодував завдану потерпілій шкоду, проте раніше неодноразово судимий за вчинення, в тому числі аналогічних умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин середньої тяжкості через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, при цьому свою вину у вчиненні злочину визнав частково. Наведені обставини характеризують обвинуваченого, як особу, схильну до протиправних проявів, і це дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, він може продовжити злочинну діяльність.
Доводи апелянта про неврахування позиції потерпілої ОСОБА_7 з приводу призначення покарання, не заслуговують на увагу, зважаючи також на твердження потерпілої в апеляційному суді, яка зазначала про відсутність розкаяння в обвинуваченого з приводу вчиненого, який після ухвалення вироку більше не намагався відшкодувати збитки, не вибачався за вчинене, та, навпаки, ображав потерпілу по телефону.
Колегія суддів враховує, що в даному провадженні відсутні обставини, які б вказували, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, відтак висновки суду першої інстанції, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах реального відбування покарання в виді арешту, на визначений судом першої інстанції строк, є обґрунтованими, зважаючи на підвищену суспільну небезпечність вчиненого, систематичність вчинення обвинуваченим кримінально караних діянь, за які той відбував покарання в виді позбавлення волі, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний середньої тяжкості корисливий злочин, що вказує на підвищену суспільну небезпечність його особи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок ухвалений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2016 року стосовно ОСОБА_9 залишити без зміни, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2