Справа №490/3791/16-к 15.06.2016
Провадження: № 11-кп/784/475/16 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала про повернення Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_2
обвинувального акту прокурору
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000820 за апеляційною скаргою прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області ОСОБА_6 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиса гора Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

- повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2016 року, в якій просить ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2016 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000820 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Узагальнені доводи апелянта.
В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ухвала суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт, не погоджується з висновком суду про порушення прокурором вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК при складанні обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 .

Вважає, що при висуненні обвинувачення ОСОБА_7 , слідчим та прокурором вимоги кримінального процесуального закону були дотримані.

Вказує на те, що фабула обвинувачення є не складною та багатоепізодною, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення у обвинувальному акті, слідчим та прокурором обрано хронологічний метод, тобто обставини викладені у тій послідовності, у якій вони розвивалися в процесі вчинення кримінального правопорушення із зазначенням часу вчинення, місця та наслідків протиправних дій обвинуваченого.

Також вважає невірним висновок суду про те, що прокурор, зазначаючи правову кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, не зазначив необхідну ознаку закінченого складу тілесного ушкодження, що є настанням злочинного наслідку у вигляді тяжкості шкоди здоров`ю потерпілого.

Зазначає, що суд, надаючи оцінку даним, зібраним органами досудового розслідування, під час підготовчого судового провадження, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, оскільки така оцінка повинна здійснюватися судом під час розгляду справи по суті.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, який надійшов до суду, не може бути призначений до судового розгляду, у зв`язку з невідповідністю його вимогам ст.291 КПК України.
В ухвалі суд зазначив, що обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, крім того, в супереч вимогам ч.2 ст.345 КК України, у обвинувальному акті відсутня необхідна ознака закінченого складу тілесного ушкодження, що є настанням злочинного наслідку у вигляді тяжкості шкоди здоров`ю потерпілого. Відсутність такого наслідку виключає можливість притягнення до відповідальності обвинуваченого за закінчене тілесне ушкодження, передбачене ч.2 ст.345 КК України.

Тому, суд першої інстанції, дійшов висновку про необхідність повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області ОСОБА_6 та просив ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання, суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити в собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, підставою для повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , стало те, що даний обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, а також відсутня необхідна ознака закінченого складу інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що він містить у собі виклад фактичних обставин справи, із зазначенням часу та місця вчинення, вказівку на підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та правову кваліфікацію дій обвинуваченого.

Апеляційний суд, дослідивши зміст обвинувального акту стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , вважає висновок суду першої інстанції про те, що він не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, обґрунтованим.

ч.2 ст.345 КК України, передбачає відповідальність за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу або його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В обвинувальному акті зазначено, що встановлена достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_7 , який своїми умисними протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що в супереч вказаним нормам, в обвинувальному акті відсутня необхідна ознака закінченого складу тілесного ушкодження, що є настанням злочинного наслідку у вигляді тяжкості шкоди здоров`ю потерпілого.

За такого, твердження апелянта про те, що при складанні обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , слідчим та прокурором дотримані вимоги ст.291 КПК України, є необґрунтованими.

Крім того, апеляційний суд, не вбачає істотних порушень судом першої інстанції вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, оскільки під час підготовчого судового провадження, судом не надавалася оцінка даним, зібраним органами досудового розслідування, про що зазначає апелянт.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що при складанні обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_7 , не дотримано вимог ст.291 КПК України, що є перешкодою для призначення його до судового розгляду.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Миколаївської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України повернуто прокурору, як такий що не відповідає вимогам ст.291 КПК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9