Справа № 740/2733/16-к
Провадження № 1-кп/740/210/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2016 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд

в складі судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

у підготовчому судовому засіданні в м. Ніжин розглянув кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оситна Новомиргородського району Кіровоградської області, громадянина України, маючого повну середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,зареєстрованого в АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України в тому, що в березні 2016 року, у невстановлений слідством час, прибув до будинку ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_3 та користуючись дружніми відносинами попросив у нього дозволу покористуватись належним йому велосипедом марки «Україна», мотивуючи тим, що він влаштувався на роботу в м.Ніжин та не має коштів для поїздки на роботу громадським транспортом, тому кілька тижнів до отримання заробітної плати поїздить на його велосипеді на роботу. ОСОБА_4 , довіряючи ОСОБА_5 , дозволив останньому взяти у користування свій велосипед з умовою, що він поверне йому велосипед через кілька тижнів.
В подальшому ОСОБА_5 користувався велосипедом ОСОБА_4 та на початку травня 2016 року, у невстановлений слідством час, у ОСОБА_5 з корисливих мотивів та з метою самозбагачення виник умисел на заволодіння чужим майном, а саме : велосипедом марки «Україна», що належить ОСОБА_4 , зловживаючи довірою з боку потерпілого ОСОБА_4 , а саме: довірчими стосунками, які склалися між ним та ОСОБА_4 .
Доводячи свої злочинні наміри до кінця, ОСОБА_5 самовільно та без відома власника продав ОСОБА_6 велосипед марки «Україна», що належить ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілому відповідно до висновку експерта №853 від 05.07.2016 року матеріальної шкоди на суму 779,80 гривень.

28.07.2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у кримінальному провадженні № 0000926 від 28.07.2016 року відповідно до вимог ст.471 КПК України.

За умовами угоди обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні передбаченому ч.1 ст.190 КК України, відшкодував заподіяні ОСОБА_4 матеріальні збитки, сторони визначили покарання у вигляді громадських робіт на строк вісімдесят годин, погодилися з наслідками укладення та затвердження угоди відповідно до ст. ст.394, 424 КПК України для підозрюваного та потерпілого.

Підозрюваний розуміє наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення, представник потерпілого протягом строків притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення і просив призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у вигляді громадських робіт на строк вісімдесят годин.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у вигляді громадських робіт на строк вісімдесят годин. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі. Підтвердив, що угода укладена добровільно.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілим ОСОБА_4 , просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі. Підтвердив, що угода укладена добровільно.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, обвинуваченого, потерпілого, суд приходить до висновку, що угоду про примирення слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання.

У березні 2016 року, у невстановлений слідством час, ОСОБА_5 прибув до будинку ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_3 та користуючись дружніми відносинами попросив у нього дозволу покористуватись належним йому велосипедом марки «Україна», мотивуючи тим, що він влаштувався на роботу в м.Ніжин та не має коштів для поїздки на роботу громадським транспортом, тому кілька тижнів до отримання заробітної плати поїздить на його велосипеді на роботу. ОСОБА_4 , довіряючи ОСОБА_5 , дозволив останньому взяти у користування свій велосипед з умовою, що він поверне йому велосипед через кілька тижнів. В подальшому ОСОБА_5 користувався велосипедом ОСОБА_4 та на початку травня 2016 року, у невстановлений слідством час, продав його ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 779,80 гривень. Даними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України. Сторони уклали угоду про примирення добровільно, що не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим ОСОБА_4 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України, що є підставою для її затвердження та призначення узгодженої сторонами міри покарання. Отже, слід затвердити угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді громадських робіт на строк вісімдесят годин.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 475 КПК України,

У Х В А Л И В

Затвердити угоду про примирення, укладену 28 липня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні 0000926 від 28.07.2016 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді вісімдесят годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області в 30 денний строк з підстав передбачених ст.394 ч.4 КПК України.

Суддя ОСОБА_1