УХВАЛА

29 вересня 2016 року

Слідчий суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

скаржника ОСОБА_5

представника скаржника - ОСОБА_6

м.Рівне

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м. Рівне скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся зі скаргою до Рівненського міського суду на бездіяльність слідчого у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.

В скарзі зазначає, що 25 січня 2016 року слідчим прокуратури області ОСОБА_4 вилучено належний йому транспортний засіб «Вольксваген ЛТ-35», 2006 року випуску, оскільки його авто причетне до ДТП за участю нетверезого пішохода, котрому внаслідок зіткнення завдано легких тілесних ушкоджень.

За даним фактом слідчим 25.01.2016 внесено відомості до ЄРДР за попередньою правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 286 КК.

Постановою слідчого належний автомобіль визнано речовим доказом та розміщено на території Костопільського ВП.

Арешт на вилучене майно не накладено.

Проте, належний йому на праві приватної власності автомобіль не повернуто до цього часу, що є неприпустимим.

Вилучений слідчим транспортний засіб є моєю приватною власністю, що підтверджується наявними в нього документами - технічним паспортом.

На даний час, його авто безпричинно перебуває в чужому незаконному володінні, уже дев`ять місяців. За цей час працівники прокуратури мали можливість провести усі необхідні експертизи та слідчі дії та повернути майно власнику, однак його авто досі незаконно перебуває на території Костопільського відділу поліції.

Більше того, жодну трасологічну експертизу чи слідчий експеримент слідчий не провів та на даний час її провести неможливо, оскільки в авто повністю розбите лобове скло та повністю знищена передня ліва фара, яка ремонту не підлягає.

Разом з тим, між ГУ НП в Рівненській області та Рівненською філією ДП МВС України «Інформ-Ресурси», укладено договір про співпрацю № 6/2016 від 25.12.2015, відповідно до якого РФ ДП МВС України бере на себе зобов`язання здійснювати господарську діяльність шляхом надання фізичним та юридичним особам послуг з тимчасового зберігання затриманих транспортних засобів на спеціальних майданчиках та стоянках, які знаходяться в постійному користуванні ГУ НП в Рівненській області.

Враховуючи ту обставину, що даний транспортний засіб вилучено дев`ять місяців назад, а також те, що територія Костопільського ВП є непристосованою для зберігання транспортних засобів та не є спеціальним майданчиком чи стоянкою, яка знаходяться в постійному користуванні ГУ НП в Рівненській області, а тому належний йому автомобіль «Вольксваген» підлягає поверненню мені як законному власнику.

Разом з тим, з часу вилучення належного йому майна минуло багато часу і жодні слідчі дії не проводяться, чим істотно порушено моє конституційне право на власність.

Вважає зазначену бездіяльність слідчого незаконною, оскільки неодноразово звертався до органу досудового розслідування щодо повернення належного авто і слідчому при прийнятті рішення було достеменно відомо, що вилучене у справі майно є його приватною власністю, а тому його рішення про відмову є протиправним, а бездіяльність незаконною.

На даний час, належний йому автомобіль безпричинно перебуває в чужому незаконному володінні, ось уже дев`ять місяців. За цей час орган досудового розслідування мав можливість провести усі необхідні експертизи та слідчі дії та повернути авто власнику, однак моє авто досі незаконно перебуває на території Костопільського відділу поліції та розукомплектовується добродіями-полісменами, так як належним чином слідчим не опечатано.

Просить суд, визнати бездіяльність слідчого в ОВС прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , начальника СВ прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, незаконною.

Зобов`язати слідчого в ОВС прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , начальника СВ прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 , процесуального прокурора у цьому кримінальному провадженні (або іншу уповноважену відповідальну посадову особу прокуратури) негайно повернути тимчасово вилучене у мене майно, а сааме -транспортний засіб «Вольксваген ЛТ-35», д. н. з. « НОМЕР_1 ».

В судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтимали в повному обсязі та просили її забоволити.

Слідчий та прокурор в судовому засідання заперечили з приводу задоволення скарги. Пояснили, що скарга необгрунтована та до задоволення не підлягає.

Заслухавши пояснення скаржника, представника скаржника, слідчого та думку прокурора, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

У ст. 167 КПК зазначається, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 169 КПК України, якою передбачено порядок припинення тимчасового вилучення майна, зазначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна; у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171 КПК України, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, в ч. 5 ст. 171 КПК України вказано, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Судом встановлено, що 25 січня 2016 року слідчим прокуратури області ОСОБА_4 було вилучено належний ОСОБА_5 транспортний засіб «Вольксваген ЛТ-35», 2006 року випуску.

За даним фактом слідчим 25.01.2016 внесено відомості до ЄРДР за попередньою правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 286 КК.

Постановою слідчого належний ОСОБА_5 автомобіль визнано речовим доказом та розміщено на території Костопільського ВП.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, порушено вимоги ч.5 ст. 171 КПК України, що полягає у його бездіяльності щодо неповернення майна, оскільки після вилучення майна, яке вилучено 25 січня 2016 року ні слідчий, ані прокурор у даному кримінальному провадженні з клопотанням про арешт майна до слідчого судді не звертались, тому вилучене майно має бути негайно повернуто ОСОБА_5 .

У зв`язку з викладеним слідчий суддя вважає, що подана скарга ОСОБА_5 є обгрунтованою, доводи підтверджені, а тому є такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 284, 303, 307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України задовільнити.

Зобов`язати слідчого в ОВС прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , начальника СВ прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 , процесуального прокурора у цьому кримінальному провадженні (або іншу уповноважену відповідальну посадову особу прокуратури) негайно повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене майно, а саме -транспортний засіб «Вольксваген ЛТ-35», д. н. з. « НОМЕР_1 ».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1