АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, востаннє: 17.10.2012 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 14.01.2015 року звільнений умовно-достроково з не відбутим терміном 11 місяців 19 днів
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінального правопорушення за таких обставин.

22 березня 2016 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись поряд з будинком АДРЕСА_3 , маючи заздалегідь заготовлені предмети для проникнення до житла, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел, зайшов до під`їзду № 1 вказаного будинку, підійшов до кв. АДРЕСА_4 та із застосуванням розвідного ключа, проник до вказаної квартири звідки намагався викрасти пару золотих сережок вартістю 3000 гривень, що належать ОСОБА_9 .
Після чого, ОСОБА_7 , продовжуючи знаходитись в квартирі, з причин що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, оскільки одразу був затриманий працівниками поліції разом з викраденим майном

Захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок Дарницького районного суду м. Києва змінити в частині призначення покарання та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки.
При цьому апелянт посилається на те, що суд першої інстанції визнав, але не врахував обставини, що пом`якшують ОСОБА_7 щире каяття та часткове відшкодування завданої потерпілій шкоди. Апелянт зауважує, що потерпіла ОСОБА_9 не заявляла цивільного позову, а передана обвинуваченим потерпілій сума виявилася достатньою для повного відшкодування шкоди. Потерпіла не висловлювала побажання про суворе покарання обвинуваченого у виді позбавлення волі, але це також не було враховано судом.
Також суд, на думку захисника, не врахував дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину. ОСОБА_7 ставши на шлях виправлення, влаштувався на роботу в ТОВ «Віндфул» на посаду експедитора, за період роботи характеризується позитивно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України в апеляції не заперечується.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є неодноразово судимим, за місцем проживання характеризувався формально позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та часткове відшкодування завданої потерпілій шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позитивну посткримінальну поведінку та обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.
В апеляційній скарзі захисник, посилаючись на ті ж обставини, що були враховані судом при призначенні покарання, вважає, що ці ж обставини можуть слугувати підставою для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком. Проте, з таким твердженням погодитись не можна, виходячи із змісту ст. 75 КК України та обставин кримінального провадження.
Так, згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням може бути прийняте в разі, коли суд з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
У кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , на думку колегії суддів, немає підстав для висновку про те, що обвинувачений може бути виправленим без відбування покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та дані про його особу щодо судимостей, а сімейний стан обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та думка потерпілої щодо призначення покарання не можуть бути достатніми підставами для висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, а отже, і звільнення його від відбування покарання.
Отже, доводи апеляційної скарги про те, що обставини, які були враховані судом при призначенні ОСОБА_7 покарання, необхідно було б врахувати і при звільненні обвинуваченого від відбування покарання не можуть бути прийняті до уваги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 23 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-кп/796/1332/2016 Категорія КК: ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1