В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.11.2016 Справа №607/11835/16-к

Тернопільський міськрайонний суд

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 від 01 липня 2016 року, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Бучач Тернопільської області, проживає у АДРЕСА_1 , громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, начальника складу взводу забезпечення роти матеріального забезпечення військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в ред. 2015 року),

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

встановив:

ОСОБА_3 , уклавши контракт, відповідно до наказу т.в.о. командира військової частини пп НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06 квітня 2016 року № 75 був зарахований до списків особового складу військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та призначений на посаду інструктора їдальні взводу забезпечення роти матеріального забезпечення. Наказом т.в.о. командира військової частини пп НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26 квітня 2016 року № 91, його увільнено від вищевказаної посади та призначено на посаду начальника складу взводу забезпечення роти матеріального забезпечення зазначеної військової частини. ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини пп НОМЕР_1 (крім строкової служби), всупереч вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, умисно, в умовах особливого періоду, без поважних причин та за відсутності дозволу відповідного командування в/частини пп НОМЕР_1 , не з`явився у визначений строк, тобто 26 травня 2016 року о 8 год. 10 хв. на службу до розташування військової частини пп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), та не виконував службові обов`язки до 10 год. 45 хв. 13 жовтня 2016 року (моменту затримання), проводячи час на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_1 , не вживаючи заходів для повернення до військової частини і не заявляючи про своє місцезнаходження до правоохоронних органів чи органів державного управління, маючи для цього змогу.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні, визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в ред. 2015 року), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. Дав показання про те, що дійсно як військовослужбовець 23 чи 24 числа, точно не пам`ятає, травня цього року після конфлікту із начальником покинув військову частину та поїхав до себе додому, не маючи на це відповідного дозволу, та до моменту затримання перебував там же. Про вчинене шкодує, розкаюється. просить суд суворо не карати. Має бажання проходити й надалі військову службу.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України (в ред. 2015 року), як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, його негативну характеристику за місцем служби, та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.

Водночас, беручи до уваги дані про його особу, зокрема: те, що повністю визнав вину, злочин вчинив вперше, має на утриманні двох малолітніх дітей, відсутність скарг на його поведінку за місцем проживання; обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття; відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, а тому приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 цієї частини.
Захід забезпечення кримінального провадження запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 слідчим суддею 13 жовтня 2016 року, у виді домашнього арешту шляхом заборони залишати житло впродовж 22-07 год. протягом двох місяців, до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (в ред. 2015 року), та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 /один/ рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Захід забезпечення кримінального провадження запобіжний захід обраний ОСОБА_3 слідчим суддею 13 жовтня 2016 року у виді домашнього арешту шляхом заборони залишати житло впродовж 22-07 год., до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тернопільський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1