Провадження № 1-кп/537/16/2016
Справа № 537/2010/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.12.2016 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука Полтавської області, громадянина України, з середньо освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04.08.2003 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 02.08.2006 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст. 198 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 26.10.2011 року Крюківським районним судом м.Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням, іспитовий строк 3 роки;

- 19.11.2015 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини проти власності, за наступних обставин.

В ніч з 17.09.2014 на 18.09.2014 року, точний час не встановлено, ОСОБА_4 на кінцевій зупинці маршрутного таксі №11 біля будинку №55 по вул.50 років СРСР (нині Велика набережна) у м.Кременчуці Полтавської області, повторно, таємно викрав із сумки ОСОБА_5 чуже майно належне останньому, а саме: мобільний телефон «Nokіa 101» із сім-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , чим спричинив потерпілому матеріального збитку на загальну суму 250 грн., при цьому також викрав кредитну картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 » видану на ім`я ОСОБА_5 , яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на даному носієві та утворює собою офіційний документ, що надає право знімати кошти з рахунку потерпілого.

Крім того, 18.09.2014 року, близько 08.50 години, ОСОБА_4 використовуючи банківський модуль ПАТ КБ «Приватбанк», який розташований по вул.50 років СРСР (нині Велика набережна), буд.17 у м.Кременчуці Полтавської області, з кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 » виданої на ім`я ОСОБА_5 , повторно, таємно викрав чуже майно належне останньому, а саме грошові кошти у сумі 12000 грн., чим спричинив потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

Крім того, 18.09.2014 року, близько 12.00 години, ОСОБА_4 в магазині «Ельдорадо» по вул.Пролетарська, буд.3-а у м.Кременчуці Полтавської області, здійснивши оформлення кредиту на придбання побутової техніки, з кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 » виданої на ім`я ОСОБА_5 , виплатив перший внесок за даним кредитом у сумі 1393 грн. за придбані ним смартфон «Lenovo A859», телевізор «Samsung», планшет «3Q MT0739D», тим самим повторно, таємно викрав чуже майно належне ОСОБА_5 , а саме грошові кошти у сумі 1393 грн., чим спричинив потерпілому матеріального збитку на вказану суму.

Свою вину, у вчиненні встановлених судом злочинів обвинувачений ОСОБА_4 визнав у повному обсязі та показав, що вчинив злочин по мотивах та за обставин, що вказані в описовій частині вироку.

Оскільки ніхто із учасників судового розгляду не оспорював доказів добутих по справі та фактичних обставин справи, обвинувачений правильно розуміє зміст обставин, зазначених в обвинувальному акті і у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, суд, за згодою учасників судового провадження, прокурора та обвинуваченого, у порядку визначеному ч.3 ст..349 КПК України визнав недоцільним дослідження всіх доказів і обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 , раніше вчинивши злочин передбачений ст.185 КК України, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_5 , тому суд його дії кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України. Також, ОСОБА_4 вчинив викрадення офіційного документу, а саме кредитної картки на ім`я ОСОБА_5 і суд за даним епізодом обвинуваченні кваліфікує його дії за ч.1 ст.357 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю злочинів. При цьому суд не вбачає підстав для визнання пом`якшуючими покарання обставинами, зазначені стороною обвинувачення - щире каяття та повне визнання вини, оскільки щире каяття передбачає за собою активну форму такого каяття, про що не свідчать обставини встановлені у судовому засіданні, а саме поведінка самого обвинуваченого та відсутність як відшкодування шкоди завданої потерпілому, так і самого наміру у обвинуваченого якимось чином вирішити питання про таке відшкодування. А повне визнання вини обвинуваченим не може бути визнане пом`якшуючою обставиною, оскільки не входить до переліку таких обставин, визначених ст.66 КК України, а суд не вбачає підстав для їх застосування, так як визнання чи не визнання вини обвинуваченим є його позицією щодо оголошеної підозри, і ніяким чином не може впливати на вирішення питання про тяжкість покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст..67 КК України, суд визнає рецидив злочинів. Також, суд не вбачає підстав для визнання обтяжуючою покарання обставиною вчинення злочину повторно щодо епізоду викрадення офіційного документу, оскільки обвинувачений вперше притягується до відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст..357 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд в повній мірі враховує ступінь тяжкості вчиненого, а саме те, що вчинені злочини відносяться до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, всі конкретні обставини по справі, те, що завдані злочином збитки не відшкодовано, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за вчинення злочину проти власності, вчинив зазначені злочини у період іспитового строку, не працює, його вік та стан здоров`я, який хворіє на туберкульоз, на обліку у лікаря психолога та нарколога не значиться, за місцем проживання характеризується задовільно.

З урахуванням вище викладеного суд вважає, що обвинуваченому потрібно призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинені злочини у виді позбавлення волі, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, оскільки обвинувачений вчинив встановлені судом злочини до постановлення вироку відносно нього 19.11.2015 року Комсомольським міським судом Полтавської області. Враховуючи, що злочин вчинено обвинуваченим у період іспитового строку, наявність обтяжуючих покарання обставин, підстав для застосування положень ст.ст.75, 69 КК України не вбачається.

Про наявність судових витрат, речових доказів та цивільних позовів стороною обвинувачення і потерпілим суду не заявлялось.

З метою забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, враховуючи що на даний час він вже відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за попереднім вироком суду.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України, враховуючи перебування обвинуваченого під вартою під час судового розгляду, суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст..ст.373,374 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України та призначити покарання:

за частиною 2 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

за частиною 1 статті 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та покарання призначеного за попередніми вироками Комсомольського міського суду Полтавської області від 19.11.2015 року, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

З метою забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили, обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахувати з часу ухвалення попереднього вироку Комсомольським міським судом Полтавської області відносно ОСОБА_4 та взяття під варту, тобто з 19 листопада 2015 року.

У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з часу постановлення судом у даному кримінальному провадженні ухвали про тимчасове переведення обвинуваченого ОСОБА_4 з місць позбавлення волі до Полтавської установи виконання покарань УДПтСУ в Полтавській області (№23), тобто з 19 квітня 2016 року по день набуття вироком у даному кримінальному провадженні законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок набуває законної сили після сплину строку на його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання, крім випадків встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до апеляційного суду Полтавської області, через Крюківський районний суд м.Кременчука, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинувачений та потерпілі мають право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинувачений до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1