Провадження № 1-кс/161/5644/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 02 грудня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:
До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення. Скаргу мотивує тим, що 14.11.2016 звернувся до начальника СВ прокуратури Волинської області із заявою про вчинення відносно нього ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2 ст.190 КК України. Однак, в порушення вимог ст.214 КПК України прокурор за його заявою відомості до ЄРДР не вніс, а тому просить зобов`язати начальника СВ прокуратури Волинської області внести відомості до ЄРДР за його заявою від 14.11.2016.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав з викладених у ній мотивів.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали скарги та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені частиною 5 статті 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Відповідно до п. 1.2 Розділу ІІ Положення «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, обов`язок внесення до ЄРДР стосується лише тих відомостей, що можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2, ст.11 КК України, згідно з якими, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, а тому критерієм внесення відомостей до ЄРДР є саме фактичні дані, що вказують на ознаки конкретного складу злочину.

Критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомлені такі дані відсутні, то вони не можуть вважатись такими, що мають бути внесені до ЄРДР.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Зважаючи на те, що у заяві ОСОБА_3 від 14.11.2016 не наведено конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2 ст.190 КК України, зміст заяви полягає у викладі цивільно-правових відносин, які виникли між заявником та ОСОБА_4 , а тому врахувавши наведені обставини у їх сукупності слідчий суддя дійшов висновку, що скарга заявника є безпідставною та не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Частиною 3 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя