АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/4195/2016 Слідчий суддя у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року з тих підстав, що скарга подана на бездіяльність слідчого, що не підлягає оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0014693 від 23.10.2016.

В апеляційній скарзі, поданій в межах строку апеляційного оскарження судового рішення, ОСОБА_6 , посилаючись на порушення слідчим суддею при розгляді його скарги загальних принципів права та загальних засад судочинства, просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого виконати всі дії, на які він має повноваження на підставі

ст. 40 КПК України, а саме: «встановити коло осіб-лікарів, причетних до проведення медичної процедури діалізу (штучна нирка) його матері прямо забороненої особисто завідувачем відділення у вихідний день після закінчення робочого часу; відібрати покази, як у завідуючого відділенням (стосовно заборони проведення процедури без його особистого дозволу та втручання в процес лікування будь-ким, окрім лікуючого лікаря), так і безпосередніх виконавців процедури діалізу, виконавши розпорядження осіб-лікарів, які без жодних на те підстав вирішили провести позачергову процедуру діалізу пацієнту, який мав прямі протипоказання для її застосування (мати знаходилась на апараті ІВЛ (штучної вентиляції легень); встановити, що саме в цьому безпосередньому випадку проведення процедури діалізу не було життєвою необхідністю, покликаною на збереження життя; встановити, що особа-лікар, яку опитали при прийнятті його заяви про злочин від 23.11.2016, самовільно та безпідставно назвала себе одночасно черговим і лікуючим лікарем його матері, шляхом як належних витягів з історії хвороби, так і з відповідної документації, наприклад графіку чергування лікарями у відділенні; негайно вилучити історію хвороби або її належну копію; опитати його; поставити перед експертом питання можливості наявності зв`язку між проведенням процедури діалізу та смертю його матері внаслідок інфаркту міокарда (зг. результатів розтину); визнати потерпілим, керуючись п. 6 ст. 55 КПК України; надати пам`ятку потерпілого; забезпечити реалізацію всіх прав, наданих йому законом на стадії досудового слідства; встановити факт відмови/ухилення слідчого від прямих службових обов`язків шляхом відмови від виконання стандартних типових процесуальних дій при розслідуванні злочинів такого роду (не отримав жодного виклику від слідчого, не опитаний жоден свідок, не вжито жодних заходів щодо збереження будь-яких з доказів та інше); визнати дії слідчого саботажем розслідування справи; визнати дії/бездіяльність слідчого з приховуванням злочину умисним та такими, що носять характер зловживання владою та самоправством; зобов`язати Дніпровське УП ГУПНЦ в м. Києві, 02100, м. Київ,

вул. Красноткацька, 2, , порушити кримінальне провадження відносно слідчого за фактом самоправства, зловживання владою та приховуванням злочину; зобов`язати керівника слідства Дніпровського УПГУПНЦ в м. Києві 02100,

м. Київ, вул. Красноткацька, 2, , відсторонити існуючого слідчого від досудового провадження у цій справі та призначити іншу особу, яка не буде дискредитувати орган виконавчої влади в якому працює, вміє сумлінно ставитись до своїх обов`язків і для якого присяга не пустий звук».

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судової справи, ОСОБА_6 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0014693, в якій просив зобов`язати слідчого провести ряд процесуальних, слідчих (розшукових) дій, вважаючи, що в кримінальному провадженні взагалі не здійснюється досудове розслідування вбивства його матері, про яке він повідомив 23 жовтня 2016 року.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва 02 листопада 2016 року, проаналізувавши зміст вимог ОСОБА_6 , на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України відмовив у відкритті провадження за цією скаргою, обґрунтувавши рішення тим, що у скарзі не визначена бездіяльність, рішення чи дія слідчого органу, яка може бути предметом оскарження у відповідності до положень ст. 303 КПК України.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується і вважає його законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 38 КПК України досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування, водночас орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Повноваження слідчого органу досудового розслідування регламентовані ст. 40 КПК України, при цьому відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом, судового контролю за додержанням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Між тим у ч. 1 ст. 303 КПК України викладений вичерпний перелік випадків оскарження в окремому провадженні рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення під час досудового розслідування, зокрема підлягає оскарженню: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Частиною ж 2 статті 303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, тобто такі рішення, дії чи бездіяльність, які не зазначені у переліку ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 315 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи, що ОСОБА_6 оскаржив до суду бездіяльність слідчого, який, на його думку, взагалі не здійснює процесуальні, слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні для розслідування злочину та порушує його права як заявника і потерпілого в цьому провадженні, тобто ОСОБА_6 не порушив у скарзі конкретні питання щодо бездіяльності слідчого, його дій, або процесуальних рішень, які визначені у ст. 303 КПК України, отже відносяться до компетенції слідчого судді під час розгляду скарги в порядку ст. ст. 303 307 КПК України, колегія суддів уважає ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 законною та обґрунтованою.

Твердження ОСОБА_6 в апеляційній скарзі про те, що слідчий суддя без його повідомлення розглянув скаргу і таким чином позбавив його можливості заявити вимогу щодо забезпечення доказів, що є, на його думку, порушенням положень кримінального процесуального закону та засад кримінального провадження, не заслуговують на увагу, оскільки межі оскарження, а саме рішення, дії чи бездіяльність слідчого на досудовому провадженні, визначаються особою, яка звертається зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, а питання про відмову у відкритті провадження за скаргою вирішується слідчим суддею без виклику осіб та проведення судового розгляду за правилами ст. 306 КПК України, у відповідності з положеннями ст. 304 КПК України.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

В той же час колегія суддів уважає необхідним зазначити, що вимоги апелянта щодо встановлення факту відмови/ухилення слідчого від прямих службових обов`язків, визнання дій слідчого саботажем розслідування справи, визнання дії/бездіяльності слідчого з приховування злочину умисними та такими, що носять характер зловживання владою та самоправством, зобов`язання Дніпровського УП ГУПНЦ порушити кримінальне провадження відносно слідчого за фактом самоправства, зловживання владою та приховуванням злочину, а також зобов`язання керівника слідства Дніпровського УПГУПНЦ в м. Києві відсторонити існуючого слідчого від досудового провадження в кримінальному провадженні та призначити іншу особу взагалі виходять за межі компетенції суду апеляційної інстанції під час перегляду в апеляційному порядку ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02 листопада 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від

02 листопада 2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні

№ 0014693 від 23.10.2016 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ _________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4