Справа № 188/245/16-к
Провадження № 1-кп/188/36/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2016 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши дистанційно в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 07.01.2016 року та за № 0000046 від 18.01.2016 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Васильківське Петропавлівського району Дніпропетровської області, проживає по АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середньо-спеціальна, не одружений, дітей не має, не працює, раніше судимий:

1) 22.11.2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рога за ст. ч.2 186 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

2) 13.01.2011 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 198 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

3) 12.03.2012 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень, постановою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2012 року покарання у виді штрафу замінено на громадські роботи на строк 30 годин;

4) 07.11.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 72 КК України частково приєднано невідбуту частину строку за попереднім вироком Томаківського районного суду і визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та 1 день; звільнений з місць позбавлення волі 20.11.2015 року по закінченні строку покарання;

5) 21.07.2016 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

дистанційно обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

07.01.2016 року приблизно о 00.05 годині, коли ОСОБА_3 проходив повз домоволодіння ОСОБА_6 , розташоване по АДРЕСА_2 , у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Після чого з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_3 проник до двору вказаного домоволодіння через хвіртку, де, підійшовши до приміщення сараю і впевнившись у тому, що його ніхто не бачить і за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені вхідні двері проник всередину приміщення сараю, звідки повторно як особа, що раніше вчиняла викрадення чужого майна, таємно викрав: верстат для заточування ланцюгів марки «Протон» моделі «ТЄ-130» вартістю 782,50 гривень, шліфувальну машинку марки «Фіолент» моделі «МШУЗ-11-150» вартістю 1537,92 гривень, електричний дриль марки «Бош» вартістю 800,00 гривень, які належать ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій майнову шкоду в розмірі 3120,42 гривень. Викрадене ОСОБА_3 привласнив та розпорядився ним на власний розсуд.

08.01.2016 року приблизно о 00.20 годині, коли ОСОБА_3 проходив повз домоволодіння ОСОБА_7 , розташоване по АДРЕСА_3 , і побачив у дворі алюмінієвий бідон ємністю 40 л, у нього виник умисел на таємне викрадення цього алюмінієвого бідону. Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_3 через хвіртку проник до огородженого двору вказаного домоволодіння, звідки повторно, таємно викрав алюмінієвий бідон ємністю 40 л вартістю 390,00 гривень, що належить ОСОБА_7 , чим потерпілій було завдано майнову шкоду у вказаному розмірі. Викрадене ОСОБА_3 привласнив та розпорядився ним на власний розсуд.

08.01.2016 року приблизно о 01.40 годині, коли ОСОБА_3 проходив повз домоволодіння ОСОБА_8 , розташоване по АДРЕСА_2 , у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Після чого з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих мотивів, ОСОБА_3 через хвіртку проник до двору цього домоволодіння, де, підійшовши до приміщення літньої кухні і впевнившись у тому, що його ніхто не бачить і за його діями ніхто не спостерігає, через вхідні двері проник всередину приміщення літньої кухні, звідки повторно, таємно викрав велосипед марки «Україна» вартістю 888,50 гривень, який належить ОСОБА_8 , чим потерпілому спричинив майнову шкоду у вказаному розмірі. Викрадене ОСОБА_3 привласнив та розпорядився ним на власний розсуд.

18.01.2016 року приблизно о 00.30 годині, коли ОСОБА_3 проходив повз домоволодіння ОСОБА_6 , розташоване по АДРЕСА_4 , у нього виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мопедом моделі ЕХ 50 QTB, який належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, всупереч волі власника, ОСОБА_3 18.01.2016 року приблизно о 00.30 годині, зайшов зі сторони городу через хвіртку до огородженого парканом двору домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_4 , підійшов до сараю вказаного домоволодіння і через вхідні двері, які були не зачинені, проник всередину приміщення сараю, в якому знаходився мопед моделі ЕХ 50 QTB. Впевнившись у тому, що навколо нікого немає і його ніхто не бачить, ОСОБА_3 викотив мопед із приміщення сараю, після чого через хвіртку викотив мопед з двору вказаного домоволодіння на вулицю, таким чином повторно, незаконно заволодів транспортним засобом у вигляді мопеду моделі ЕХ 50 QТВ, номер двигуна НОМЕР_1 , об`ємом 49,9 см3, який належить ОСОБА_6 .

Допитаний судом в якості обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованих йому діях свою вину визнав повністю, показав, що за обставин, зазначених в обвинувальному акті таємно викрав у потерпілої ОСОБА_6 верстат для заточування ланцюгів марки «Протон» моделі «ТЄ-130», шліфувальну машинку марки «Фіолент» моделі «МШУЗ-11-150», електричний дриль марки «Бош», у потерпілого ОСОБА_7 - алюмінієвий бідон ємністю 40 л, у потерпілого ОСОБА_8 - велосипед марки «Україна» та незаконно заволодів транспортним засобом у вигляді мопеду моделі ЕХ 50 QТВ , який належить ОСОБА_6 .

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 подали до суду заяви про судовий розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

На підставі ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд врахував, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, з`ясував, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає вину обвинуваченого доведеною, кваліфікацію його дій правильною за ч. 3 ст. 185 КК України як викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення та сховище, та за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у приміщення, а його таким, що підлягає кримінальному покаранню.

При призначенні покарання суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим, відносяться до тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує кримінальне покарання обвинуваченого, передбаченою ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують кримінальне покарання обвинуваченого, передбачених ст.67 КК України, не встановлено.

Суд, з урахуванням тяжкості злочинів, які відносяться до тяжких злочинів, особи обвинуваченого, який характеризується посередньо за місцем проживання, не перебуває на обліку у нарколога і психіатра, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, повторно вчинив тяжкі злочини, дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства і вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі у межах, визначених санкціями ч. 3 статті 185 КК України та ч.2 ст.289 КК України, не застосовувати додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Остаточне покарання обвинуваченому слід визначити із застосуванням ч.1 ст.70 КК України та ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, включаючи поглинення покарання, призначеного за попереднім вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2016 року, оскільки обвинувачений винен в злочинах, вчинених ним до постановлення попереднього вироку.

В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, слід зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовжений обвинуваченому ухвалою суду від 03.11.2016 року строком на 60 днів, з 14.11.2016 року до 12.01.2017 року включно, слід залишити без змін, але не більше, ніж до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому слід обчислювати з моменту взяття його під варту 14.06.2016 року, про що зазначено у вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2016 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою у межах цього кримінального провадження був обраний ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2016 року, отже, норма ч.5 ст.72 КК України має бути застосована судом у вироку до періоду з 14.09.2016 року до набрання цим вироком законної сили.

Потерпіла ОСОБА_6 у поданій до суду заяві свій цивільний позов підтримала

та просила задовольнити (Т. 1, а.с.33).

Потерпілий ОСОБА_8 цивільний позов не заявив, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має (Т. 1, а.с. 10).

Потерпіла ОСОБА_7 цивільний позов не заявила, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має (Т. 1 а.с. 8).

Потерпілий ОСОБА_6 цивільний позов не заявив, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має (Т. 2, а.с. 18).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, завданої злочином, в розмірі 7579,75 гривень, обвинуваченим ОСОБА_3 визнаний частково в межах встановленої досудовим розслідуванням вартості викраденого ним і не повернутого потерпілій майна, і підлягає частковому задоволенню саме в цьому розмірі 1582,50 гривні (Т. 1 а.с. 6).

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 70-34-188 від 03.02.2016 року складають 245 гривень 52 копійки, для проведення судової товарознавчої експертизи № 70-34-192 від 27.01.2016 року складають 245 гривень 52 копійки, проведення судової товарознавчої експертизи № 70-34-314 від 05.02.2016 року складають 245 гривень 52 копійки, всього 736 гривень 56 копійок ( Т. 1 а.с.29, 69, 100) і підставі ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Речовий доказ шліфувальну машинку марки «Фіолент» моделі «МШУЗ-11-150», яка згідно з розпискою зберігається у потерпілої ОСОБА_6 , яка є її власником, слід залишити потерпілій (Т. 1 а.с. 41-42).

Речовий доказ велосипед марки «Україна», який згідно з розпискою зберігається у потерпілого ОСОБА_8 , який є його власником, слід залишити потерпілому (Т. 1 а.с. 63-64).

Речовий доказ алюмінієвий бідон ємністю 40 л, який згідно з розпискою зберігається у потерпілої ОСОБА_7 , яка є його власником, слід залишити потерпілій (Т. 1 а.с. 95).

Речовий доказ мопед моделі ЕХ 50 QТВ, номер двигуна НОМЕР_1 , об`ємом 49,9 см3, який згідно з розпискою зберігається у потерпілого ОСОБА_6 , який є його власником, слід залишити потерпілому (Т. 2 а.с.27).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 374, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити покарання:

за ч. 3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

за ч. 2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, без конфіскації майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 залишити тримання під вартою до 12.01.2017 року, але не більше, ніж до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 14.06.2016 року, зарахувавши в цей строк частково відбуте покарання за попереднім вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2016 року.

Зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 14.09.2016 року до набрання цим вироком законної сили у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 відшкодування шкоди, завданої злочином, в розмірі 1582 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят дві) гривні 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 736 (сімсот тридцять шість) гривень 56 копійок.

Речовий доказ шліфувальну машинку марки «Фіолент» моделі «МШУЗ-11-150» залишити потерпілій ОСОБА_6 ..

Речовий доказ велосипед марки «Україна» залишити потерпілому ОСОБА_8 .

Речовий доказ алюмінієвий бідон ємністю 40 л залишити потерпілій ОСОБА_7 .

Речовий доказ мопед моделі ЕХ 50 QТВ залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1