Справа № 128/3039/16-к
УХВАЛА
16 листопада 2016 року

Вінницький районний суд Вінницької області

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника потерпілої захистника ОСОБА_4

захистника обвинуваченого: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000773 від 03.06.2016 року відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні представником потерпілої захистником ОСОБА_4 подано клопотання з метою забезпечення цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 накласти арешт на все майно ОСОБА_6 , враховуючи заявлені позовні вимоги та ту обставину, що у сторони потерпілої є побоювання щодо проведення відчудження майна належного обвинуваченому з метою уникнути виконання матеріальних претензій потерілої до ОСОБА_6 .

Також до суду є поданою заява ОСОБА_8 , брата ОСОБА_9 , за якою ОСОБА_8 просить залучити його до справи в якості потерпілого, враховуючи вік матері, яка визнана потерпілою за кримінальним провадженням і яка не може самостійно з`явитися до суду.

ОСОБА_8 в судовому засіданні свою заяву підтримав, зазначив, що мати не може з`являтися до суду, але бажає через нього висловити свою думку щодо міри покарання.

Дана заява підтримана представником потерпілої захистником ОСОБА_4 .

Прокурор проти заявлених клопотань не заперечив, та звернувся до суду з власним клопотанням щодо продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, та ризики, які стали підставою, для визначення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового слідства не зменшилися. Вважає, що перебуваючи на волі обвинувачений може впливати на свідків, зокрема, свою співмешканку, та ухилятися від виконання своїх обов`язків.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_10 думку прокурора щодо продовження строку тримання під вартою підтримала.

Захистник ОСОБА_5 проти клопотання захисту потерпілої та прокурора заперечив, вважає, що захистом сторони потерпілої не подано будь яких доказів наявності майна у обвинуваченого та зазначив, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення є на тепер не доведеною і дане клопотання є передчасним та не обгрунтованим. Заперечив проти залучення по справі в якості потерпілого брата ОСОБА_9 , так як таке клопотання мало бути поданим до стадії судового розгляду, і матеріальні претензії заявити дана особа в межах кримінального провадження вже не має права. Також зазначив, що по кримінальному провадженню вже залучено потерпілу і її права належним чином представляє її представник. Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою зазначив, що жоден з зазначених прокурором ризиків не є доведеним, та просить змінити міру запобіжного заходу на арешт.

Також звернувся до суду з власним клопотанням про надання письмового дозволу на допуск до обвинуваченого нотаріуса для вчинення нотаріальних дій, а саме, надання доказу щодо відсутності у нього права власності на будинок по АДРЕСА_1 , надання консультацій та можливого вчинення нотаріальних дій.

Обвинувачений ОСОБА_6 думку свого захистника щодо клопотань про залучення по кримінальному провадженню в якості потерпілого ОСОБА_8 , та арешту належного йому майна та клопотання щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт підтримав. Також суду показав, що успадкував частину будинку по АДРЕСА_1 , після смерті матері приблизно 3 роки тому разом з сестрою ОСОБА_11 . Подав до нотаріального органу заяву про прийняття спадщини після матері.

Представник потерпілої - захистник ОСОБА_4 проти клопотання захисту обвинуваченого заперечила, та зазначила, що не заперечує проти надання дозволу нотаріусу надати консультацію засудженому, але заперечує проти надання дозволу на нотаріальні дії пов`язані з відчудженням майна обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 проти клопотання захисту обвинуваченого заперечив, так як вважає, що відчудження майна потягне порушення прав потерпілої на відшкодування шкоди.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд враховує, що відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За ч.2 даної статті права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За ч.6 ст.55 КПК України потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

За п.7 зазначеної статті якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд мають право визнати особу потерпілою за її письмовою згодою.

Враховуючи вказане, суд вважає за можливе залучити до участі у кримінальному провадженні брата потерпілого від злочину ОСОБА_9 ОСОБА_8 .

Визначаючись щодо клопотання сторони захисту потерпілої щодо забезпечення позову, суд враховує, що за матеріалами кримінального провадження є заявленим цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 за яким до обвинуваченого заявлено вимогу щодо відшкодування шкоди в ромірі 41 009 грн. та стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000 грн.

Враховуючи значну суму матеріальних претензій потерпілої якою позов не є відкликаним, а матеріальна та моральна шкода в добровільному порядку не відшкодована, суд вважає за необхідне дане клопотання задоволити частково щодо накладення арешту на майно у вигляді належної обвинуваченому частки будинковолодіння АДРЕСА_2 , право власності на яку є підтвердженим самим обвинуваченим з врахуванням права власності на земельну ділянку при будинковолодінні.

Щодо клопотання сторони захисту про надання письмового дозволу на зустріч з нотаріусом ОСОБА_12 , суд враховуючи вимоги ст.42,290 КПКУ вважає за можливе надати дозвіл на зустріч обвинуваченого з нотаріусом з питання виключно здобуття доказу у вигляді витягу щодо права власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 та надання консультацій нотаріуса без надання дозволу на укладення доручень з правом на відчудження майна обвинуваченого на третіх осіб та укладення правочинів щодо відчудження майна обвинувачено без попереднього інформування суду та надання відповідного дозволу на вчинення даних правочинів.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та зустрічним клопотанням сторони захисту обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на арешт, суд враховує, що ч. 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.
Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
При цьому, суд враховує, що злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , віднесений відповідно до ст.12 КК України, до категорії тяжких злочинів, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення строком покарання до 10 років позбавлення волі, що дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може, уникнути покарання, шляхом переховування від суду, про що свідчить намагання обвинуваченого приховати сліди злочину з метою уникнення відповідальності, що виразилося у виволіканні тіла ОСОБА_9 з будинку та залишення його на узбіччі дороги, а також може вплинути на свідків, які підлягають виклику до суду, один з яких як відомо суду перебувала у фактичних шлюбних стосунках з обвинуваченим, та може іншим чином перешкоджати руху кримінального провадження.
На теперішній час, враховуючи, що розгляд справи лише розпочато суд вважає, що вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.
Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, суд вважає виправданим тримання обвинуваченому ОСОБА_6 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту, ніж тримання під вартою.
Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, - не встановлено. Підстави для зміни запобіжного заходу на домашній арешт суду не доведені.
У зв`язку із викладеним, на підставі ч.2 ст.315 та ч.3 ст.331 КПК України, суд вважає, що продовження строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Враховуючи зазначене суд вважає за необхідне продовжити термін тримання під вартою ОСОБА_6 строком до 2 місяців.

Враховуючи вимоги норм розділу ІІ КПК України, зокрема, ст. ст. 177,183,199, а також вищевказані обставини, суд вважає, що більш м`які заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55,177, 183, 199, 331 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Залучити до участі у кримінальному провадженні № 0000773 від 03.06.2016 року відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України у якості потерпілого ОСОБА_8 .

Накласти в порядку забезпечення позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди арешт на належну ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід. код НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та області частку будинковолодіння (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку) розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Надати дозвіл на відвідування обвинуваченого ОСОБА_6 у Вінницькій установі виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області нотаріусом ОСОБА_12 з питання здобуття доказу у вигляді витягу щодо права власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 та області та надання консультацій нотаріуса без надання дозволу на укладення доручень з правом на відчудження майна обвинуваченого на третіх осіб та укладення правочинів щодо відчудження майна обвинувачено без попереднього інформування суду та надання відповідного дозволу на вчинення даних правочинів.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, у вигляді тримання під вартою продовжити на термін до 2 місяців до 15 січня 2017 року включно.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Копію ухвали направити для виконання начальнику УВП№1 м. Вінниці.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: