Справа№ 640/5115/16-к
н/п 1-кп/640/350/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016 року місто Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лип`янка, Карлівського району, Полтавської області, українки, громадянки України, із вищою освітою, офіційно не працюючої, раніше не судимої, заміжньої, маючої на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
01 березня 2016 року приблизно о 12:00 год. ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні державної податкової інспекції Київського району м. Харкова головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, 41, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення, з корисливих мотивів, вирішила таємно викрасти майно, яке належить ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, упевнившись, що за її діями ніхто н спостерігає, шляхом вільного доступу, викрала гаманець в середені якого знаходились грошові кошти, загальна сума яких складала 1650 грн.
Після чого, ОСОБА_4 , вийшовши із приміщення державної податкової інспекції Київського району м. Харкова головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області, покинула місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши викрадені грошові кошти на свою користь та розпорядилась ними на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 1650 грн.
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 було досягнуто та підписано угоду від 28 березня 2016 року про примирення, за змістом якої вони погодились, що ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин вчинення даного злочину протягом досудового слідства.
Сторони угоди погодились, що ОСОБА_4 понесе покарання за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання угоди.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення визнала, щиро розкаялась.
Обвинувачена також підтвердила суду, що угоду про примирення вона укладала добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї є зрозумілими.
Просила затвердити зазначену угоду, повідомила суд, що має змогу сплатити штраф, розмір якого був визначений в угоді про примирення.
Потерпіла у письмовій заяві зі свого боку також підтвердила суду, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченої не має, зазначену угоду укладала добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для неї є зрозумілими, що відповідає положенням Узагальнення судової практики здійснення кримінального провадження на підставі угод від 22.01.2014 року, зробленого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ щодо розгляду кримінального провадження на підставі угоди за відсутності потерпілої та при наявності заяви від неї. Просила суд затвердити зазначену угоду про примирення.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченою, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процессуального законодавства України.
Крім того, обвинуваченій ОСОБА_4 судом було роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого її обвинувачують; також обвинуваченою усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: збереження можливості оскарження вироку лише з наступних підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення їй наслідків укладення угоди.
Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченій ОСОБА_4 та її захиснику зрозумілі.
Після таких роз`яснень обвинувачена разом із захисником не заперечували проти затвердження угоди.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченої і відповідає загальним засадам призначення покарання.А саме ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам
кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Цивільний позов не заявлено, судових витрат немає.
Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд,-
Угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваною ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_4 визнати виною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України не обирався.
Речові докази по справі залишити потерпілій за належністю.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.
Суддя
Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1