Справа № 351/164/16-к
Номер провадження №1-кп/351/26/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 30.01.2016 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2014 близько 22 години 40 хвилин, у темну пору доби водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Mercedes Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по прямій ділянці автодорогою сполученням «Косів-Снятин» в напрямку залізно-дорожнього переїзду в с. Хутір-Будилів Снятинського району, проявив неуважність, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не справився з керуванням, виїхав за межі проїзної частини дороги та допустив зіткнення з будівлею стрілочного поста №1 по станції Снятин ДТГО «Львівська залізниця», внаслідок чого було пошкоджене підсобне приміщення стрілочного поста, частково стрілочний пост №1, зазнав значних пошкоджень автомобіль марки «Mercedes Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а пасажир ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №849/735-Д від 05.12.2014 в результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у виді закритого перелому шиловидного відростка правої променевої кістки, підвивиху півмісяцевої кістки правої кисті, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги п.п."б", п.2.3, п.12.1, 12.2 Правил дорожнього руху України, які перебувають в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - спричиненням потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив фактичні обставини справи, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, щиро розкаявся та звернувся до суду із заявою, якою просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Захисник обвинуваченого підтримав клопотання, просив звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підтсаві ст. 46 КК України у зв`язку примиренням обвинуваченого з потерпілим, а також просив відмовити в затвердженні угоди про примирення, укладеної 27.11.2015р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , посилаючись на правову позицію, викладену в абзаці 5 п.19 Постанови Пленуму ВСС України від 11.12.2015 р. № 13.

Потерпілий ОСОБА_7 підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, посилаючись на те, що він повністю примирився з обвинуваченим та йому повністю відшкодовано шкоду та просив відмовити в затвердженні угоди про примирення.

Прокурор не заперечив проти даного клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Заслухавши думку обвинуваченого, який підтримав клопотання, вказавши, що розуміє та підтверджує суть обвинувачення, свою вину, правову підставу звільнення від кримінальної відповідальності та правові наслідки такого звільнення, взявши до уваги думку прокурора, який не заперечив проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, зваживши на думку потерпілого, який з обвинуваченим примирився, шкода відшкодована, жодних претензій матеріального та морального характеру до нього не має, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Дослідивши кримінальне провадження, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_5 кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Діяння, що поставлено за провину ОСОБА_5 , згідно зі ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості. ОСОБА_5 раніше не судимий.

Обвинувачений примирився з потерпілими, шкода відшкодована, претензії матеріального та морального характеру відсутні.

Зміст ст. 46 КК України свідчить, що передумовою звільнення від кримінальної відповідальності може бути лише такий злочин невеликої тяжкості, яким шкода заподіяна певному потерпілому, тобто фізичній особі, якій заподіяна моральна, матеріальна або фізична шкода, яка визнана потерпілою відповідно до ст. 55 КПК України.

Оскільки кримінальна відповідальність особи за ч. 1 ст. 286 КК України настає у разі порушення нею правил безпеки руху і експлуатації транспорту тільки за умови, якщо в результаті цих порушень настали суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння особі тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості та наявності причинного зв`язку між діянням та цими наслідками, суд вважає обґрунтованим застосування положення ст. 46 КК України та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, що узгоджується із позицією ВСС України, викладеною в ухвалі від 18.09.2012 року № справи 5-3947км12.

Зважаючи на імперативні вимоги ст. 46 КК України та правову позицію, викладену в абзаці 5 п.19 Постанови Пленуму ВСС України від 11.12.2015 р. № 13, суд прийшов до висновку, що у затвердженні угоди про примирення слід відмовити згідно п. 3 ч. 7 ст. 474 КПК України та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.
Вирішуючи питання процесуальних витрат, суд приходить до висновку, що їх слід віднести за рахунок обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286 КПК України, ст. 46 КК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000025 від 30.01.2016 року, закрити.

Речовий доказ:

- транспортний засіб марки «Mercedes Vito», реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити ОСОБА_6 ;

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 884, 52 грн. судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення через Снятинський районний суд Івано-Франківської області.

Головуючий підпис

Суддя Снятинського районного суду ОСОБА_1 .