АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/605/16 Справа № 711/1090/16-к Категорія: ч.2 ст. 185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинувачуваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2016 року , яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 КК України, с середньою спеціальною освітою, одруженого непрацюючого, раніше судимого:

-- 09.03.2010 року Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі з застосуванням ст..ст. 75, 76 КК України на 2 роки.

-- 13.05.2013 року Соснівським районим судом м. Черкаси за ст. ст. 15 ч.2 ст 185 ч.2 , 186 ч.2 , 187 ч.1, 70, 71. КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 23.10.2014 року на підставі ухвали Густинського районного суду Тернопільської області умовно-достороково на 5 місців 16 днів

- 09.10.2015 року Придніпровським районним судом м. еркаси за ч.2 ст. 185 КК України на 3 роки обмеження волі з застосуванням ст..ст. 75, 76 КК України строком на 2 роки

- 25.12.2015 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі на 2 роки.

засуджено за вчинення злочину, передбаченого за ч.2 ст. 185 КК України на 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням положень п.п. 1 ч.1 ст.72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого обмеження волі, призначеного вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 9 жовтня 2015 року більш суворим, призначено покарання 2 (два) роки 6(шість) місяців позбавлення волі . На підставі ст. 71 КК України застосуванням положень п.п. б п.1 ч.1 ст 72 КК України за сукупністю вироку до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання обмеження волі за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 9 жовтня 2015 року. та призначено покарання на 3 (три) роки позбавлення волі

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням позбавлення волі, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 грудня 2015 року остаточно визначити ОСОБА_8 покарання обчислювати 15 квітня 2016 року. В строк остаточного покарання зарахувати покарання відбуте з 23 грудня 2015 року по 15 квітня 2016 року за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 грудня 2015 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_8 з 23 грудня 2015року по 15 квітня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 залишено тримання під вартою в слідчому ізоляторі.

Цивільні позови задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 550 грн, на користь ОСОБА_11 176 грн., 25 копійок з задоволенні решти цивільних вимог відмовлено.

Речові докази: два диски з відеозаписом залишено при справі.

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку, ОСОБА_8 який раніше вчиняв злочини, передбачені ст. 185-187 КК України, повторно вчинив у 2015 році на території м. Черкаси умисні злочини за наступних обставин.

Близько 12 години 08 хвилин 08 жовтня 2015 року, перебуваючи в приміщенні магазину «Кошик», розташованого в АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 повторно таємно викрав чуже майно потерпілого ОСОБА_11 п`ять плиток Шоколаду «Корона» вартістю 35 гривень 25 копійок кожна на суму 176 гривень 25 копійок, які приховав в кишенях та виніс за межі магазину.

Біля 15 години 45 хвилин 24 жовтня 2015 року, перебуваючи в приміщенні магазину «Мішутка», розташованого м. Черкаси у вул. Гагаріна 47. скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, він повторно таємно викрав чуже майно потерпілої ОСОБА_10 спортивний костюм сірого кольору вартістю 550 гривень, який приховав до сумки та виніс за межі магазину.

Також близько 18 години 46 хвилин 27 жовтня 2015 року ОСОБА_8 перебуваючи в приміщенні магазину «Делікт», розташованого м. Черкаси бульвар Шевченка 114, з полиці у торгівельному залі повторно таємно викрав упаковку кави «Якобс Монарх» вартістю 277 гривень 35 копійок. Яка належить потерпілому ОСОБА_12 викраденим розпорядився на власний розсуд

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 не оспорюючи винуватість та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 просив змінити вирок суду першої інстанції пом`як шивши його. В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 зазначає, що судом не враховано, що ОСОБА_8 перебуває в шлюбі з ОСОБА_13 та спільно виховують двох малолітніх дітей, несе витрати на їх утримання.

Також на думку адвоката суд безпідставно не врахував, що крім п`яти плиток шоколаду, викрадений ОСОБА_14 спортивний костюм є дитячим костюмом, що відповідає костюму дитини, яку виховує ОСОБА_8 .

Як зазначає в апеляції захисник судом не враховано, що ОСОБА_8 має тяжкі захворювання, покаявся у вчинених злочинах, має постійне проживання, активно сприяв розкриттю злочину, вчинив діяння, які фактично межують з малозначними.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичні обставини, які суд визнав доведеними і кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 вважає, вирок незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор в апеляції зазначив, що суд в порушення вимог п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами покарання від 24.10.2003 року № 7 призначив покарання за ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_8 поепізодно, а тому просив вирок суду першої інстанції від 15.04.2016 року щодо ОСОБА_8 змінити та виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання на ч.4 ст. 70 КК України щодо вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.10.2015 року в решті вирок просив залишити без змін.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини, які суд визнав доведеними, просив вирок суду першої інстанції змінити та пом`як шити його, оскільки на думку ОСОБА_8 судом не враховано пом`якшуючі покарання обставини.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, міркування прокурора, який підтримав вищевказані апеляційні вимоги та заперечив проти задоволення вимог сторони захисту, захисника адвоката ОСОБА_7 , який підтримав власну апеляційну скаргу та апеляційну скаргу свого підзахисного і заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого ОСОБА_8 , який в судових дебатах і останньому слові підтримав власну апеляційну скаргу та апеляційну скаргу свого захисника і заперечив проти задоволення скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора в кримінальному провадження ОСОБА_15 підлягає до задоволення а апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Так, висновок суду, щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені злочинів передбачених ч.2 ст. 185 КК України при обставинах, наведених у вироку, відповідає матеріалам кримінального провадження і ґрунтується на доказах, досліджених в судовому засіданні, яким суд дав правильну юридичну оцінку і ніким з учасників кримінального провадження дані обставини не оспорюються.

Судом першої інстанції вірно кваліфіковано дії ОСОБА_16 за ч.2 ст. 185 КК України і колегія суддів з вказаною кваліфікацією погоджується.

Що ж стосується призначеного ОСОБА_8 покарання то воно відповідає вимогам ст.ст. 65, 66 КК України, є співмірним до вчиненого і справедливим.

При призначенні покарання судом вірно враховано характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинувачуваного, який за місцем проживання характеризується позитивно, щире каяття останнього у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину наявність певних захворювань, був неодноразово засуджений за вчинення аналогічних злочинів і відбував за це покарання, але не виправився і вчинив нові умисні злочини. Також на думку колегії суддів суд першої інстанції вірно встановив, що у підсудного немає неповнолітніх дітей, оскільки жодними доказами, наявними в матеріалах провадження це не підтверджується.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

Що ж стосується доводів сторони про необхідність пом`якшення покарання колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення з зазначених підстав.

Тому твердження обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 про призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання ніж призначив суд першої інстанції є безпідставними, а обставини, які на думку апелянта значно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого, зокрема щире каяття, сприяння розкриттю злочинів, наявність певних захворювань місцевим судом враховані в повному обсязі і обвинуваченому ОСОБА_8 призначено саме те покарання, яке за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

В той же час апеляційні доводи прокурора ОСОБА_15 підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.102013 року № 7 за сукупністю злочинів ( ст. 70 КК України) покарання призначається у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, та і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції.

За окремим епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК України, які не мають самостійної санкції, покарання не признаються.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 інкриміновано 3 епізоди кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України. кваліфікованих як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, одні з яких вчинені до вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.10.2015 року, а інші після його ухвалення, але у той же час до ухвалення вироку щодо ОСОБА_17 25.12.2015 року.

Відповідальність за вчинені ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, передбачена ч.2 ст. 185 КК України, проте суд в порушення Закону України про кримінальну відповідальність фактично розмежував призначення покарання, по епізодно, двічі призначивши покарання з урахуванням положень ч.4 ст. 70 КК України і щодо вироку від 09.10.2015 року і від 25.12.2015 рокую Тобто судом помилково призначено покарання за тою самою частиною однієї статті КК України.

Відповідно до ст. 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність тягне за собою скасування або зміну судового рішення.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду цій частині підлягає до зміни, шляхом виключення з мотивувальної та резолютивної частин вироку посилання на призначення покарання за правилами, передбаченими ч.4 ст. 70 КК України щодо вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2016 року року.

Інших порушень матеріального та процесуального закону, які є підставою для зміни або скасування судового рішення колегія суддів не знаходить.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 16 квітня 2016року по 05.07.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та обвинувачуваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_8 змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання на призначення покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України до вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.10.2015 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 16 квітня 2016року по 05.07.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі

В решті вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін

Ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Черкаської області може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий :

Судді :