Справа № 559/696/16-к
Номер провадження 1-кс/559/128/2016
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання
"31" березня 2016 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданнні клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001101 від «12» грудня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - про застосуванння запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:
Клопотання обгрунтовується наступними доводами. 12 грудня 2015 року в Дубенський ВП ГУНП України в Рівненській області надійшла заява ОСОБА_5 , 1946 року народження, жительки АДРЕСА_1 , про те, що 10.12.2015 року в період з 18 години 30 хв. по 20 год. 30 хв. невідома особа, з подвір`я господарства по місцю проживання останньої, викрала три металеві кінні борони.

Дане повідомлення було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001101 від 12 грудня 2015 року, визначивши попередню кваліфікацію ч.1 ст.185 КК України.

31 березня 2016 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верба, Дубенського району, Рівненської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком Дубенського міськрайонного суду від 22.07.2014 року, за вчинення злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75, 104 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

Крім того вироком Млинівського районного суду від 12.02.2016 року, ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді одного року позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Млинівського районного суду від 12.02.2016 року та вироком Дубенського міськрайонного суду від 22.07.2014 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі. Однак, даний вирок, на даний час не набрав законної сили, в зв`язку тим, що ОСОБА_6 11.03.2016 року було подано апеляційну скаргу на вказаний вирок.

Таким чином, ОСОБА_6 будучи судимим та обвинуваченим, під час розгляду справи в судді, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин.

Так, 10 грудня 2015 року, близько 20 години, ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу господарства ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись корисливим мотивом, вирішив вчинити крадіжку металевих кінних борін, які знаходились на подвір`ї вказаного господарства.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 10 грудня 2015 року, близько 20 години, ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, зайшов на територію господарства ОСОБА_5 , де користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями збоку власника та інших сторонніх осіб, діючи таємно, повторно, викрав три металеві кінні борони, вартістю 341 гривня 50 копійок за 1 штуку, всього на суму 1024 гривні 50 копійок, що належать ОСОБА_5 ..

В подальшому ОСОБА_6 , залишивши територію господарства, перевів викрадене майно у своє протиправне володіння чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1024 гривні 50 копійок.

Своїми умисними діями які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка підтвердила документально факт крадіжки товарно-матеріальних цінностей та в подальшому підтвердила документально, що саме ОСОБА_6 повідомив їй що він викрав з її господарства вказані борони та розповів, що продав їх ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_7 , який документально підтвердив, що придбав вказані борони у ОСОБА_6 , який запевнив, що це його особисті борони які він хоче продати.

Крім цього в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, було встановлено, що ОСОБА_6 був неодноразово судимим, останній раз 12.02.2016 року засуджений за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді одного року позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Млинівського районного суду від 12.02.2016 року та вироком Дубенського міськрайонного суду від 22.07.2014 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді трьох років одного місяця позбавлення волі. Однак, даний вирок, на даний час не набрав законної сили, в зв`язку тим, що ОСОБА_6 11.03.2016 року було подано апеляційну скаргу.

Після того ОСОБА_6 належних висновків не зробив і продовжив свою злочинну діяльність. Так, не відбувши визначене йому покарання ОСОБА_6 під час встановленого йому іспитового строку та під час розгляду справи в судді повторно вчинив нові корисливі злочини. Це дає підстави вважати, що ОСОБА_6 може продовжити злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, тобто є суспільно-небезпечною особою.

ОСОБА_6 офіційно не одружений, ніде не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонуканням його до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень, по місцю проживання характеризується з негативної сторони а також аналізуючи його спосіб життя і факт того, що він може проживати в різних населених пунктах, дають підстави вважати, що він може вільно залишити місце проживання і таким чином ухилитися від органів досудового розслідування та перешкодити встановленню істини у справі.

Цим самим слідчий вважає, що є наявність ризиків того, що, у разі безконтрольності за ОСОБА_6 з боку працівників правоохоронних органів, він матиме можливість вільно залишити постійне місце проживання і тим самим вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а шляхом нез`явлення за викликом до слідчого, може перешкоджати кримінальному провадженню, строки якого обмежені.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме може переховуватися від органів досудового розслідування кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим), покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 запобіжний захід - особисте зобов`язання, поклавши на підозрюваного обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду, повідомляти слідчого чи суд про зміну свого місця проживання строком на два місяці.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_6 пояснив, що не заперечує проти застосування до нього такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання і буде виконувати покладені на нього обов`язки, як не заперечує своєї причетності до вчинення злочину в якому його підозрюють.

Вислухавши пояснення прокурора та підозрюваного, ознайомившись з матеріалами клопотання, суд приходить до висновку, що воно є обгрунтованим, та підлягає до задоволення.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В даному випадку на думку суду прокурором доведено обставини передбачені пунктами 1, 2 та 3 частини першої ст.194 КПК України.

Підозра щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 є обгрунтованою, що доведено допитом потерпілої, показами свідка ОСОБА_7 , якому продано викрадені борони, визнанням своєї вини самим ОСОБА_6 .

Існують ризики щодо ухилення його від явки до слідчого. Також суд враховує, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, характеризуєтьмя негативно, а запобіжний захід що пропонує обрати йому слідчий відноситься до самих м`яких але зможе запезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-179, 194, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП України в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001101 від «12» грудня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - про застосуванння запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

а) прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду;

б) повідомляти слідчого чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухваладіє протягом двох місяців з дня постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: