Справа № 177/1850/16-к
Провадження № 1-кп/177/104/16
У Х В А Л А
Іменем України
30.08.2016

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисників

обвинувачених

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001430 від 30.11.2013 року за обвинуваченням :

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Суворівки Криворізького району Дніпропетровської області; заміжньої, не працюючої;

проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч. 1 ст. 125 КК України

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Новожитомир Криворізького району Дніпропетровської області; одруженого, не працюючого;

проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч. 2 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В:
29.11.2013 року, приблизно о 16:00 годині, ОСОБА_6 , знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_1 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, стоячи ліворуч від потерпілої ОСОБА_4 , навмисно нанесла ОСОБА_4 не менше 4 ударів дерев`яною палицею в область голови та плечей. В цей час її чоловік ОСОБА_7 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_1 , побачивши дані події, направився на допомогу дружині та не розібравшись в даній ситуації, умисно спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 , в результаті чого ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 209 від 03.02.2014 року та висновку додаткової судово-медичної експертизи № 902 (209-14) від 08.05.2014 року ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: синців голови, обличчя, обох верхніх кінцівок, лівої молочної залози, які за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 209 від 03.02.2014 року та висновку додаткової судово-медичної експертизи № 902 (209-14) від 08.05.2014 року ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: саден правої верхньої кінцівки, які за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, та забійної рани обличчя, яка за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день).

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнала але заявлене захисником клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності підтримала та просила задовольнити. Наслідки закриття провадження їй зрозумілі. Обставини, щодо переривання перебігу давності, передбачені ч. 3 ст. 49 КК України відсутні.

Прокурор не заперечувала проти закриття кримінального провадження, і звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпіла та її представник, кожен окремо заперечували проти задоволення клопотання в зв`язку з невизнанням обвинуваченої своєї вини.

Вислухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 , якій роз`яснено порядок, підстави та наслідки звільнення її від кримінальної відповідальності, обвинуваченого ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 потерпілої та її представника, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності та відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 4 статті 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості є кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі не більше 2 років або інше, більш м`яке покарання.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі пройшло 2 роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно рекомендацій, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року закрити кримінальну справу з нереабілітуючих підстав, зокрема у зв`язку із закінченням строків давності, можливо лише за згодою особи, притягнутої до кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не є реабілітуючою підставою закриття справи, у зв`язку з чим необхідна згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності, а за її відсутності суд вправі звільнити особу від покарання.

ОСОБА_6 згодна на звільнення її від кримінальної відповідальності.

Покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України (в редакції КК України, діючого на день скоєння кримінального правопорушення), інкриміноване ОСОБА_6 , передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року, та відповідно до положень ст. 12 КК України залежно від ступеня тяжкості відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Беручи до уваги характер вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до злочинів невеликої тяжкості, а також, що на час розгляду справи у суді минули строки притягнення до кримінальної відповідальності, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити і провадження у справі закрити у зв`язку зі спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності.

В даному провадженні потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження. Так, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах суд роз`яснює цивільному позивачеві його право на пред`явлення позову у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 128 КПК України, особа цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 284-288,369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.1 ст. 125 КК України, - виділити в окреме провадження та присвоїти єдиний унікальний номер.

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_8 про звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - закрити.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_4 в частині позовних вимог до ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 ч. 2 ст. 125 КК України, - продовжити.

Роз`яснити потерпілій право на пред`явлення позову в порядку цивільного судочинства.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів із дня її оголошення

Суддя: