УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №280/1073/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст 187 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
захисника: ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 15 вересня 2016 року, -
в с т а н о в и л а:
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт направити до суду першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Посилається на те, що ухвала суду про повернення обвинувального акту винесена без достатніх мотивів з порушенням вимог КПК України. Вважає, що приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору суд порушив вимоги кримінального процесуального законодавства. Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Посилання суду першої інстанції на те, що в обвинувальному акті не вірно вказана кваліфікація злочинних дій ОСОБА_8 , так як не враховано кваліфікуючу ознаку злочину - скоєння злочину групою осіб, що стало однією з підстав для повернення обвинувального акту прокурору є безпідставними, оскільки винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, правильність кваліфікації дій та наявність чи відсутність в діях особи кваліфікуючих ознак не може бути предметом розгляду у підготовчому засіданні. Вказує, що фактично суд першої інстанції, не розглядаючи кримінального провадження по суті та не досліджуючи докази, в порушення вимог КПК України дав оцінку правильності кваліфікації дій обвинуваченого. Стверджує, що проводячи підготовче судове засідання суд не звернув увагу на той факт, що органом досудового розслідування забезпечено переклад обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, повідомлення про підозру та пам`ятки про права та обов`язки підозрюваного, що повністю підтверджується копією цивільно-правового договору про здійснення послуг з перекладу №12/16 від 20.07.2016 та актом прийому передачі виконаних робіт. Від прийняття перекладених на грузинську мову процесуальних документів обвинувачений відмовився у присутності захисника, що підтверджується протоколом вручення від 09.08.2016. Зазначає також, що суд вирішуючи питання про недостовірність анкетних даних потерпілого ОСОБА_10 не звернув уваги на той факт, що останній являється громадянином іноземної держави та не має офіційної зареєстрованої адреси проживання на території України та на даний момент стороною обвинувачення вживаються заходи щодо встановлення місцезнаходження потерпілого. Таким чином, вказана неточність обвинувального акту може бути усунута під час подальшого розгляду кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурорів, які підтримали свою апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Відповідно до п.п. 3, 5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.
Суд при прийнятті рішення зазначених вимог закону дотримався.
Як вбачається з матеріалів провадження, з метою повідомлення потерпілого ОСОБА_11 про дату, час та місце проведення підготовчого судового засідання відповідно до п.1 ч.3 ст.56 КПК України, судом було відправлено судову повістку за адресою, що зазначена в обвинувальному акті: м. Одеса, вулиця Преображенська, 58. Однак, згідно позначки на поштовому конверті, відправленому за вказаною адресою з повідомленням потерпілому, та повернутому до суду підприємством поштового зв`язку, причиною повернення є неповна адреса. Таким чином, за відсутності іншої належним чином встановленої адреси потерпілого, суд позбавлений можливості здійснити виклик потерпілого та забезпечити його поінформованість про кримінальне провадження у встановленій процесуальній формі, , позбавляє сенсу здійснювати повторні виклики потерпілого, а по-друге, позбавляє суд можливості продовжувати кримінальний процес на підставі обвинувального акту, що не відповідає вимогам закону. Крім того, чинне законодавство пред`являє певні вимоги до формулювання обвинувачення, оскільки від його повноти, визначеності та внутрішньої узгодженості напряму залежить можливість реалізації обвинуваченим права на захист та вирішення у подальшому судом питань його доведеності та обгрунтованості.
Доводи прокурора про те, що суд не прийняв до уваги те, що потерпілий є громадянином іншої держави, тому не має офіційної адреси та те, що наразі вживаються заходи для встановлення його місцезнаходження, не можуть слугувати підставою для продовження судового розгляду даного кримінального провадження за його відсутності. В даному випадку вказана неточність не може бути усунута під час подальшого розгляду кримінального провадження в суді, оскільки вказана обставина в сукупності з іншими прогалинами обвинувального акту є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для доопрацювання.
Не відповідають дійсності і твердження прокурора про посилання суду в ухвалі як на одну із підстав повернення обвинувального акту на те, що в ньому невірно вказана кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки не враховано кваліфікуючу ознаку вчинення злочину групою осіб та те, що суд дав оцінку доказам не досліджуючи їх.
Як вбачається з ухвали суду, в ній зазначено що обвинувальний акт містить певні протиріччя, оскільки згідно формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 , прямо зазначено, що суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та майнової шкоди потерпілому спричинені діями ОСОБА_8 та ОСОБА_12 . Відомості щодо юридичної оцінки дій ОСОБА_12 його відповідності визначенню суб`єкта злочину не вказані. Кваліфікуюча ознака - вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, передбачена ч. 2 ст. 187 КК України не вказана. Згідно реєстру матеріалів досудового слідства, ОСОБА_12 зазначений у статусі свідка.
Дана неповнота обвинувачення та протиріччя в ньому дійсно порушує право обвинуваченого на захист та позбавляє суд першої інстанції можливості проводити судовий розгляд на підставі конкретного обвинувачення і повинна бути усунута саме органом досудового розслідування.
В матеріалах кримінального провадження, що надійшли до апеляційного суду разом з апеляційною скаргою прокурора, відсутні дані про вручення обвинуваченому обвинувального акту та інших процесуальних документів з перекладом на грузинську мову, тому доводи прокурора про те, що органом досудового розслідування забезпечено переклад процесуальних документів на грузинську мову та те, що обвинувачений відмовився від прийняття перекладених на грузинську мову процесуальних документів наразі є безпідставними. Наявна в матеріалах справи розписка про отримання обвинуваченим та захисником обвинувального акту та реєстру до нього (а.п. 9) підписана лише захисником, підпис обвинуваченого в ній відсутній, як відсутня і взагалі будь-яка помітка про вручення вказаних процесуальних документів в перекладі, як на тому наполягає прокурор в апеляційній скарзі. Сама по собі відмітка в реєстрі прийнятих процесуальних рішень щодо наявності обвинувального акту в перекладі на грузинську мову не підтверджує факту вручення такого акту в перекладі обвинуваченому чи захисникові.
З огляду на викладе, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про необхідність повернення обвинуваченого акту прокурору у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам закону.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 15 вересня 2016 року, якою повернуто прокурору Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 187 КК України, - без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: