Справа № 738/392/16-к
№ провадження 1-в/738/263/2016
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, обмеженням волі,
В С Т А H О В И В:
До Менського районного суду Чернігівської області звернувся засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Менській виправній колонії № 91, з клопотанням про застосування відносно нього ст. 82 КК України заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме обмеженням волі, яке мотивовано тим, що він відбуваючи покарання в Менській ВК №91 за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року, яким він був засуджений за ч.1 ст.187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, грубих порушень режиму не допускав, з грудня 2014 року по грудень 2015 року працевлаштований помічником повара в їдальні колонії, має заохочення, приймає участь по благоустрою установи, відбув відповідну частину покарання, а тому вважає що він став на шлях виправлення та підпадає під застосування до нього пільги передбаченої ст.82 КК України.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі захисника.

Представники установи та спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про розгляд справи тільки з їхньою участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без їх участі.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку про передчасність застосування до засудженого пільги , передбаченої ст..82 КК України.

Заслухавши думку прокурора, суд прийшов до наступного.

Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі (ч. 1 ст. 82); 2) він став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82); 3) він фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 частину призначеного судом покарання.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Зразкова поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до покладених обов`язків насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.
Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування в установі виконання покарань, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 12 вересня 2013 року за ч.1 ст.187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування засудженому ОСОБА_4 обчислюється з 12.09.2013 року, зараховано строк тримання під вартою з 22.11.2010 року по 25.11.2010 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2016 року засудженому ОСОБА_4 зараховано в строк покарання час перебування під вартою з 22.11.2010 року по 25.11.2010 року та з 12.09.2013 року по 03.12.2013 року в порядку ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 12.09.2013 року. За час перебування в Київському СІЗО ОСОБА_4 допустив порушення режиму утримання, за що отримав два стягнення, які на даний час погашені. Був зарахований в бригаду для виконання робіт з господарчого обслуговування, заохочень не мав.

В Менській виправній колонії № 91 міру покарання відбуває з 17.12.2014 року, де характеризується наступним чином: за зберігання заборонених предметів мобільного телефону отримав одне стягнення, яке погашене за строком давності, на даний час порушень встановленого порядку відбування не порушує, проте потребує постійного контролю за поведінкою та дотримання встановлених вимог виконання призначеного покарання, здатності до самокерованої поведінки не проявляє. З 26 грудня 2014 року працював робітником їдальні, мав одне заохочення, проте 19 березня 2015 року був звільнений за власним бажанням. Приймає участь в неоплачуваних роботах по благоустрою установи та поліпшенні житлово-побутових умов відділення, проте до виконання цих робіт ставиться посередньо. Заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні відвідує, реагує на них посередньо. З представниками адміністрації намагається бути чемним та ввічливим, з метою особистих пільг.

Відповідно до вимог чинного законодавства, при розгляді питання щодо застосування до засудженого пільги, зокрема ст. 82 КК України, на якій наполягав в своєму клопотанні засуджений ОСОБА_4 , суд зобов`язаний звернути увагу на поведінку засудженого за весь період відбування покарання. Динаміки, яка би свідчила про виправлення засудженого в судовому засіданні не було здобуто, а тому задоволення даного клопотання є передчасним.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 82 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, обмеженням волі відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1