Справа № 1615/4484/2012
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2013 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, при секретарі Таранець Т.П., за участю прокурора Машиної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_2 про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Крюківського районного суду м.Кременчука від 25.12.2012 року ОСОБА_2 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до трьох років позбавлення позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та призначено іспитовий строк 2 роки.

На адресу суду надійшла заява засудженого, в якій він просить зняти арешт з його майна, а саме автомобіль марки Москвич 2137 АЗЛКдерж.номер Г7095 ПО, який було накладено згідно постанови слідчого на досудовому слідстві.

Заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вказаної заяви, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.324 КПК України при постановленні вироку суд має вирішити питання, що робити з майном, описаним для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 1990 року Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов'язаних з виконанням вироку суду, суд в порядку ст.409, 411 КПК України вправі на стадії виконання вироку вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову чи можливої конфіскації майна, якщо при постановленні вироку ці заходи скасовані не були.

Відповідно до матеріалів кримінальної справи, постановою слідчого СВ ЛВ на ст. Кременчук УМВС України на Південній залізниці ОСОБА_3 від 19.07.2012 року накладено арешт на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого ОСОБА_2 де б таке не знаходилось ( а.с.133). Зазначений арешт накладався з метою забезпечення в подальшому виконання рішення суду в частині можливої конфіскації майна ОСОБА_2, якому було пред'явлене обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307, ч. 2 ст. 309 КК України. В подальшому органом досудового слідства було встановлено, що у обвинуваченого відсутнє будь-яке майно, на яке мав бути накладений арешт, про що складено протокол від 27 серпня 2012 року. Зокрема, органом досудового слідства встановлено, що автомобіль марки Москвич 2137 АЗЛКдерж.номер Г7095 ПО зареєстрований на праві власності за ОСОБА_4, а ОСОБА_2 він переданий в користування та розпорядження на підставі довіреності від 18.05.2010 року.

Разом з тим, вищезазначений автомобіль постановою слідчого СВ ЛВ на ст. Кременчук УМВС України на Південній залізниці ОСОБА_3 від 29.08.2012 року був визнаний в якості речового доказу та переданий на зберігання в кімнату зберігання речових доказів ЛВ на ст. Кременчук.

Вироком Крюківського районного суду м.Кременчука від 25.12.2012 року ОСОБА_2 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до трьох років позбавлення позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та призначено іспитовий строк 2 роки. Також вирішено питання про речові докази, зокрема, автомобіль марки Москвич 2137 АЗЛКдерж.номер Г7095 ПО повернутий ОСОБА_2.

Таким чином, суддею встановлено, що відсутні підстави для задоволення заяви про зняття арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.409, 411 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про зняття арешту з майна відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: В.І. Хіневич