І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 вересня 2016 року Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність старшого детектива Національного Антикорупційного Бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
29.08.2016 до суду надійшла зазначена вище скарга ОСОБА_3 .
В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 18.08.2016 нею та ОСОБА_4 до НАБУ старшому детективу було надіслано рекомендованою поштою заяву в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України, п. 2 ч. 1 ст. 480, п. 3 ч. 1 ст. 481 КПК України, в якій заявлено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , посадовими особами НАБУ ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , посадовою особою Прокуратури м. Києва - ОСОБА_9 .. Між тим, станом на 29.08.2016 відомості про кримінальне правопорушення за вказаною заявою до ЄРДР не внесені.
Таким чином, в порушення вимог статті 214 КПК України старшим детективом НАБУ вчинено бездіяльність з приводу невнесення відомостей про злочин до ЄДРДР з отриманої від заявника заяви про злочин від 18.08.2016.
З посиланням на наведені вище обставини заявник просить суд: виявити бездіяльність відповідної службової особи старшого детектива НАБУ, яка уповноважена вносити відповідні відомості про кримінальні правопорушення (злочини) до ЄРДР, зобов`язати уповноважену службову особу старшого детектива НАБУ внести в ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення зазначені в заяві ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 18.08.2016 та розпочати досудове розслідування.
30.08.2016 справа, в порядку ст. 35 КПК України, передана для розгляду судді ОСОБА_1 ..
У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 подану скаргу підтримала та просила її задовольнити.
НАБ України свого представника в судове засідання не направило. Про час та місце розгляду скарги НАБУ повідомлено належним чином. За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 306 КПК України, якою передбачено, що відсутність прокурора чи слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутності старшого детектива НАБУ.
Заслухавши заявника, дослідивши матеріали додані до скарги, слідчий суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.
Встановлено, що 18.08.2016 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надіслали рекомендованою поштою до НАБ України старшому детективу заяву, в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України, в якій зазначили відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , посадовими особами НАБУ ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , посадовою особою Прокуратури м. Києва - ОСОБА_9 ..
Станом на 29.08.2016 відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 18.08.2016 не внесено.
Заявник ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою в якій зазначила, що старшим детективом НАБУ вчинена бездіяльність щодо невнесення відомостей про злочин в ЄДРДР на підставі заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 18.08.2016.
Правила статті 303 КПК визначають вичерпний перелік рішення, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
За змістом ч. 1 статті 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Частина четверта статті 214 КПК визначає, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
З аналізу статей 214, 303 КПК вбачається, що предметом судового контролю може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має бути подана після створення ЄРДР та, по-друге, містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.
Обов`язок вносити відомості до ЄРДР виникає лише у випадку, якщо обставини, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення свідчать та мають ознаки кримінального правопорушення.
Крім цього, згідно з пунктом 2.3, 2.17 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012, до Реєстру підлягають внесенню відомості, які характеризують кримінальне правопорушення, тобто, при внесенні до Реєстру фабули кримінального правопорушення в обов`язковому порядку відображається дата, час, адреса, місце, спосіб, знаряддя, засоби та інші особливості вчинення кримінального правопорушення, розмір збитків, прізвище фізичної особи (осіб) або дані про юридичну особу (осіб), які є потерпілими, дані про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, інші необхідні відомості.
Таким чином, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з частини першої статті 2 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 11 КК злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Крім цього, КК визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.
У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є об`єктивні дані, що свідчать про ознаки злочину, то є підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин і лише за такими заявами та повідомленнями приймаються передбачені законом процесуальні рішення.
Аналогічна позиція міститься у висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, від 01.07.2013, з якого вбачається наступне.
Положення ч. 1 ст. 214 КПК 2012 зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 КК, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
На думку суддів, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Підсумовуючи наведене вище, слідчий суддя дійшла висновку про те, що обов`язок вносити відомості до ЄРДР виникає лише у випадку, якщо обставини, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення свідчать та мають ознаки кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, враховуючи, що заява від 18.08.2016 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до НАБ України старшому детективу, яка міститься в додатку до поданої ОСОБА_3 скарги, не містить об`єктивних ознак, що вказують на склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, та вчинення суспільно небезпечного діяння суддею Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 , посадовими особами НАБУ ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , посадовою особою Прокуратури м. Києва - ОСОБА_10 , слідчий суддя дійшла висновку про відсутність правових підстав для внесенні відомостей до ЄРДР за вказаною вище заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 307 КПК слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги.
З матеріалів справи та заяви про вчинення кримінального правопорушення випливає, що відсутні правові підстави для внесенні відомостей до ЄРДР на підставі викладених заявником обставин.
У зв`язку з цим скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 214, 303, 304, 305, 306, 307, 308, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність старшого детектива Національного Антикорупційного Бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1