Справа № 161/8456/16-к
Провадження № 1-кс/161/2906/16
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу
м. Луцьк 02 липня 2016 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_4 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Володимир-Волинський, громадянки України, українки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , розлученої, з вищою освітою, працюючої на посаді начальника відділу Володимир-Волинської ОДПІ ГУ ДФС України у Волинській області, раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 наказом начальника Володимир-Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області №6-0 від 19.01.2016 переведена на посаду начальника відділу доходів і зборів з фізичних осіб Володимир-Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, яка відноситься до 6 категорії державних службовців. Обіймаючи вказану посаду начальника відділу доходів і зборів з фізичних осіб Володимир-Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, що входить до системи ДФС України, та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», будучи службовою особою правоохоронного органу в зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади, передбачених Положенням, грубо порушила свої службові обов`язки та обмеження, передбачені ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII та Положення, використавши надану їй владу, в особистих корисливих цілях та в корисливих інтересах третіх осіб, вчинила злочин у сфері службової діяльності.

Зокрема, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду начальника відділу Володимир-Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, представником органу виконавчої влади, виконуючи функції працівника правоохоронного органу, в період 29-30 червня 2016 року, діючи умисно, за попередньою змовою із заступником начальника відділу доходів і зборів з фізичних осіб Володимир-Волинської ОДПІ ГУ ДФС України у Волинській області ОСОБА_7 , з використанням наданої їм влади і службового становища, всупереч інтересам служби, одержали від суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_8 неправомірну вигоду за вирішення питання щодо переведення підприємця із загальної системи оподаткування на єдиний податок 2 групу, спрощену систему оподаткування.

З метою одержання неправомірної вигоди та незаконного збагачення, ОСОБА_6 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 , організували та створили штучні умови за безперешкодне переведення підприємця ОСОБА_8 із загальної системи оподаткування на єдиний податок 2 групу, спрощену систему оподаткування та за вирішення даного питання 29.06.2016 у службовому кабінеті №5 Володимир-Волинської ОДПІ, за адресою: м. Володимир-Волинський, вул. Ковельська, 63 поставили останньому незаконну вимогу передати їм грошові кошти на придбання 12 вісників загальною сумою 2200 гривень.

У подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, 30.06.2016 близько 13 години у службовому кабінеті №5 Володимир-Волинської ОДПІ одержали 2 200 гривень, в якості неправомірної вигоди від ОСОБА_8 за переведення підприємця із загальної системи оподаткування на єдиний податок 2 групу, спрощену систему оподаткування.

19.04.2016 відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 за ч.3 ст.368 КК України.

01.07.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Зважаючи на те, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останньої, уникнення можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у даному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на думку слідчого, не здатен запобігти вказаним ризикам, а тому просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяці.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з викладених у ньому мотивів, захисник та підозрювана клопотання заперечили.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176, 178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно ч. 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 р. у справі «Харченко проти України», заява № 40107/02, зазначено, що порушення п. 3 ст. 5 Конвенції було констатовано з огляду на те, що рішення судів про продовження строку тримання заявника під вартою не містили належних підстав для такого тримання та що національні органи влади не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, стверджується, зокрема: протоколом допиту та протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 , який вказує на факт вимагання та передачі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грошових коштів у вигляді неправомірної вигоди; протоколом огляду місця події від 30.06.2016 в ході якого в робочому кабінеті №5 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 2200 грн., а також інші кошти, які також можуть бути предметом неправомірної вигоди; іншими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, який є тяжким корисливим злочином, за яке законом передбачено покарання до 10 років позбавлення волі.

Окрім того, слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків визначених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що підозрювана ОСОБА_6 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки займає керівну посаду в органах ДФС України, а частина свідків у кримінальному провадженні є її підлеглими працівниками, а також може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Однак, слідчим та прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

ОСОБА_6 раніше не судима, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, має дорослих членів родини, що свідчить про міцність її соціальних зв`язків, а тому з врахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжних захід, передбачений ст.181 КПК України, у виді домашнього арешту здатен запобігти ризикам, наявність яких була доведена слідчим та прокурором при розгляді даного клопотання.

Окрім того, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження відповідатиме практиці Європейського суду з прав людини в контексті необхідності розгляду альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

З врахуванням зазначеного, на підставі ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 та застосовує до останньої запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло у певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1-4, 8, 9 ч.5 ст.194 КПК України

Керуючись ст.ст.176-179, 183, 194, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 02 вересня 2016 року включно.

Заборонити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду залишати місце свого постійного проживання: квартиру АДРЕСА_1 у період доби з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 обовязки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до суду, слідчого в ОВС СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , прокурора прокуратури Волинської області ОСОБА_3 , або іншого слідчого, прокурора, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000077.

- не відлучатися із м.Володимир-Волинський, Волинської області в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000077.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Згідно ст.181 ч.4 КПК України орган внутрішніх справ зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

Копію ухвали вручити підозрюваній ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя