АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря - ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року,

за участю:
прокурора - ОСОБА_7 ,
особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

25 лютого 2016 року ОСОБА_8 , звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з клопотанням про скасування ухвали цього ж суду від 1 грудня 2014 року про уточнення вироку Деснянського районного суду міста Києва від 31 липня 2013 року у кримінальному провадженні № 0000549, а саме залишення речового доказу - автомобіля LEND ROVER з номерним знаком НОМЕР_1 при виділеному кримінальному провадженні № 0005041 а також скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 28 березня 2013 року про накладення арешту на вказаний транспортний засіб та повернути їй вказаний автомобіль, оскільки вона є його власником.

За результатами розгляду цього клопотання Деснянським районним судом м. Києва 23 березня 2016 року в порядку ст. 539 КПК України постановлено ухвалу, якою відхилено клопотання ОСОБА_9 .

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції обґрунтував його тим, що постановою старшого слідчого Деснянського РУ ГУ МВС України вказаний автомобіль приєднано в якості речового доказу до матеріалів кримінального провадження № 0005041 та ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 31 липня 2013 року постановлено залишити цей речовий доказ при виділеному кримінальному провадженні, яка ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23 лютого 2015 року залишена без зміни, а тому суд першої інстанції позбавлений можливості скасування своєї ухвали, винесеної в порядку ст. 539 КПК України, оскільки передбачено інший порядок скасування арешту майна.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 23 березня 2016 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ОСОБА_9 про: скасування ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 1 грудня 2014 року про уточнення вироку суду від 31 липня 2013 року у кримінальному провадженні № 030000549 у виді залишення речового доказу автомобіля при виділеному кримінальному провадженні №0005041; скасування ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 28 березня 2013 року про накладення арешту на автомобіль, а також про повернення цього автомобіля ОСОБА_9 .

На обґрунтування вимог адвокат ОСОБА_6 посилається на те, що висновки суду першої інстанції про неможливість зняття арешту і повернення автомобіля власнику не можна вважати правильними, оскільки клопотання заявлено належною особою, майно не підлягає конфіскації, відносно автомобіля не заявлені претензії від третіх осіб, автомобіль був оглянутий і досліджений під час досудового розслідування і не підлягає повторному дослідженню. Також зазначає, що приєднавши автомобіль в якості речового доказу до іншого кримінального провадження, суд першої інстанції вийшов за межі розгляду кримінального провадження за поданим клопотанням. Крім того вказує, що у зазначеному кримінальному провадженні на цей автомобіль було накладено арешт ухвалою слідчого судді від 28 березня 2013 року, який у відповідності до вимог ст. 174 КПК України може бути знятий під час судового провадження шляхом розгляду відповідного клопотання, задоволення якого призводить до скасування раніше прийнятого рішення про арешт майна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31 липня 2013 року зі змінами, внесеними ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 9 грудня 2013 року, ухваленим за результатами розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000549, ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 263 КК України засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 4 ст. 187 КК України - до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією всього, належного йому на праві власності, майна. На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_10 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з конфіскацією всього, належного йому на праві власності, майна (судове провадження № 1 кп/754/233/13).

Цим же вироком суду ОСОБА_11 засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією всього, належного йому на праві власності майна.

ОСОБА_10 та ОСОБА_12 за цим вироком визнано винуватими у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, разом з двома особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження.

За матеріалами судового провадження № 1 кп/754/233/13, постановою слідчого СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 21 січня 2013 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000549, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 оголошені у розшук (т. 3, а.с. 220).

Як вбачається з матеріалів цього ж провадження постановою старшого слідчого Деснянського РУ ГУ МВС України в місті Києві від 10 лютого 2013 року у кримінальному провадженні № 0000549 автомобіль моделі «Land Rover», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що перебував у володінні ОСОБА_14 та вилучений органом досудового розслідування, приєднано до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу (т. 2, а.с. 77- 79).

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 28 березня 2013 року на вказаний автомобіль накладено арешт (т. 2, а.с. 56).
3 квітня 2013 року матеріали щодо вказаних осіб з кримінального провадження № 0000549 виділено в окреме провадження, яке внесено до ЄРДР за № 0005041 (т. 3, а.с. 221).

Постановою старшого слідчого Деснянського РУ ГУ МВС України в місті Києві від 5 квітня 2013 автомобіль моделі «Land Rover», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , приєднано як речовий доказ до матеріалів кримінального провадження № 0005041 (т. 4 а.с. 15-16).

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України під час виконання вироків суд, який ухвалив вирок, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

До таких питань, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відноситься і питання про долю речових доказів, якщо їх не вирішено вироком суду.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 1 грудня 2014 року, яка ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23 лютого 2015 року залишена без зміни, вирок Деснянського районного суду міста Києва від 31 липня 2013 року уточнено в частині речового доказу, постановлено залишити автомобіль «Land Rover», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при виділеному кримінальному провадженні.

З урахуванням зазначеного, зважаючи на те, що автомобіль на який накладено арешт та який приєднано у якості речового доказу до виділених матеріалів кримінального провадження № 0005041, досудове розслідування якого не завершено, та беручи до уваги що вказані обставини вже були предметом розгляду судом першої інстанції в порядку ст. 539 КПК України з постановленням процесуального рішення, яке набрало законної сили, судом першої інстанції оскаржуваною ухвалою обґрунтовано відхилено клопотання ОСОБА_9 .

Тому колегія суддів не погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_6 , та не вбачає підстав для скасування ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 23 березня 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 березня 2016 року, - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

[1] Справа № 11кп/796/933/2016
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_15
Доповідач ОСОБА_1