Провадження № 1-кс/201/9086/2016
УХВАЛА
Іменем України
8 листопада 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС 1-го СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 27.10.2016 про закриття кримінального провадження № 0000637, внесеного до ЄРДР 03.08.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 367 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову слідчого в ОВС 1-го СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 27.10.2016 про закриття кримінального провадження № 0000637, внесеного до ЄРДР 03.08.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 367 КК України.
В обґрунтування скарги зазначив, що 03.08.2015 прокуратурою Дніпропетровської області внесено до ЄРДР за № 0000637 відомості за його заявою про вчинення спеціалістом групи експертно-криміналістичного забезпечення роботи Індустріального РВ Дніпропетровського МУ ОСОБА_6 кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 384 КК України. 14.12.2015 до ЄРДР внесено також відомості про вчинення службової недбалості ОСОБА_6 при проведенні почеркознавчої експертизи від 30.11.2006 № 64/04-308, за правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 367 КК України. В даному провадження він є потерпілим.
Службова недбалість ОСОБА_6 полягає у складенні неправдивого висновку від 30.11.2006 № 64/04-308 у кримінальній справі № 64061766 (в подальшому об`єднана в кримінальну справу № 36061032), який став підставою обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні особливо тяжкого злочину, оскільки був застосований судом у якості доказу, що призвело до незаконного повернення ОСОБА_7 у власність кв. АДРЕСА_1 , яку він продав ОСОБА_3 за вільним волевиявленням.
Вказує, що згідно обставин кримінального провадження, яке розслідується слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 № 0000379, у 2006 році він уклав з ріелтером ОСОБА_9 , яка діяла за довіреністю від власника квартири ОСОБА_7 , попередній договір купівлі-продажу, а потім основний договір купівлі-продажу квартири, на підставі якого 03.08.2006 зареєстрував у КП «ДМБТІ» право власності на кв. АДРЕСА_1 . За квартиру сплатив 18 000 дол.США, а також всі збори і податки. Однак, колишній власник квартири ОСОБА_7 дав завідомо неправдиві показання на досудовому слідстві і в суді, скоївши злочини за ст.ст. 190, 384 КК України, що призвело до позбавлення його (Співака) права власності на квартиру.
У вказаному провадженні було виконано п`ять судових експертиз експертами Дніпропетровського НДІСЕ, Київського НДІСЕ, у т.ч. дві комісійних, почеркознавчі експертизи підпису і почерку ОСОБА_7 , як в довіреності, посвідченої нотаріусом ОСОБА_10 на право продажу квартири, так і в розписці, наданої ОСОБА_7 про отримання грошей. Останній висновок комісійної експертизи Київського НДІСУ від 29.09.2016 надійшов до ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 27.10.2016, але не був врахований слідчим ОСОБА_5 .
Висновки декількох експертів у комісійних експертизах однозначно підтверджують попередні висновки про те, що підписи і почерк ОСОБА_7 як в довіреності, так і в розписці від ОСОБА_7 виконані особисто ним, без попередньої підготовки, без впливу ззовні.
Заявник вважає, що слідчий ОСОБА_5 не проаналізувала з урахуванням даних висновків, чому експерт ОСОБА_6 вказав у своєму висновку № 64/04-308 від 30.11.2006 про те, що підпис у довіреності виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою, чим порушила вимоги ст.ст. 9, 38, 110 КПК України. Вважає, що слідчий ОСОБА_5 повинна була призначити проведення комісійної судової почеркознавчої експертизи виключно по тим зразкам підпису і почерку ОСОБА_7 , по яким проводив експертизу ОСОБА_6 у 2006 році. Проведення такої комісійної експертизи, дало б можливість оцінити факт той факт, чи мав реальну можливість експерт ОСОБА_6 зробити висновок про те, що підпис в довіреності виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою.
Враховуючи викладене, просить скаргу задовольнити.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив її задовольнити, додатково зазначивши, що 27.10.2016 він був у кабінеті слідчого ОСОБА_5 та цікавився результатами досудового розслідування, у т.ч. і питанням, чи виконана експертиза Київським НДІСЕ у кримінальному провадженні № 0000379. При ньому слідчий ОСОБА_5 зателефонувала слідчому ВП ДВП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , яка повідомила, що висновок експерта надійшов сьогодні (27.10.2016) та знаходиться у неї. Не дивлячись на це, не дочекавшись цього висновка, в цей же день слідчий ОСОБА_5 винесла постанову про закриття провадження № 0000637. Хоча даний експертний висновок додатково підтверджує факт виконання підписів у довіреності та в розписці саме ОСОБА_7 . Крім того, слідством не досліджено питання правильності висновку експерта ОСОБА_6 саме на момент складання висновку, зокрема, із застосуванням тієї методики, яка діяла на той час і обладнання, яке використовувалось на той час (у 2006 році).
Прокурор в судовому засіданні проти вимог скарги заперечував, зазначивши, що доводи заявника щодо неповноти слідства є необґрунтованими, оскільки експертизи, які були проведені після експертизи ОСОБА_6 дійсно підтверджують факт виконання підписів особисто ОСОБА_7 , але дані експертизи виконані за допомогою більш новітньої техніки. А останній експертний висновок Київського НДІСЕ від 29.09.2016 № 8225/8226/16-32 не змінив би рішення слідчого ОСОБА_5 про закриття провадження, так як він є аналогічним попереднім висновкам. Тому просив відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного правового висновку.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно із ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.
Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 чинного кримінального процесуального закону слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як встановлено судом, постановою слідчий в ОВС першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 27.10.2016 закрито кримінальне провадження № 0000637, внесене до ЄРДР 03.08.2015 стосовно спеціаліста групи експертно-криміналістичного забезпечення Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 367 КК України.
В оскаржуваній постанові йдеться про наступне. 30.11.2006 у кримінальній справі № 64061766 експертом ОСОБА_6 складено висновок судової почеркознавчої експертизи № 64/04-308 від 30.11.2006. При цьому слідчим ОСОБА_11 були поставленні експерту питання стосовно належності підпису ОСОБА_12 у довіреності, виданій 01.11.2005 від імені ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_9 .
Згідно висновку ОСОБА_6 підпис у довіреності від 01.11.2005, виконано не ОСОБА_7 , а іншою особою. Даний підпис виконано в незвичайних умовах, у числі яких могло бути алкогольне сп`яніння, хворобливий стан, душевне хвилювання. Підпис виконаний із наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_7 .
Допитаний як потерпілий ОСОБА_3 показав, що у 2006 році він вирішив придбати однокімнатну квартиру, тому звернувся до ОСОБА_9 , яка запропонувала йому однокімнатну квартиру на АДРЕСА_2 . Остання розповіла, що 01.11.2005 власник квартири ОСОБА_7 видав їй довіреність, а також ОСОБА_14 на право розпоряджатись цією квартирою, посвідчену приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_10
25.05.2006 між ним та ОСОБА_9 , яка діяла на підставі довіреності від імені ОСОБА_7 , був укладений попередній договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_15 . Після чого він передав ОСОБА_9 10 тис. дол.США у якості завдатку.
Після отримання витягу для продажу в КП ДМБТІ, в нотаріальній конторі приватного нотаріуса ОСОБА_16 , 25.07.2006 між ним та ОСОБА_9 був укладений договір купівлі- продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_16 . При підписанні договору купівлі-продажу він передав ОСОБА_9 ще 8 тис. дол.США. 03.08.2006 він отримав свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно у КП «ДМБТІ».
В жовтні 2006 року ОСОБА_3 викликали в УБОЗ, де він був допитаний слідчим в якості свідка про обставини купівлі вказаної квартири у кримінальній справі № 64061766. Слідчим СУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 розслідувалась дана кримінальна справа, яка в подальшому об`єднана з кримінальною справою № 36061032 за фактом заволодіння шахрайським шляхом квартирою ОСОБА_7 .
06.12.2006 слідчий ОСОБА_11 затримав ОСОБА_3 як підозрюваного у вчиненні вказаного злочину. Підставою для затримання стало те, що ОСОБА_7 вказав на ОСОБА_3 , як на особу, що скоїла злочин відносно нього, заволодівши шахрайським шляхом його квартирою. Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 30.11.2006 № 64/04-308 експерта ОСОБА_6 підпис в довіреності виконано не ОСОБА_7 .
08.12.2006 постановою слідчого ОСОБА_11 . ОСОБА_3 було звільнено з ITT ДМУ УМВС України в Дніпропетровської області та застосовано запобіжний захід - підписка про невиїзд. 12.12.2006 ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України щодо шахрайського заволодіння квартирою, що належить ОСОБА_7 . 18.12.2006 постановою слідчого ОСОБА_11 на вказану квартиру накладено арешт.
Почеркознавча експертиза підпису ОСОБА_7 проводилась експертом ОСОБА_6 по архівному екземпляру довіреності, який зберігався у приватного нотаріуса ОСОБА_17 . Відповідно до висновку експертизи, підпис в довіреності, яка була видана приватним нотаріусом ОСОБА_17 01.11.2005 від імені ОСОБА_7 ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою, в незвичайних умовах, в числі яких могли бути стан алкогольного сп`яніння, хворобливий стан, душевне хвилювання, та те, що підпис виконаний з наслідуванням справжнім підписам ОСОБА_7 .
Крим цього, рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.09.2011 по цивільній справі № 0417/2-426/2011 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 визнано недійсною довіреність від імені ОСОБА_7 , виданої на ім`я ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, визнано недійсним свідоцтво про реєстрацію права власності на ОСОБА_3 на нерухоме майно, видане КП «ДМБТІ» 03.08.2006. Підставою і головним аргументом ухвалення судом даного рішення став висновок судової почеркознавчої експертизи від 30.11.2006 № 64/04-308 ОСОБА_6 .
Експерт ОСОБА_6 на думку ОСОБА_3 дав завідомо неправдивий висновок судової почеркознавчої експертизи. В результаті визнання довіреності недійсною, він був позбавлений права власності на квартиру.
На думку ОСОБА_3 , завідома неправдивість висновку почеркознавчої експертизи, який зробив експерт ОСОБА_6 , доводиться іншими експертизами. Так, згідно висновку почеркознавчої експертизи від 12.05.2014 № 62/04-249, виконаної начальником ВТКЗ ОВС НДЕКІД при ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_18 по оригіналу довіреності від 01.11.2005 підпис від імені ОСОБА_7 у довіреності ВСЕ № 714996 від 01.11.2005, вірогідно виконаний ОСОБА_7 . Вирішити питання про виконання підпису від імені ОСОБА_7 в довіреності самим ОСОБА_19 категоричній формі, на виявилось можливим.
З метою встановлення розбіжностей в почеркознавчих експерті 16.03.2015 слідчим відділом ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській обл. призначено комісійну судово-почеркознавчу експертизу. Згідно висновку від 27.05.2015 № 1281-15 судової комісійної почеркознавчої експертизи, підписи від імені ОСОБА_7 в графах: «Підпис» наданий в оригінал в двох примірниках довіреності від 01.11.2005 (реєстр № 16949), виконані самим ОСОБА_7 .
ОСОБА_3 вважає, що висновок комісійної судової почеркознавчої експертизи, виконаної двома експертами по двом примірникам довіреності є прямим доказом того, що експертом ОСОБА_6 30.11.2006 зроблено завідомо неправдивий висновок №64/04-308, про те, що підпис в другому екземплярі довіреності, який був вилучений у приватного нотаріуса ОСОБА_17 , в графі «Підпис», виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою. Внаслідок завідомо неправдивого висновку експерта ОСОБА_6 , йому завдана матеріальна шкода в сумі вартості квартири - 18 тис. дол.США.
Допитаний як свідок ОСОБА_11 показав, що з 2005 по 2010 рік він працював слідчим в ОВС СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області. У нього у провадженні перебувала вказана кримінальна справа. У кримінальній справі обвинувачувалась група осіб. Схемою шахрайських дій було знаходження осіб, які не мають родичів або зловживають алкогольними напоями, обіцялось придбати їм приватний будинок, після чого крались паспорти у цих осіб, переоформлювались документи на квартири потерпілих. Так вийшло і з квартирою ОСОБА_12 , який в ході слідства дійсно давав покази, що він не писав розписку про отримання грошей у сумі 612 тис.грн. і до нотаріусів м. Дніпропетровська не їздив для складання будь яких договорів чи довіреностей, будь-яких грошей він не отримував.
Після призначення експертизи, у якій встановлювалось питання належності підпису ОСОБА_12 , з експертом щодо проведення експертизи ОСОБА_11 не спілкувався, будь яких вказівок, щодо змісту висновку експерта не надавав.
Допитаний як свідок ОСОБА_6 показав, що з 1992 по 2010 рік він працював в НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровський області на посаді головного спеціаліста ГЕКЗР Індустрільного РВ ДМУ.
30.11.2006 на підставі постанови слідчого ОСОБА_11 у кримінальній справі № 64061766 він виконав почеркознавчу експертизу № 64/04-308. На дослідження слідчим було направлено: одне доручення від імені ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , зразки почерку та підпису від імені ОСОБА_7 : експериментальні - на шести аркушах, вільні - в квитанції рахункової книжки, на аркуші паперу, на трьох заявах в БТІ, на договорі № А-223307/15, умовно-вільні - на аркуші заяви та на двох аркушах пояснення (зовнішній від зразків він проілюстрував на зображенні № 5 експертизи).
В результаті дослідження він прийшов до висновків, що підпис в довіреності від 01.11.2005 виданої ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_22 і ОСОБА_9 , виконано не ОСОБА_7 , а іншою особою. Даний підпис виконано в незвичних умовах, в якості котрих можуть бути: алкогольне сп`яніння, хворобливий стан, душевне хвилювання. Підпис виконано з достовірним наслідуванням підписам ОСОБА_7
Розбіжності між висновками експертиз № 64/04-308 від 30.11.206 та № 1281-15 від 27.05.2015 ОСОБА_6 пояснив тим, що експертам ДНДІСЕ на дослідження надано два примірника доручення від 01.11.2005 від імені ОСОБА_7 . Таким чином експерти досліджували два підпису від його імені. Крім того, експерти прямо вказують на незвичність виконання підпису в довіреності (другий примірник), котре було надано на дослідження ОСОБА_6 : «В підписі на бланку координація рухів наближується до високої; … в підписі другого примірника довіреності при досліджені під мікроскопом «СКУ8ТАБ-45» виявлені неточності рухів першої групи, які виражаються у відхиленні від прийнятої форми рухів у штрихах: дрібна кутастість в полу овальних та прямолінійних елементах» (стор. 3 п. 2 висновку №1281-15), що підтверджує дослідження ОСОБА_6 .
Крім того експертам ДНДІСЕ надані на дослідження зразки підпису та почерку від імені ОСОБА_7 в двох варіантах (стор. 4 п. 4 висновку № 1281-15). Експерти пояснюють розбіжності в зразках підписів таким чином: « перший - близький до норм пропису без будь-яких діагностичних ознак, які б свідчили про незвичність їх виконання; другий - в експериментальних зразках підпису ОСОБА_7 , в рукописних записах та підписах в протоколі отримання зразків для експертизи від 11.03.2014, протоколі допиту свідка від 14.02.2014; досліджуваній розписці від імені ОСОБА_7 від 01.11.2005 мається комплекс ознак незвичності письма... Аналіз хронологічної послідовності виникнення другого варіанту письма у ОСОБА_7 , в якому чітко проявився зазначений, який «кидається в око» специфічний комплекс ознак незвичності письма, свідчить, що характер незвичності письма тимчасовий, викликаний природними внутрішніми збиваючими факторами. Періодичність прояву такого письма обумовлена особливостями психофізіологічної організації письмово-рухового навику, наявністю у нього хронічного захворювання, яке періодично із стадії ремісії переходить на загострення.
ОСОБА_6 показав, що у 2006 році йому на дослідження було надано вільні, умовно-вільні, експериментальні зразки підпису та почерку від імені ОСОБА_7 близькі до норм правопису без діагностичних ознак, які б свідчили про незвичність їх виконання (перший примірник в висновку № 1281-15). Зразки підписів були без розбіжностей, чіткі, відпрацьовані (зображення №№ 5,7 висновку № 64/04-308), ці зразки зовнішньо співпадають зі зразками підпису на зображеннях № 7 та № 9 висновку № 1281-15.
Висновки експертизи № 1281-15 мають основу на порівнянні досліджуваних підписів зі зразками підпису від імені ОСОБА_7 «другого варіанту», а саме - експериментальних зразках в рукописних записах та підписах в протоколі отримання зразків для експертизи від 11.03.2014, протоколі допиту свідка від 14.02.2014, досліджуваній розписці від імені ОСОБА_7 від 01.11.2005 (фото №№ 8, 10-15 висновку № 1281-15).
Вказані зразки на дослідження до ОСОБА_6 не надходили.
На думку ОСОБА_6 , у фототаблиці висновку експертів № 1281-15 зразки підписів від імені ОСОБА_12 на фото №№ 7, 9 та на фото №№ 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15 суттєво різняться і можуть взагалі бути виконаними різними особами. Тому, для з`ясування обставин, було б розумно представити на впізнання ОСОБА_7 усі зразки, по котрим проводились дослідження та з`ясувати які підписи він виконував власноруч.
Допитана як свідок ОСОБА_23 показала, що вона працює судовим експертом Дніпропетровського НДІСЕ. 23.03.2015 вона разом зі старшим судовим експертом лабораторії криміналістичних досліджень ОСОБА_24 , отримала для виконання постанову слідчого СВ ДМУ УМВС ОСОБА_25 про призначення комісійної почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставлене запитання: «Чи виконаний підпис у довіреності в графі «підпис» від імені ОСОБА_7 самим ОСОБА_7 ?» Експертне дослідження було складним. Експертами були витребувані додаткові вільні зразки ОСОБА_7 та оригінал другого примірника довіреності від імені ОСОБА_7 , які не досліджувались експертом ОСОБА_6 .
За результатами комісійної почеркознавчої експертизи було зроблено висновок про те, що підпис у двох примірниках довіреності виконаний самим ОСОБА_7 .
Зі слів ОСОБА_23 , пояснити розбіжність у висновках почеркознавчих експертиз не надається можливим.
Допитаний як свідок старший судовий експерт Дніпропетровського НДІСЕ ОСОБА_24 , надав аналогічні показання.
Слідчий прийшов до висновку, що в ході досудового розслідування порушень службових обов`язків з боку експерта ОСОБА_6 при проведенні почеркознавчої експертизи, а також наслідків, спричинених в результаті його дій матеріальної шкоди, не встановлено.
Зазначені протиріччя у висновках експертів виникли у першу чергу у зв`язку із тим, що на дослідження експерту ОСОБА_6 наданий інший матеріал, як експериментальних зразків так і вільних (умовно вільних) зразків підпису. ОСОБА_6 у ході проведення почеркознавчої експертизи діях в межах своєї компетенції, використовував ті матеріали, які були надані йому на дослідження. Відомостей щодо зробленого ОСОБА_6 завідомо неправильного висновку, невірно викладеного ходу дослідження, перекручення певних фактів та обставин, у ході досудового розслідування не встановлено.
Тобто, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, яка характеризується лише прямим умислом, в діях ОСОБА_6 відсутня.
Факт спричинення шкоди ОСОБА_3 не встановлений. Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири за адресою АДРЕСА_2 з 03.08.2006 є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу ВЕА № 704980 від 25.07.2006. Відповідно договору дарування від 23.06.2015 ОСОБА_3 передав дану квартиру у власність своїй матері ОСОБА_26 .
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону прокурором не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

Суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст. ст. 9, 91, 110 КПК України.

Як вбачається із матеріалів скарги, 29.09.2016, тобто до винесення оскаржуваної постанови (27.10.2016) Київським НДІСЕ надано висновок за результатами почеркознавчої експертизи № 8225/8226/16-32, який був призначений постановою слідчого ВП ДВП в Дніпропетровській області від 29.04.2016 у кримінальному провадженні № 0000379.

У даному експертному висновку відзначено, що вивченням штрихів досліджуваних підписів від імені ОСОБА_7 у графі «Підпис: ОСОБА_7 » у довіреності 01.11.2005 та у рядку із записом дати «1.11.205» у розписці від імені ОСОБА_7 від 01.11.2005 за допомогою … вимірювальних та технічних засобів, у різних зонах спектру у відбитому та на просвіт, бічному, природному та штучному режимах освітлення встановлено…, що встановлені ознаки є достатньою підставою для висновку про те, що дані досліджувані підписи виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів.

При дослідженні усіх наданих зразків почерку та підпису ОСОБА_27 (умовно-вільних) встановлено, що наведені збіжні ознаки стійкі, суттєві, утворюють індивідуальну сукупність і тому є достатніми для висновку про те, що даний досліджуваний підпис виконаний ОСОБА_7 .

Разом з тим при порівнянні даного досліджуваного підпису зі зразками підпису ОСОБА_7 , виконаними у звичайних умовах (в тому числі, виконаними за період часу, наближений до дати складання досліджуваної розписки), були встановлені розбіжності темпу письма (у зразках - рівномірний середній або швидкий), розміру елементів підписів (у зразках - менше), координації рухів та просторової орієнтації письма (у зразках ознаки їх порушення відсутні).

Наведені збіжні ознаки стійкі, суттєві, утворюють індивідуальну сукупність і тому є достатніми для висновку про те, що даний досліджуваний підпис виконаний ОСОБА_7 .

При порівнянні рукописного тексту розписки, що починається зі слів «Расписка Я Глушин Николай...» та закінчується записом дати «1.1 1.205» зі зразками почерку ОСОБА_7 , виконаними у звичайних умовах, наведені збіжні ознаки стійкі, суттєві, утворюють індивідуальну сукупність і тому є достатніми для висновку про те, що даний досліджуваний рукописний текст виконаний ОСОБА_28 .

Отже, за результатом висновку, підписи від імені ОСОБА_7 у графі «Підпис: ОСОБА_7 » у довіреності від імені ОСОБА_7 від 01.11.2005 та у рядку із записом дати «1,11.205» у розписці від імені ОСОБА_7 від 01.11.2005 виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів.

Підпис від імені ОСОБА_7 у графі «Підпис: ОСОБА_7 » у довіреності від імені ОСОБА_7 від 01.11.2005 виконаний ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у незвичайному психофізичному стані, імовірно у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, як видно, висновок експертизи містить нові відомості, які в інших висновках експертів відсутні.

Заслуговують на увагу доводи прокурора про те, що висновок експерта ОСОБА_6 , виконаний у 2006 році і висновки інших експертиз суттєво відрізняються внаслідок застосування новітньої техніки, застосованих експертами, зокрема використання при наданні висновку Дніпропетровським НДІСЕ №1281-15 мікроскопу «СКУ8ТАБ-45», яким виявлено неточності рухів, мікроскопу спектрального інесцентного «Регула мод. 5001», використання інших методик.

Також заслуговують на увагу доводи ОСОБА_3 про те, що слідством не досліджено питання правильності висновку експерта ОСОБА_6 саме на момент його складання, зокрема, із застосуванням тих методик, які діяли на момент надання висновку, обладнання, яке використовувалось на той час (у 2006 році).

З цього приводу експерту ОСОБА_6 слідчим під час його допиту питання не ставилися.

Також слідчим не врахований висновок Київського НДІСЕ від 29.09.2016 № 8225/8226/16-32 у кримінальному провадженні № 0000379, який був виготовлений до винесення оскаржуваної постанови (27.10.2016) та містить додаткові відомості, що безпосередньо стосуються даного провадження № 0000637.

Вважаю, що слідчий передчасно дійшов висновку про те, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не встановлено в діях ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 367 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне проведення по вказаному кримінальному провадженню додаткових слідчих дій шляхом проведення додаткового допиту експерта ОСОБА_6 , рецензування його висновку почеркознавчої експертизи від 30.11.2006р. № 64/04-308 (але не виключно) з метою встановлення обставин відмінності висновка експерта ОСОБА_6 від висновків інших експертиз, у т.ч. експертизи Київського НДІСЕ від 29.09.2016 № 8225/8226/16-32 - з урахуванням застосування нормативних актів, методик та обладнання на момент надання висновку експертом ОСОБА_6 у 2006 році і нормативних актів, новітньої техніки, методик, застосованих експертами в інших експертизах. Дане зумовлює скасування постанови про закриття кримінального провадження та направлення матеріалів до прокуратури Дніпропетровській області для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 303-307, 369, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в ОВС 1-го СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 27.10.2016 про закриття кримінального провадження № 0000637, внесеного до ЄРДР 03.08.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 367 КК України задовольнити.
Скасувати постанову слідчого в ОВС 1-го СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 27.10.2016 про закриття кримінального провадження № 0000637, внесеного до ЄРДР 03.08.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 367 КК України.
Матеріали кримінального провадження № 0000637, внесеного до ЄРДР 03.08.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 384, ч. 2 ст. 367 КК України направити до прокуратури Дніпропетровської області для організації продовження досудового розслідування з урахуванням зауважень слідчого судді, викладених в даній ухвалі.
Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 8 листопада 2016 року. Повний текст ухвали складений 11 листопада 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1