05.03.2016 Справа №607/2371/16-к
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі, розглянувши клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Біла Тернопільського району, громадянина України, українця, одруженого, з вищою освітою, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, 03.03.2016 о 22 год. 50 хв. водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «MERCEDES-Benz Sprinter 412 D», р.н. НОМЕР_1 рухався з одним пасажиром в салоні та вантажем вагою біля 700 кг вулицею Замкова м. Тернополя від облдержадміністрації в бік вулиці Руська. Під час руху водій ОСОБА_4 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб в разі її зміни своєчасно відреагувати та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3. (б, д) Правил дорожнього руху України.
В цей час на вул. Замковій м. Тернополя, перед нерегульованим пішохідним переходом, що розташований навпроти банку «Діамант», з метою пропустити пішохода зупинилась автомобілем «OPEL Vivaro», р.н. НОМЕР_2 водій ОСОБА_7 . Пішохід ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), громадянка Республіки Польща, переконавшись, що водій автомобіля «OPEL Vivaro» виявила її та зупинилась перед переходом, надаючи дорогу, розпочала пересікати проїзну частину по нерегульованому пішохідному переході та дійшла до середини смуги руху до вул. Руська.
Унаслідок проявленої водієм ОСОБА_4 неуважності під час керування транспортним засобом та порушення ним вимог п.п. 12.2., 12.3. та 13.1. ПДР України, які зобов`язують водія обирати безпечну швидкість руху, дотримуватись безпечної дистанції та своєчасно реагувати на перешкоду для руху, автомобіль «MERCEDES-Benz», р.н. НОМЕР_1 під його керуванням в`їхав в задню частину автомобіля «OPEL Vivaro», р.н. НОМЕР_2 , який стояв нерухомо перед пішохідним переходом. Унаслідок зіткнення обидва транспортні засоби перемістили вперед, в`їхали на нерегульований пішохідний перехід на якому був вчинений спершу наїзд передньою частиною автомобіля «OPEL Vivaro» на пішохода ОСОБА_10 з наступним переїздом через її тіло колесами транспортних засобів.
Унаслідок наїзду потерпіла ОСОБА_11 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепномозкової травми, струс головного мозку, забій головного мозку, гематому лівої ділянки голови, церебральну кому від яких 04.03.2016 о 00 год. 05 хв. вона померла в ВАІТ КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня».
Після ДТП, ОСОБА_4 , як водій причетний до дорожньо-транспортної пригоди, не залишився на місці пригоди, не надав першу допомогу потерпілій і не викликав карету швидкої допомоги та працівників поліції, а в порушення вимог п. 2.10. (а, б, в, г, д) ПДР України з місця скоєння злочину втік.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3. (б, д); 2.10. (а, б, в, г, д); 12.2.; 12.3. та 13.1. ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням смерті потерпілої Єзерської Агнешки.
05 березня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
При допиті ОСОБА_4 не визнав своєї вини у вчиненні даного злочину, давати показання відмовився.
Однак, підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України дають наступні, зібрані докази: протокол огляду місця події від 03.03.2016 з додатками в якому зафіксовано кінцеве розташування автомобілів «MERCEDES-Benz» та «OPEL Vivaro» на віддалі 30-38 метрів за нерегульованим пішохідним переходом, що на вул. Замковій, навпроти банку «Діамант», осип скла та ґрунту, який починався на пішохідному переході, інші сліди; показання водія автомобіля «OPEL Vivaro» ОСОБА_7 , яка стверджує, що на момент зіткнення вона зупинилась перед нерегульованим пішохідним переходом та пропускала пішохода, а її автомобіль відновив рух через те, що в його задню частину в`їхав автомобіль «MERCEDES-Benz»; показання пасажира автомобіля «OPEL Vivaro» ОСОБА_12 , який підтверджує, що на момент ДТП їх атвомобіль знаходився нерухомо перед пішохідним переходом, а в його задню частину в`їхав мікроавтобус «MERCEDES-Benz». Свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка знаходилась за кермом мікроавтобусу «MERCEDES-Benz» після зіткнення; показання свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що вечором 03.03.2016 відпочивав в барі «Румба» і оскільки вживав спиртне, тому попросив приїхати за ним та автомобілем «MERCEDES-Benz» свого сусіда по імені ОСОБА_14 . Борис біля бару сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_13 на пасажирське місце і вони поїхали додому. Проїжджаючи улицею ОСОБА_15 , ОСОБА_14 в`їхав в задню частину мікроавтобуса, який стояв на проїзній частині. Після ДТП побачив, що ОСОБА_14 втік, тому побоявся, що вся відповідальність за вчинення ДТП буде покладена на нього, тому також з місця злочину скрився; показання свідка ОСОБА_16 , який на момент ДТП знаходився в своєму автомобілі «ВАЗ-2106», припаркованому навпроти готелю «Тернопіль», почув удар, побачив як два мікроавтобуси переміщаються в бік вулиці Руська. Підійшовши на місце пригоди виявив на проїзній частині дівчину. Чоловіки, які були в автомобілі «MERCEDES-Benz» з місця ДТП втекли; показання свідка ОСОБА_17 , яка відпочивала в барі «Румба», бачила як від бару за кермом автомобіля «MERCEDES-Benz» виїжджав чоловік по імені ОСОБА_14 , а ОСОБА_18 знаходився на пасажирському сидінні. При проведенні впізнання ОСОБА_17 впізнала ОСОБА_4 як особу, що їхала за кермом автомобіля «MERCEDES-Benz» від бару «Румба». Свої показання свідок ОСОБА_17 підтвердила при проведенні одночасного допиту з підозрюваним ОСОБА_4 ; аналогічні показання дав свідок ОСОБА_19 та впізнав ОСОБА_4 при проведенні впізнання. Свої показання свідок ОСОБА_19 підтвердив при проведенні одночасного допиту з підозрюваним ОСОБА_4
04.03.2015 о 14 год. 30 хв. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 згідно з вимогами пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 є, те що йому обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, а також обставини, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 та підтверджують наявність зазначеного ризику. А саме, підозрюваний ОСОБА_4 не працює та не має постійного джерела доходів, проживає з дружиною, дітей не має, документований паспортом для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 . За таких обставин, ОСОБА_4 не зможе компенсувати потерпілим заподіяну дорожньо-транспортною пригодою шкоду та буде намагатись ухилитись від кримінальної відповідальності. Наміри ОСОБА_4 переховуватись від слідства та суду підтверджуються також тим, що він втік з місця пригоди, не надав допомоги потерпілій, не повідомив орган поліції про свою причетність до ДТП. Окрім того, на даний момент ОСОБА_4 знає анкетні дані основних свідків у даному кримінальному провадженні, тому перебуваючи на волі може схиляти їх до відмови від дачі показань чи до дачі завідомо неправдивого показання. Ще ряд свідків у даному провадженні, яких може знати ОСОБА_4 , на даний час не встановлені та не допитані, тому обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного із позбавлення волі, може перешкодити кримінальному провадженню.
На даний час відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 під вартою.
Беручи до уваги вище викладене, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, останній не має постійного місця роботи, не утримує дітей, документований паспортом для виїзду за кордон, що свідчить про те, що він може надалі ухилятися від досудового розслідування та суду, і перебуваючи на волі буде перешкоджати кримінальному провадженню, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, слідчий клопоче застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, викладених у ньому.
Захисник-адвокат ОСОБА_5 вважає, що у клопотанні і прокурором в судовому засіданні не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України. Крім цього не доведено, що застосування до його підзахисного менш суворого запобіжного заходу як тримання під вартою не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. З врахуванням цього, а також необґрунтованої підозри у вчиненні її підзахисним кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, просить суд відмовити у задоволенні клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід.
Допитаний в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, підтримав думку свого захисника та просить відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При вирішенні питання щодо вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, слідчий суддя керується рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, згідно п. 175 якого термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.
На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за вчинення якого передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, що підтверджується оголошеними та проаналізованими в судовому засіданні доказами.
Згідно ст. 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. А тому слідчий суддя зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
З врахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує особі у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, того, що ОСОБА_4 вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої загинула людина, після вчинення злочину скрився з місця пригоди, не надав первинної допомоги потерпілій та не викликав швидку допомогу з метою врятування життя потерпілої, слідчий суддя вважає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду таким чином перешкоджаючи кримінальному провадженню. Окрім цього на даний момент ОСОБА_4 знає анкетні дані основних свідків у даному кримінальному провадженні, тому перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може схиляти їх до зміни раніше наданих показів чи до надання завідомо неправдивих показань, ще не допитаними свідками.
Окрім цього слідчим суддею враховується вік та стан здоров`я підозрюваного, репутація та міцність соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_4 , а тому слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризики, встановлені ст. 177 КПК України та не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , а тому клопотання слідчого слід задовольнити, а в задоволені клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 про застосування відносно ОСОБА_4 , іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою - відмовити.
З врахуванням п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема, те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя не вбачає необхідності визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182,183,184,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , рахувати з моменту затримання, а саме з 14 год. 30 хв. 04 березня 2016 року.
Датою закінчення дії ухвали вважати 14 год. 30 хв. 03 травня 2016 року.
В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_5 про застосування відносно ОСОБА_4 , іншого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою - відмовити.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду ОСОБА_1