Дата документу 21.12.2015
Справа № 334/8980/15-к
Провадження № 1-кп/334/626/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі кримінальне провадження № 0000508 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпрорудне, Василівського району, Запорізької області, громадянина України, має базову загальну середню освіту, розлученого, який не працює, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , проживає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого :

- 23.07.2002р. Енергодарським міським судом Запорізької області за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;

- 05.11.2003р. Енергодарським міським судом Запорізької області за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. 19.07.2005р. звільнений з Куряжської ВК на підставі постанови Дергачевського районного суду Харківської області від 11.07.2005р. умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 2 місяці 7 днів;

- 28.02.2008р. Енергодарським районним судом Запорізької області за ст. 296 ч.2, 71, 81 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. 23.01.2009р. звільнений з Софіївської ВК у зв`язку із відбуттям терміну покарання;

- 18.11.2009р. Енергодарським міським судом Запорізької області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту. 05.03.2010р. звільнений з Вільнянського СІЗО у зв`язку із відбуттям терміну покарання;

- 23.03.2011р. Мелітопольським міським судом Запорізької області за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. 07.11.2012р. звільнений з Каменської ВК на підставі постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 30.10.2012р. умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 12 днів.

- утримується під вартою в СІЗО № 10 м.Запоріжжя з 05.11.2015р.;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України;

в с т а н о в и в :

З 31.03.2015р. солдат ОСОБА_4 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині № НОМЕР_1 на посаді старшого кулеметника 3-го відділення 4-го взводу оперативного призначення (на автомобілях) роти оперативного призначення (на автомобілях) 1-го батальйону оперативного призначення.

У цей же день ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу зазначеної частини та постановлено на всі види забезпечення.

Також, відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991р. № 1932-ХII зі змінами, визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно ст.ст. 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути зразком витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків доповідати своєму безпосередньому начальникові, за дозволом на звільнення з розташування військової частини звертатися до свого безпосереднього начальника, а виїзд військовослужбовців, за межі гарнізону здійснюється лише з дозволу командира військової частини.

Проте, 08.07.2015р. під час перевірки особового складу та доведення бойового розрахунку на загальному шикуванні військової частини № НОМЕР_1 було виявлено відсутність на місці служби, яке знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 , солдата ОСОБА_4 .

Діючи на порушення вищезазначених статутних вимог, солдат ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах особливого періоду, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби 08.07.2015р. без поважних причин самовільно залишив місце служби, яке знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, не приймаючи заходів для повернення до місця служби та ухилявся від проходження військової служби до 20.09.2015р., тобто тривалістю понад один місяць.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України визнав повністю, пояснив обставини вчиненого правопорушення, що з 31.03.15р. був мобілізований на військову службу в особливий період та проходив її у військовій частині НОМЕР_1 . 8.07.2015р. він самовільно, без поважних причин, залишив місце служби та був відсутній до 20.09.15р.

В скоєному правопорушенні щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, які визнаються усіма учасниками судового провадження.

Таким чином, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у скоєнні зазначеного правопорушення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст. 407 ч.4 КК України, як самовільне залишення місця служби без поважних причин, тривалістю понад один місяць, вчинене в умовах особливого періоду.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений, судимість не погашена, незадовільно характеризується за місцем служби в/ч № НОМЕР_1 .

Втім, обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та щиро розкаявся, тяжких наслідків від його дій не наступило.

Шкоди майнового характеру кримінальним правопорушення не завдано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства, в межах визначених санкцією ч.4 ст. 407 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

з а су д и в :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч.4 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 05.11.2015р.

Засудженому ОСОБА_4 залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО № 10 м.Запоріжжя, до набрання вироком законної сили.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1