АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №610/2981/13-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа №11кп/790/93/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
УХВАЛА
Іменем України
13 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Харківської області, в новій редакції та прокурора у кримінальному провадженні на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 20.07.2015р. відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Каменка-Дніпровська, Запоріжської області, громадянин України, з середньою освітою, офіційно непрацюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 10.04.1995р. Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.141 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 04.12.1998р. Горлівським міським судом Донецької області за ч.1 ст.229-6 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 04.08.2000р. Горлівським міським судом Донецької області за ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 17.12.2002р. Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 31.08.2004р. Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 27.12.2006р. апеляційним судом Запорізької області за ч.1 ст.396 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 23.10.2007р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст.15 ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 25.06.2008р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі (звільнений 25.02.2011р. після відбуття покарання),

засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 1(одного) року 5(п`яти) місяців 2(двох) днів позбавлення волі.

Цим же рішенням вирішена доля процесуальних витрат в порядку ст.124 КПК України.

Згідно вироку, 10.04.2013р. ОСОБА_7 знаходячись по АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав з вітрини крамниці, яка розташована за вищевказаною адресою, бензопилу «КАМА WPGA114» вартістю 830грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на вищевказану суму.

Крім того, 14.10.2013р. близько 15год. 00хв. ОСОБА_7 знаходячись на території буд. АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, умисно, повторно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб таємно викрав велосипед марки «Україна» вартістю 342грн., розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальні збитки на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі, в новій редакції, заступник прокурора області просить вищезазначений вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.73 КК України та м`якістю призначеного покарання і ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_7 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Другий, апелянт посилається на те, що судом призначене м`яке покарання, тому просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_7 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні скарги, з`ясувавши позицію обвинуваченого, який просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Харківської області підлягає частковому задоволенню, а апеляцію прокурора у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Як вбачається, з вироку (т.3 а.с.83-85) обвинувачений повністю визнав свою вину, проте фактичні обставини вчинення злочинів встановлені судом першої інстанції у загальному порядку на підставі досліджених у суді доказах.

Встановлені обставини судом правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Звідси, апеляційна інстанція перевіряє вирок суду лише в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції встановив, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, не одружений, дітей не має, за місцем проживання характеризується негативно, за місцем тимчасової роботи характеризувався позитивно, відшкодував потерпілим завдані матеріальні збитки, а також усунув заподіяну моральну шкоду, у зв`язку з чим потерпілі не мають до нього претензій, щире каяття, а також відшкодування потерпілим завданих матеріальних збитків, та усунення заподіяної моральної шкоди суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання за відсутністю обставин, які обтяжують покарання.

Визначаючи на підставі викладеного вид і розмір покарання, суд першої інстанції правомірно прийшов до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції статті.

Отже, колегія суддів встановила, що призначене ОСОБА_7 покарання не можна визнати явно несправедливим через м`якість, оскільки санкція статті за якою засуджено цього обвинуваченого передбачає більш м`які види покарання, а позбавлення волі є більш суворим покаранням.

Разом з цим, суд першої інстанції визначаючи розмір покарання вказав, що визначив його у розмірі фактично відбутого з дати затримання 19.02.2014р. строку, а саме 1 рік 5 місяців 2 дня позбавлення волі.

При цьому, суд не звернув увагу на те, що ст.73 КК України встановлює правило за яким строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах.

Звідси колегія суддів, приходить до висновку, що вирок в частині призначення покарання необхідно змінити пом`якшивши призначене покарання на два дні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, п.1 ч.1 ст.408, 419, КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу, в новій редакції, заступника прокурора Харківської області задовольнити частково, а апеляцію прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 20.07.2015р. відносно ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до 2(двох) років 5(п`яти) місяців позбавлення волі.

В іншій частині той же вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді