№1-кп/756/694/14

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2014 року Оболонський районний суд м. Києва
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_5
представника служби у справах дітей
Оболонської районної в м.Києві державної
адміністрації ОСОБА_6
представника ВКМСД Оболонського РУ ГУ
МВС України в м. Києві ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, українки, з базовою середньою освітою, учениці 11-Б класу, Спеціалізованого загальноосвітнього навчального закладу №211, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України
30.09.2014 року, близько 19 год. 40 хв., неповнолітня ОСОБА_8 зайшла до магазину Пул Енд Беа Україна, розташованого в приміщенні ТРЦ "ДрімТаун", по пр-ту Оболонському, 1-Б, в м. Києві, де стала роздивлятись товар, який підлягав реалізації.
В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: шортів жіночих артикул 9695/311/800, вартістю 318 гривень 36 копійок (без урахування ПДВ) та жіночого светру артикул 9694/349/823, вартістю 318 гривень 36 копійок (без урахування ПДВ), що підлягали реалізації, належних ТОВ Пул Енд Беа Україна .
При цьому, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, вчинила всі дії, які залежали від її волі для доведення своїх злочинних дій до кінця, а саме взяла з полиці у приміщенні торгового залу шорти жіночі артикул 9695/311/800, вартістю 318 гривень 36 копійок (без урахування ПДВ) та жіночий светр артикул 9694/349/823, вартістю 318 гривень 36 копійок що підлягали реалізації та направилась до примірочної кімнати. Перебуваючи в примірочній кімнаті магазину ТОВ «Пул енд Беа Україна», ОСОБА_8 переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає і діє вона таємно, за допомогою металевих щипців від`єднавши магнітні сигналізаційні кліпси, помістила вищезазначене чуже майно, а саме шорти у свій рюкзак, з яким прийшла до магазину, а светр до сумочки належної її подрузі ОСОБА_9 яка на той час була залишена останньою у примірочній кімнаті. Після чого ОСОБА_8 не розрахувавшись за викрадений товар, без оплати за нього, пройшла повз касу магазину, вийшла за лінію каси та направилась до виходу з магазину, намагаючись втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, але в цей час була затримана працівником служби охорони, який в подальшому викликав працівників міліції, в зв`язку з чим ОСОБА_8 не змогла довести свої злочинні дії до кінця, з причин, що не залежали від його волі.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих їй діях та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнала повністю і дала суду показання, які відповідають встановленим обставинам, підтвердивши події викладені у обвинувальному акті, доповнивши, що вона вчинила дії, які їй інкримінують не обдумавши їх наслідки, на теперішній час шкодує за свій вчинок та те, що сталося. У вчиненому вона кається, просить суворо не карати, врахувати її щире каяття, обіцяючи більш кримінальних правопорушень не вчиняти. При цьому, обвинувачена також зазначила, що 30.09.2014 року, близько 19 год. 40 хв., вона зайшла до магазину Пул Енд Беа Україна, розташованого в приміщенні ТРЦ "ДрімТаун", по пр-ту Оболонському, 1-Б, в м. Києві, де стала роздивлятись товар, який підлягав реалізації. При цьому, вона переконавшись у тому, що за її діями ніхто не спостерігає, вчинила всі дії, які залежали від її волі для доведення своїх дій до кінця, а саме взяла з полиці у приміщенні торгового залу шорти жіночі артикул 9695/311/800, вартістю 318 гривень 36 копійок та жіночий светр артикул 9694/349/823, вартістю 318 гривень 36 копійок, що підлягали реалізації та направилась до примірочної кімнати. Перебуваючи в примірочній кімнаті магазину ТОВ «Пул енд Беа Україна», вона переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає і діє вона таємно, за допомогою металевих щипців від`єднавши магнітні сигналізаційні кліпси, помістила вищезазначене чуже майно, а саме шорти у свій рюкзак, з яким прийшла до магазину, а светр до сумочки належної її подрузі ОСОБА_9 яка на той час була залишена останньою у примірочній кімнаті. Після чого вона не розрахувавшись за викрадений товар, без оплати за нього, пройшла повз касу магазину, вийшла за лінію каси та направилась до виходу з магазину, намагаючись втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, але в цей час була затримана працівником служби охорони, який в подальшому викликав працівників міліції.
З показань ОСОБА_5 допитаної в якості законного представника неповнолітньої обвинуваченої слідує, що свою доньку, вона характеризує виключно з позитивної сторони.
Проживають вони разом сім`єю з чотирьох чоловік. Вихованням дочки більш часу займається вона. Вона постійно проводить з дочкою бесіди виховного характеру. Свою вину її дочка у вчиненні інкримінованих їй діянь визнає повністю та щиро кається.
Враховуючи те, що обвинувачена не оспорювала фактичні обставини провадження стосовно висунутого обвинувачення і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним допит свідків та дослідження інших доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
При цьому, згідно ст. 337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченої в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Показання обвинуваченої дані під час судового розгляду про обставини вчинення нею вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому йому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання ї винною.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, оскільки вона виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки вона була викрита та затримана на місці кримінального правопорушення.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій у відповідності зі ст.ст. 65, 66, 68, 691, 103 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, особу винної та дані, що її характеризують, її ставлення до вчиненого нею діяння та подій, що відбулися, їх наслідків, сімейні обставини, матеріальне становище, її вік, умови її життя та виховання, вплив дорослих та оточуючих, стан здоров`я, загального розвитку, рівень розвитку, розумових здібностей, інші соціально-психологічні риси особи, склад сім`ї неповнолітньої, обстановку в ній, взаємовідносини між дорослими членами сім`ї та дорослими та дітьми, ставлення батьків до виховання неповнолітньої, форми контролю за її поведінкою, морально-побутові умови сім`ї, обстановку у навчальному закладі неповнолітньої, її ставлення до навчання та роботи, взаємини з вихователями, учителями, однолітками, характер і ефективність виховних заходів, які раніше застосовувалися до неї, зв`язки і поведінку неповнолітньої поза домом, навчальним закладом та роботою, повне визнання своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, а також обставини, які негативно впливали на виховання неповнолітньої, й інші особливості неповнолітньої особи, що викрадене майно було повернуто потерпілій стороні та враховуючи позицію прокурора стосовно призначення обвинуваченій покарання, приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченій покарання згідно ст.98 КК України, у виді штрафу.
Разом з тим, у відповідності до ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Як убачається з матеріалів справи, неповнолітня ОСОБА_8 вчинила кримінальне правопорушення, що відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, під час досудового слідства та у судовому засіданні вину визнала та щиро розкаялась, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Крім того, ОСОБА_8 навчається в 11-Б класі, 11-Б класі, Спеціалізованого загальноосвітнього навчального закладу №211, маючи відповідну освіту, має намір продовжувати навчання, після вчинення кримінального правопорушення має бездоганну поведінку, дотримується правил поведінки в громадських місцях та побуті, що свідчить про позитивну лінію поведінки неповнолітньої в період після вчинення кримінального правопорушення, її намагання виправитися.
Таким чином суд прийшов до висновку, що ОСОБА_8 унаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки, на момент постановлення вироку, не потребує застосування покарання.
У зв`язку з цим суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи виховного характеру у виді застереження.
При цьому, суд також вважає необхідним передати неповнолітню ОСОБА_8 під нагляд її матері ОСОБА_5 , без призначення громадського вихователя.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 485 КПК України, ст. 105 КК України, суд -
З А С У Д И В:
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та застосувати до неї примусові заходи виховного характеру у виді застереження з передачею неповнолітньої ОСОБА_8 під нагляд її матері ОСОБА_5 строком до досягнення ОСОБА_8 повноліття, без призначення громадського вихователя.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язок посилити виховний вплив на ОСОБА_8 , систематично контролювати її поведінку по місцю проживання та за його межами.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

10.11.2014 Справа № 756/14949/14-к