Ухвала
іменем україни
21 липня 2016 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Апеляційного суду Житомирської області від 16 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 05 січня 2015 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого,
засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Вирішено заявлені по справі цивільні позови та постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь:
- ГФУ Житомирської ОДА витрати на лікування потерпілого ОСОБА_6 в Житомирській обласній клінічній лікарні імені О.Ф. Горбачевського за період з 2 по 22 липня 2009 року в розмірі 2840 грн.;
- потерпілої ОСОБА_7 9249 грн. 49 коп. матеріальної та 50000 грн. моральної шкоди;
- потерпілої ОСОБА_8 32068 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди;
- потерпілого ОСОБА_6 9646 грн. моральної шкоди;
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Згідно вироку суду ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він 02 липня 2009 року, близько 01 год. 50 хв., під час керування автомобілем «Опель-Астра», д.р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Черняхівського у напрямку майдану Соборного у м. Житомирі, навпроти буд. № 151, допустив порушення п.п. 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та виїхав на правий тротуар по ходу його руху, де здійснив наїзд на опору електроосвітлення, внаслідок чого відбулось загоряння автомобіля.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а пасажири ОСОБА_9 та ОСОБА_10 померли на місці події.
Порушення ОСОБА_5 зазначених вище пунктів Правил дорожнього руху України знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками що настали.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 25 березня 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року задоволено касаційну скаргу прокурора, скасовано ухвалу апеляційного суду скасовано у зв`язку із м`якістю призначеного ОСОБА_5 покарання, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Вироком Апеляційного суду Житомирської області від 16 березня 2016 року, скасовано вирок місцевого суду в частині призначеного покараннята постановлено новий вирок, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
Виключено з вироку місцевого суду посилання на обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 щире каяття.
В решті вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзізасуджений ОСОБА_5 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію його, вважає, що вирок апеляційного суду підлягає зміні через невідповідність призначеного йому покарання тяжкості вчиненого злочину внаслідок суворості, а також безпідставне виключення обставини, що пом`якшує це покарання щире каяття. Просить призначити йому більш м`яке покарання з огляду на дані про його особу, обставини справи та наявні обставини, що пом`якшують покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який підтримав подану касаційну скаргу, та вказував, що у справі є достатні підстави для пом`якшення йому покарання, думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину та кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 286 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.
Відповідно до статей 50, 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне и достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, при цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції визнав ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст. 286 КК України та призначив основне покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Своїм вироком від 16 березня 2016 року апеляційний суд, беручи до уваги позицію викладену в ухвалі ВССУ від 16 грудня 2015 року, призначив ОСОБА_5 за вказаний злочин основне покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі і при цьому прийняв рішення про виключення з вироку місцевого суду посилання на щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання.
Разом із тим, як убачається з матеріалів справи (т.2 а.с.305а) ОСОБА_5 під час судового засідання заявив, що визнає свою вину та розкаюється у скоєному, при цьому згідно розписок (т.2 а.с. 212-216) він частково відшкодував потерпілим заподіяну шкоду у сумі понад 100000 грн., тому рішення колегії суддів про виключення з вироку суду посилання на наявність обставини яка пом`якшує покарання такої як щире каяття є безпідставним.

Таким чином, з урахуванням зазначених вище обставин, а також враховуючи, що ОСОБА_5 має позитивні характеристики, на його утриманні перебуває малолітня дитина, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, та вчинив злочин з необережності суд касаційної інстанції вважає можливим пом`якшити ОСОБА_5 основне покарання до 6 років позбавлення волі.
На думку колегії суддів суду касаційної інстанції таке покарання буде справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 394-396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.
Вирок Апеляційного суду Житомирської області від 16 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 змінити.
Пом`якшити ОСОБА_5 призначене основне покарання за ч.3 ст. 286 КК України до 6 років позбавлення волі.
У решті судове рішення залити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3