У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурораОСОБА_4 ,
при секретаріОСОБА_5 ,
розглянула в судовому засіданні 09 червня 2016 року в м. Києві кримінальне провадження № 0000186 за касаційною скаргою прокурора на вирок Тетіївського районного суду Київської області від 10 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 .
Цим вироком
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Булаї Погребищенського району Київської області
мешканця м. Тетіїв Київської області,
такого, що не має судимості,
засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України (далі КК) до покарання у виді штрафу у сумі 850 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2015 року вирок залишено без зміни.
ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 10 червня 2010 року близько 12.00 год., перебуваючи у м. Тетіїв Київської області, незаконно придбав шляхом зривання та зберігав з метою особистого вживання до моменту вилучення працівниками міліції у цей же день о 14.30 год. верхівки рослини коноплі, які згідно висновку судово-хімічної експертизи є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом вагою 6,2 г у перерахунку на суху речовину.
У касаційній скарзі прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні судом покарання ОСОБА_6 . Зазначає, що суд при призначенні покарання безпідставно не визначив розмір штрафу у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян, а апеляційний суд, перевіряючи вирок, не взяв належним чином до уваги доводи апеляції прокурора. Вважає, що ухвала не відповідає вимогам ст. 419 КПК України (далі КПК). Просить змінити вирок та призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 309 КК у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку злочину та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржуються.
Доводи касаційної скарги прокурора про неправильне застосування кримінального закону при визначенні розміру штрафу є слушними.
Нормою Загальної частини КК, яка визначає поняття та правила застосування даного виду покарання, є стаття 53, згідно з якою, штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині КК, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини КК не передбачено вищого розміру штрафу. Положення частини п`ятої цієї статті, які регулюють порядок заміни несплаченої суми штрафу покаранням іншого виду, розраховують таку заміну, виходячи з неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн.
Однак суд призначив ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в сумі 850 грн, не визначивши його у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян. Тобто, визначаючи розмір штрафу, суд не врахував, що відповідно до ч. 2 ст. 53 КК покарання у виді штрафу призначається не у твердій сумі, а у ставках неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на момент постановлення вироку.
Такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій суперечать положенням закону України про кримінальну відповідальність та правовій позиції Верховного Суду України, рішення якого згідно зі ст. 458 КПК є обов`язковими для всіх судів України.
Так, відповідно до Постанови Верховного Суду України від 01 жовтня 2015 року (справа № 5-154кс15) при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Тобто, кримінальний закон сформульовано однозначно, він чітко і послідовно вказує на єдиний вимір розміру покарання у виді штрафу неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Таким чином, суд при призначенні покарання ОСОБА_6 неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність,у зв`язку з чим судові рішення підлягають зміні.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Тетіївського районного суду Київської області від 10 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 309 КК у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
У решті судові рішення залишити без зміни.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3