Справа № 640/8157/16-к
н/п 1-кс/640/4301/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,
користувача майном ОСОБА_5 ,
Слідчий слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_3 23.05.2016р. звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області юристом 2 класу ОСОБА_6 , у якому просив накласти арешт на автомобіль "Daewoo Lanos" р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження. Крім того, слідчий просив зберігання автомобіля "Daewoo Lanos" р.н. НОМЕР_1 здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, 28.
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 20.05.2016 приблизно о 18:30 год. в районі буд. №73 по вул. Плеханівська м. Харкова, автомобілем "Daewoo Lanos" р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , стався наїзд на пішохода ОСОБА_7 , в результаті чого останній були спричинені тілесні ушкодження.
20.05.2016 о 19:50 на вищезазначеній ділянці дороги, старшим слідчим СУ ГУ Національної поліції України в Харківській області майором поліції ОСОБА_8 був оглянутий та вилучений автомобіль "Daewoo Lanos" р.н. НОМЕР_1 , який має сліди механічних пошкоджень, які утворились в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.
Слідчий вказав, що враховуючи положення ст.98 КПК України, автомобіль "Daewoo Lanos" р.н. НОМЕР_1 є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу, з метою з`ясування параметрів, механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Старший слідчий СУ ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_8 в ході огляду транспортного засобу 20.05.2016 вилучив автомобіль "Daewoo Lanos" р.н. НОМЕР_1 , який є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль "Daewoo Lanos" р.н. НОМЕР_1 , перебуває у власності ОСОБА_4 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично за кермом транспортного засобу в момент ДТП знаходився ОСОБА_5 , 1977 р.н.
Слідчий зазначив, що на даний час виникла необхідність в арешті автомобіля "Daewoo Lanos" р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів.
Згідно із вимогами ст.100 КПК України та п.20 постанови КМУ № 1104 від 19.01.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
Слідчий також вказав, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку його власника ОСОБА_4 .
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Власник майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що у неї відсутні кошти для оплати послуг майданчика тимчасового зберігання автомобілів. Крім того вказала, що на вимогу слідчого вона надасть автомобіль для проведення експертизи та просила передати автомобіль їй для зберігання у власному гаражі.
Користувач автомобілем ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував та вважав, що відсутні підстави для проведення експертизи. Крім того зазначив, що на теперішній час у потерпілої немає до нього будь-яких претензій, оскільки він відшкодував витрати на її лікування.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що автомобіль "Daewoo Lanos" р.н. НОМЕР_1 , вилучений під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Постановою слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 від 23.05.2016, автомобіль "Daewoo Lanos" р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та зберігання автомобіля здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів, розташованому за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський 28-Б (а.с.12).
Постановою слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 від 24.05.2016 по даному кримінальному провадженню призначено авто технічну експертизу, проведення якої доручено експертам НДЕКЦ МВС України в Харківській області (а.с.13).
Приймаючи до уваги, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження необхідно провести автотехнічну експертизу технічного стану транспортного засобу, на дослідження якої потрібно надати вищевказаний автомобіль, який фактично є знаряддям вчиненого злочину та зберіг на собі його сліди, тому суд знаходить обґрунтованими доводи слідчого, що автомобіль марки "Daewoo Lanos" р.н. НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні підлягає арешту.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про накладення арешту на вказаний транспортний засіб шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, саме шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його пошкодження чи знищення.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
При цьому, доводи ОСОБА_5 про те, що у потерпілої ОСОБА_7 на теперішній час відсутні будь-які претензії до нього, не свідчить про те, що відсутні підстави для проведення експертизи у кримінальному провадженні.
Як встановлено з пояснень слідчого в судовому засіданні, слідчі дії в обсязі, необхідному для встановлення об`єктивної істини по справі тривають.
Відповідно до п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.01.2012, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках Державтоінспекції МВС для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя визначає місцем зберігання арештованого майна майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, 28-Б.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.05.2016 автомобіль Daewoo Lanos" р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, 28-Б, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1