Справа № 196/664/16-к
№ провадження 1-кс/196/129/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року слідчий суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та посадових осіб Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 подала до суду скаргу на бездіяльність слідчого та посадових осіб Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

На обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 09 травня 2016 року нею було подано заяву до Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про вчинення дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15 ч.2 115 ч.1, 194 ч.1, 296 ч.1 КК України у відношенні гр. ОСОБА_5 , яка 09 травня 2016 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, погрожуючи фізичною розправою намагалась нанести їй тілесні ушкодженя кухонним ножем з метою її вбивства, а коли це їй не вдалося, так як її дії присік ОСОБА_6 , то ОСОБА_5 спочатку намагалась її вдарити стільцем, а потім взяла належний їй мобільний телефон марки "Леново" А 590 білого кольору, який знаходився на ліжкові в кімнаті квартири і умисно пошкодила його, кинувши на підлогу в кімнаті.

При цьому, мобільний телефон розбився і умисними діями ОСОБА_5 по пошкодженню мобільного телефону їй було завдано матеріалальної шкоди на суму 2500 грн. Свої неправомірні діїі, які продовжувались не менше 30 хв., ОСОБА_5 супроводжувала грубими словами в її адресу та нецензурною лайкою і припинила їх лише після приїзду працівників поліції.

Працівників поліції було викликано в телефонному режимі і на цей виклик приїхала слідчо-оперативна група Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, в тому числі і слідчий.

Дана заява-повідомлення була прийнята від неї посадовими особами Царичанського ВП 09.05.2016 року і зареєстрована до журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Царичанського ВП за №1331.

Після цього, жодних дій, спрямованих на внесення наданих нею відомостей до ЄРДР та здійснення досудового слідства даним органом досудового слідства не вчинялося.

24 травня 2016 року інспектором Царичанського ВП ОСОБА_7 було складено невмотивований письмовий висновок, в якому зазначено, що факти, викладені в її заяві частково підтвердились і їй для вирішення даного питання згідно ст.3 ЦПК України рекомендується звернутися до суду в приватному порядку, тобто підстави, достатні для порушенення кримінального провадження за її заявою відсутні і в діях ОСОБА_5 відсутні ознаки будь-якого кримінального чи адміністративного правопорушення. При цьому, інспектор Царичанського ВП при складанні вказаного висновку не посилається на жодне положення КПК України чи іншого закону.

Висновки за результатами розгляду її заяви були нею отримані 01 липня 2016 року.

Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.ст.24, 214, 303, 304, 307 КПК України, прохає зобов`язати посадових осіб Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області внести відповідні відомості до ЄРДР на підставі її заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.05.2016 року.

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала повністю та прохала її задовольнити. Також, пояснила, що більше ніяких заяв крім тієї, що вона подала 09.05.2016 року, вона до Царичанського ВП не подавала.

Інспектор Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області мол.лейтенант поліції ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що пояснення від учасників події, яка сталася 09.05.2016 року близько 18.40 год. за адресою АДРЕСА_1 , він відбирав наступного дня, тобто 10.05.2016 року. ОСОБА_3 надавала пояснення лише по факту пошкодження належного їй мобільного телефону. При цьому, ОСОБА_3 пояснень щодо погроз з боку ОСОБА_5 їй фізичною розправою та щодо хуліганський дій останньої не надавала.

Інспектор Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області мол.лейтенант поліції ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він лише робив висновки на підставі матеріалів перевірки по заяві ОСОБА_3 від 09.05.2016 року по факту пошкодження мобільного телефону.

Слідчий Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що 10.05.2016 року вона була в добовому наряді і того ж дня провела лише огляд пошкодженого мобільного телефону, належного ОСОБА_3 , по результатам якого було складено протокол. На виклик 09.05.2016 року по заяві ОСОБА_3 вона не виїзджала і більше ніяких слідчих дій по даному факту вона не проводила.

В.о.начальника Царичанського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні вважала, що скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, у зв`язку з безпідставністю та необгрунтованістю.

Заслухавши пояснення учасників процесу та думку прокурора, вивчивши матеріали скарги та висновки по матеріалам перевірки по заяві ОСОБА_3 , які надійшли до суду з Царичанського відділення поліції Новомосковського відділу поліції ГУНП України в Дніпропетровській області, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, висновок по матеріалам перевірки повідомлення від 11.06.2016 року скаржником був отриманий 01 липня 2016 року, а тому відповідно до вимог ст.304 ч.1 КПК України і строк оскарження починається з 01 липня 2016 року. Скарга до суду надійшла 05 липня 2016 року.

Нормами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення...

Відповідно до ст.304 ч.1 КК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобовязаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобовязані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, імя, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, імя, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (частина 5 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне, винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене субєктом злочину.

Склади злочинів та відповідні їх ознаки визначені в диспозиціях окремих статей Особливої частини Кримінального кодексу України.

Системний аналіз вищезазначених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Як вбачається зі скарги, ОСОБА_3 09.05.2016 року ніби-то подала заяву до Царичанського ВП Новомосоковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про вчинення ОСОБА_5 дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.2 ст.115 ч.1, ч.1 ст.194, ч.1 ст.296 КК України. Проте, вивчивши висновки по матеріалам перевірки по заяві гр. ОСОБА_3 та матеріали перевірки по заяві ОСОБА_3 від 09.05.2016 року, слідчим суддею було встановлено, що як в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.05.2016 року, так і в письмових поясненнях ОСОБА_3 від 10.05.2016 року маються відомості лише про пошкодження ОСОБА_5 належного останній мобільного телефону. При цьому, відомості, вказані в скарзі, щодо вчинення ОСОБА_5 у відношенні ОСОБА_3 умисних погроз фізичною розправою та хуліганських дій (ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.296 КК України) не знайшли свого підтвердженя в матеріалах перевірки по заяві скаржника, які надійшли до суду з Царичанського ВП. Крім цього, скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердила, що до часу розгляду даної скарги в суді вона не подавала більше ніякої іншої заяви про скоєння іншого злочин, крім тієї, що мається в матеріалах перевірки, хоча жодним чином не була позбавлена можливості звернутися до Царичанського ВП з відповідною заявою про вчинене у відношенні неї кримінальне парвопорушення.

Також, в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне парвопорушення від 09.05.2016 року, зі слів ОСОБА_3 були внесені відомості, що фізичне насильство або його погроза до останньої не застосувались, нікому тілесних ушкоджень не заподіяно. Правдивість вказаних відомостей завірена особистим підписом ОСОБА_3 , де також зазначено, що з її слів "Записано вірно та прочитано".

Статтею 194 ч.1 КК України встановлено кримінальну відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах.

За своєю конструкцією склад злочину, передбачений ст.194 КК України, є матеріальним. Обов`язковими ознаками його об`єктивної сторони є заподіяння цим діянням великої шкоди і причиновий зв`язок між діянням та заподіяною шкодою.

Шкода у великих розмірах - ознака, яка стосовно умисного знищення або пошкодження майна раніше була оціночною і визначалася у кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин справи (вартості майна, обсягу, кількості предметів, значущості його для власника, матеріального становища потерпілого тощо). Після внесення згідно із Законом N 270-VI від 15 квітня 2008 р.змін до пункту 3 примітки до ст.185 КК Українизміст цієї ознаки визначено законодавчо - шкода у великому розмірі у складі умисного знищення або пошкодження майна може бути визнана тоді, коли цим злочином спричинено матеріальні збитки на суму, яка у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правпорушення від 09.05.2016 року в графі, де заначається матеріальна шкода, що завдана протиправними діями ОСОБА_5 , яка в ході сварки пошкодила належний ОСОБА_3 мобільний телефон, самим заявником вказана в розмірі 2500 грн., яка відповідно до вимог кримінального закону не може бути розцінена як шкода у великих розмірах, що вказує на відсутність складу злочину, передбаченого ст.194 ч.1 КК України.

Як вбачається з матеріалів скарги та встановлено в судовому засіданні, сварка між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виникла на грунті тривалих неприязних стосунків та правовідносини, які виникли між ними врегульовуються нормами цивільного права, а тому скаржник має право звернутися до суду за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Таким чином, керуючись принципом змагальності кримінального провадження (стаття 22 КПК України) відносно подання до суду доказів своєї правової позиції, слідчим суддею встановлено, що обставини на які посилається ОСОБА_3 як в скарзі, так і в протоколі прийняття заяви від 09.05.2016 року як на злочин, не є обставинами, які б свідчили про наявність кримінального правопорушення, при цьому передумовою виникнення у слідчого обов`язку внесення відомостей до ЄРДР є наявність в заяві обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не домисли та припущення.

Отже, за таких обставин слідчий суддя вважає скаргу по суті необґрунтованою, у задоволенні якої слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.214, 303, 304, 307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та посадових осіб Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - відмовити.
Висновок по матеріалам перевірки по заяві гр. ОСОБА_3 від 09 травня 2016 року повернути на адресу Царичанського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала в повному обсязі виготовлена та проголошена о 14 год. 00 хв. 13 липня 2016 року.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_10