Справа № 362/3207/16-к
Провадження № 1-кп/362/210/16
У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові кримінальне провадження №0000131 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Солтанівка, Васильківського району Київської області, громадянина України, освіта вища ., працюючого директором МПП «Фенікс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 239-2 КК України,-
в с т а н о в и в:

До Васильківського міськрайонного суду 24.06.2016 року надійшов обвинувальний акт з кримінального провадження №0000131 , згідно якого 10 грудня 2009 року МПП «Фенікс» в особі директора ОСОБА_5 на підставі робочого проекту «Реконструкції руслової водойми на р. Стугна в с. Мала Солтанівка Васильківського району Київської області» та договору оренди земельної ділянки, яка розташована в адміністративно-територіальних межах Малосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області, отримано дозвіл від Управління водного господарства у місті Києві та Київської області на проведення робіт на землях водного фонду .
Даний дозвіл надає право директору МПП «Фенікс» ОСОБА_5 на здійснення днопоглиблювальних робіт на руслі р.Стугна та русловій водоймі в об`ємі 211,5 тис. м куб.
Однак, не маючи спеціального дозволу на видобування корисних копалин на землях водного фонду, а саме: видобуток піщано-гравійної суміші (піску), порушуючи ст. 47, 51 Водного кодексу України (в редакції Закону від 21.09.2000 року № 1990 Ш , в редакції закону від 18.09.2012 року № 5293-У1 , в редакції Закону від 16.10.2012 №5456-У1), а саме: не маючи договору оренди на об`єкти водного фонду, директор МПП «Фенікс» ОСОБА_5 у період часу з 14 грудня 2009 року по 22 травня 2014 року, перебуваючи в адміністративних межах Малосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області, діючи незаконно з метою заволодіння землями водного фонду, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок земель водного фонду, використовуючи земснаряд «Н - 9911- к», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив видобуток піску з руслової водойми річки Стугна в адміністративних межах Малосолтанівської сільської ради Васильківського району Київської області в об`ємі 9152 м. куб.; в результаті вчинення протиправних дій, останній спричинив матеріальної шкоди державі на загальну грошову суму 1 763553,79 грн.
Таким чином , ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 239-2 КК України ( в редакції Закону від 05.11.2009 року № 1708- У1), а саме: у незаконному заволодінні поверхневим (грунтовим) шаром земель водного фонду в особливо великих розмірах, що спричинило тяжкі наслідки.
В підготовчому судовому засідання прокурор вважає можливим призначити кримінальне провадження у відкритому судовому засіданні з викликом осіб згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Захисник заперечує проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, посилаючись на те, що прокурором не виконані вимоги до обвинувального акту, зазначені в ухвалі Апеляційного суду Київської області, обвинувачення не є чітким, не зазначено, яким чином зазначені в обвинувальному акті нормативно- правові акти впливають на кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.239-2 КК України, що порушує право обвинуваченого на захист, право знати у чому його обвинувачують.

Обвинувачений підтримує думку свого захисника.

Заслухавши прокурора, який заперечує проти повернення обвинувального акту прокурору, так як він відповідає всім необхідним вимогам, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до п.п.3, 5 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, або призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

У відповідності з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11.04.2016 року обвинувальний вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2016 року, ухвалений відносно ОСОБА_5 скасований; призначений новий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.239-2 КК України в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

В ухвалі Апеляційного суду Київської області зазначено, що обвинувальний акт містить в собі лише посилання на недотримання обвинуваченим вимог ст. ст. 47, 51 Водного кодексу України під час видобутку піску з руслової водойми, без розкриття їх змісту та без зазначення вимог інших нормативно-правових актів у редакції, чинній на момент вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, порушення яких, на переконання органу досудового розслідування, допустив ОСОБА_5 та до змісту яких відсилає диспозиція ст. 239-2 КК України, а відсутність цього безпосередньо впливає на визначення об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.3 ст.239-2 КК України, а саме незаконності заволодіння землями водного фонду, оскільки сторона обвинувачення в обвинувальному акті вказує про те, що ОСОБА_5 діяв на підставі дозволу Управління водного господарства у м. Києві та Київській області на проведення днопоглиблюваних робіт на руслі р. Стугна та русловій водоймі в об`ємі 211, 5 тис. куб. м., договору оренди земельної ділянки, при цьому, органом досудового розслідування не зазначено про незаконність такої діяльності, що за змістом не узгоджується з подальшим обвинуваченням; крім того, обвинувачення ОСОБА_5 містить посилання на видобування корисних копалин без спеціального дозволу, що за певних обставин є ознакою кримінального правопорушення в сфері порушення встановлених правил використання надр.
Незважаючи на це, вказівки Апеляційного суду не виконані.
Судом встановлено, що надісланий після повернення прокурору обвинувальний акт в порушення п.5 ч.2 ст .291 КПК України не містить в собі належним чином сформульованого обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; формулювання обвинувачення ОСОБА_5 за ч.3 ст.239-2 КПК України , як незаконне заволодіння поверхневим ( грунтовим) шаром земель водного фонду в особливо великих розмірах , що спричинило тяжкі наслідки.
В обвинуваченні не розкрите поняття такої кваліфікуючої ознаки, як спричинення тяжких наслідків.

Не розкрито зміст ст. 47, 51 Водного кодексу України (в редакції Закону від 21.09.2000 року № 1990 Ш , в редакції закону від 18.09.2012 року № 5293-У1 , в редакції Закону від 16.10.2012 №5456-У1), порушення яких на переконання органу досудового розслідування, допустив ОСОБА_5 та до змісту яких відсилає диспозиція ст. 239-2 КК України, а відсутність цього безпосередньо впливає на визначення об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч.3 ст.239-2 КК України, а саме незаконності заволодіння землями водного фонду, оскільки сторона обвинувачення в обвинувальному акті вказує про те, що ОСОБА_5 діяв на підставі дозволу Управління водного господарства у м. Києві та Київській області на проведення днопоглиблюваних робіт на руслі р. Стугна та русловій водоймі в об`ємі 211, 5 тис. куб. м., договору оренди земельної ділянки, при цьому прокурором не зазначено про незаконність такої діяльності, що за змістом не узгоджується з подальшим обвинуваченням ; крім того, обвинувачення ОСОБА_5 містить посилання на видобування корисних копалин без спеціального дозволу, що за певних обставин є ознакою кримінального правопорушення в сфері порушення встановлених правил використання надр.
Крім того, на думку суду, дії обвинуваченого, за доведеності незаконності його дій, слід кваліфікувати за ч.1 ст.239-2 та ч.3 ст. 239-2 КК України.

Тому з огляду на вимоги ст.337 КПК України щодо меж судового розгляду в рамках висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого обвинувачення виключає можливість призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту та є правовою підставою для повернення обвинувального акту прокурору відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, а не призначати судовий розгляд вказаного кримінального провадження.

Як вбачається із реєстру матеріалів досудового розслідування, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування обраний запобіжний захід у виді застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 291, 314 , 315, 395 КПК України, с у д,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора про призначення кримінального провадження до судового розгляду відмовити.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000131 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 239-2 КК України,- направити прокуратурі Київської області для виконання вимог КПК України.

Ухвала суду про повернення обвинувального акту може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення

СУДДЯ ОСОБА_6 .