Справа №592/1474/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/67/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Скарги на постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та про закриття кримінальної справи
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 19 лютого 2016 року, про відмову ОСОБА_8 в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА:
20 серпня 2015 року ОСОБА_8 звернулася до СМВ УМВС України в Сумській обл. з заявою про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 382 ч. 2; 172 ч. 1 КК України, начальником комунального закладу Сумської обласної ради «Сумське обласне патологоанатомічне бюро» (КЗ СОР «СОПАБ») ОСОБА_9

4 грудня 2015 року представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 звернувся до слідчого СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській обл. з заявою про вчинене відносно ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 382; 172; 364 КК України начальником комунального закладу Сумської обласної ради «Сумське обласне патологоанатомічне бюро» (КЗ СОР «СОПАБ») ОСОБА_9 .

Заяви мотивовані тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми, від 7 серпня 2015 року, було поновлено на роботі лаборанта КЗ СОР «СОПАБ» ОСОБА_8 та стягнуто з КЗ СОР «СОПАБ» на користь ОСОБА_8 16516,47 грн. суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але ОСОБА_9 , як начальник КЗ СОР «СОПАБ», не виконує рішення суду.

Постановою слідчого СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській обл., від 3 лютого 2016 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005113, від 12 вересня 2015 року, було закрито у зв`язку з відсутністю в діях начальника КЗ СОР «СОПАБ» ОСОБА_9 складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 172 ч. 1; 382 ч. 2 КК України.

На вказану постанову слідчого до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла скарга від ОСОБА_8 в якій вона ставить питання про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження та повернення матеріалів кримінального провадження слідчому для здійснення досудового розслідування.

Скарга мотивована тим, що слідчий, закриваючи провадження по справі, не врахував, що начальник КЗ СОР «СОПАБ» ОСОБА_9 не виконав рішення суду та на цей час не сплатив ОСОБА_8 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не видав наказ про звільнення ОСОБА_8 за її заявою про звільнення та не видав їй трудову книжку.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 19 лютого 2016 року, ОСОБА_8 було відмовлено в задоволенні її скарги.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що оскільки ОСОБА_8 особисто не отримувала постанову слідчого, від 3 лютого 2016 року, про закриття кримінального провадження, то у неї не виникло право на оскарження вказаної постанови слідчого. Крім того, слідчий суддя зазначив, що оскільки скарга від імені ОСОБА_8 подана адвокатом ОСОБА_7 то це не є волевиявленням ОСОБА_8 на оскарження постанови слідчого, так як ОСОБА_8 не отримувала постанову слідчого.

На ухвалу слідчого судді надійшла апеляційна скарга від адвоката ОСОБА_7 в якій він ставить питання про скасування ухвали слідчого судді з мотиві того, що він, як представник ОСОБА_8 , як особи, що подала заяву про вчинене кримінальне правопорушення, від імені останньої має право на подачу скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_7 , прохаючи скасувати ухвалу слідчого судді за наведених підстав, ставить вимогу про ухвалення судом апеляційної інстанції нової ухвали якою задовольнити скаргу ОСОБА_8 про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження та повернення матеріалів кримінального провадження слідчому для здійснення досудового слідства.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційної скарги, думку представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, адвокат ОСОБА_7 є представником ОСОБА_8 , як особи, що подала заяву про вчинені відносно неї кримінальні правопорушення.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 , як особа, що подала заяву про вчинені відносно неї кримінальні правопорушення, для захисту своїх прав та свобод має право на отримання юридичної допомоги, в тому числі і на отримання послуг адвоката.

У зв`язку з цим, адвокат ОСОБА_7 , здійснюючи захист прав та свобод ОСОБА_8 , на підставі ордеру № 37, від 17 серпня 2015 року, має право від свого імені оскаржувати рішення органу досудового розслідування та суду, що ухвалені ними у кримінальному провадженні (аркуш справи про закриття кримінального провадження 22, 23).

Крім того, 19 лютого 2015 року між адвокатом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був укладений договір про надання юридичних послуг (аркуш справи про закриття кримінального провадження 47), згідно якого адвокат ОСОБА_7 є представником ОСОБА_8 , в тому числі і під час правовідносин, що виникають в кримінальному процесуальному порядку.

За вказаної обставини колегія суддів вважає, що адвокат ОСОБА_7 , як представник ОСОБА_8 , як особи, що подала заяву про вчинені відносно неї кримінальні правопорушення, має право від імені ОСОБА_8 оскаржувати рішення органу досудового розслідування та суду, що ухвалені ними у кримінальному провадженні.

За наведених підстав колегія суддів доходить до висновку, що оскільки адвокат ОСОБА_7 , діючи з одного боку як адвокат ОСОБА_10 , а з другого боку, як її представник у кримінальному провадженні по якому здійснюється досудове розслідування за заявою ОСОБА_10 про вчинені відносно неї кримінальне правопорушення, то він має право оскаржувати рішення органу досудового розслідування та слідчого судді в порядку, передбаченому ст. ст. 303; 309 КПК України, як від свого імені, так і від імені ОСОБА_8 незалежно від того отримувала ОСОБА_8 постанову слідчого про закриття кримінального провадження, чи не отримувала.

З огляду на викладене, колегія суддів не може погодитись з висновком слідчого судді про необхідність відмови адвокату ОСОБА_7 , як представнику у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , в задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження з підстав того, що оскільки ОСОБА_8 особисто не отримувала постанову слідчого, від 3 лютого 2016 року, про закриття кримінального провадження, то у неї не виникло право на оскарження вказаної постанови слідчого і, оскільки скарга від імені ОСОБА_8 подана особисто адвокатом ОСОБА_7 , то це не є волевиявленням ОСОБА_8 на оскарження постанови слідчого.

На думку колегії суддів, вказаний висновок слідчого судді, став наслідком допущення суддею неповноти судового розгляду, оскільки слідчий суддя не в повній мірі з`ясував процесуальний статус адвоката ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, що у відповідності з ст. 409 КПК України, є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Визнавши незаконним рішення слідчого судді за наведених підстав, колегія суддів знаходячи ухвалу слідчого судді такою, що належить до скасування, вважає необхідним, у відповідності з ст. 407 ч. 3 КПК України, ухвалити нову ухвалу.

Колегія суддів, піддавши аналізу доводи скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській обл., від 3 лютого 2016 року, якою кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005113, від 12 вересня 2015 року, було закрито у зв`язку з відсутністю в діях начальника КЗ СОР «СОПАБ» ОСОБА_9 складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 172 ч. 1; 382 ч. 2 КК України, вважає вказану постанову законною, виходячи з наступного.

Колегія суддів вважає, що слідчий, здійснюючи досудове розслідування за заявами ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 про вчинені відносно ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 172 ч. 1; 382 ч. 2 КК України, на законних підставах дійшов до висновку про відсутність в діях начальника КЗ СОР «СОПАБ» ОСОБА_9 складу вказаних кримінальних правопорушень.

В ході досудового розслідування слідчим було встановлено, що начальником КЗ СОР «СОПАБ» ОСОБА_9 виконано рішення Зарічного районного суду м. Суми, від 7 серпня 2015 року, яким було поновлено на роботі лаборанта КЗ СОР «СОПАБ» ОСОБА_8 та стягнуто з КЗ СОР «СОПАБ» на користь ОСОБА_8 16516,47 грн. суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так, слідчим було встановлено, що начальник КЗ СОР «СОПАБ» ОСОБА_9 наказом, від 7 серпня 2015 року поновив ОСОБА_8 на роботі з 20 лютого 2015 року і, у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 не з`являється за грошима, які стягнуті на її користь за рішенням суду, на спеціально відкритий казначейський рахунок вказані кошти перераховав для сплати ОСОБА_8 в разі її з`явлення та вимоги коштів.

За наведених обставин слідчий дійшов до законного висновку про відсутність в діях начальника КЗ СОР «СОПАБ» ОСОБА_9 складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 172 ч. 1; 382 ч. 2 КК України, оскільки в ході досудового слідства не було встановлено наявності у ОСОБА_9 умислу на вчинення незаконного звільнення ОСОБА_8 з роботи з особистих мотивів, або на вчинення іншого грубого порушення законодавства про працю, а також умислу на невиконання, як службовою особою, рішення Зарічного районного суду м. Суми, від 7 серпня 2015 року, та на вчинення дій по перешкоджанню виконання цього рішення.

Колегія суддів не може погодитись з мотивами скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження тим, що начальник КЗ СОР «СОПАБ» ОСОБА_9 повинен був перерахувати стягнені за рішенням суду на користь ОСОБА_8 кошти на рахунок який був наданий йому представниками останньої, але не здійснив таке перерахування, ухиляючись від виконання рішення суду.

Спростовуючи вказані мотиви скарги, колегія суддів виходить з того, що начальник КЗ СОР «СОПАБ» ОСОБА_9 не міг перерахувати вказані кошти за реквізитами рахунку, що були надані представниками ОСОБА_8 , оскільки не мав ніяких відомостей про доручення ОСОБА_8 своїм представникам надавати відповідні банківські рахунки для перерахування коштів у виконання рішення суду.

Не заслуговують на увагу і мотиви скарги ОСОБА_8 про те, що начальник КЗ СОР «СОПАБ» ОСОБА_9 , грубо порушуючи законодавство про працю, умисно не видав ОСОБА_8 її трудову книжку.

Як було встановлено слідчим, ОСОБА_8 , будучи поновленою на роботу за рішенням суду, особисто після цього до ОСОБА_9 , як до начальника КЗ СОР «СОПАБ», не зверталась з заявою про звільнення її з роботи.

Колегія суддів вважає, що за наведеної обставини у начальника КЗ СОР «СОПАБ» ОСОБА_9 не виникали підстави для видачі наказу про звільнення ОСОБА_8 з займаної посади і, відповідно, не виникали підстави для видачі належної їй трудової книжки, оскільки, згідно законодавства про працю України, заяву про звільнення з займаної посади ОСОБА_8 повинна була подати на ім`я ОСОБА_9 , як начальника КЗ СОР «СОПАБ», особисто або через іншу особу, яка має на це відповідне доручення від ОСОБА_8 , або іншим способом, шляхом подачі заяви, що є завіреною в установленому законом порядку.

Не заслуговують на увагу і мотиви скарги ОСОБА_8 про те, що начальник КЗ СОР «СОПАБ» ОСОБА_9 , мав би виконати рішення суду, шляхом його звернення до виконавчої служби про примусове виконання рішення суду, оскільки згідно Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішення суду здійснюється за заявою стягувача, а не боржника.

На підставі викладеного, знаходячи постанову слідчого про закриття кримінального провадження законною, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення скарги ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 303; 309; 404; 405; 407; 409; 410; 418; 419; 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 19 лютого 2016 року, про відмову ОСОБА_8 в задоволенні скарги про скасування постанови слідчого СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській обл., від 3 лютого 2016 року, яким кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005113, від 12 вересня 2015 року, було закрито у зв`язку з відсутністю в діях начальника КЗ СОР «СОПАБ» ОСОБА_9 складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 172 ч. 1; 382 ч. 2 КК України, скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду з ухваленням нової ухвали судом апеляційної інстанції.

ОСОБА_8 відмовити в задоволенні скарги на постанову слідчого СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській обл., від 3 лютого 2016 року, яким кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005113, від 12 вересня 2015 року, було закрито у зв`язку з відсутністю в діях начальника КЗ СОР «СОПАБ» ОСОБА_9 складу кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 172 ч. 1; 382 ч. 2 КК України.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4