УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/4567/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1ст. 121 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
потерпілого: ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 червня 2016 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тернівка, Новоград-Волинського району, Житомирської області, українця, громадянина України, , неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , раніше судимого:
20.11.2002 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. З ст. 185, ч. З ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений і умовно-достроково з МПВ на 1 рік 2 місяці 2 дні;
19.05.2005 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
19.02.2015року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. З ст. 185, 75 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком 3 роки;
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі.
за ч. З ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.
за ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді 6-ти років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у вигляді 6-ти років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково ухвалено приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком від 19.02.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_9 ухвалено залишити попередній - обраний у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_9 обчислювати з 19.02.2016 року з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати засудженому ОСОБА_9 в строк відбування покарання за цим вироком строк попереднього ув`язнення, починаючи з 29.10.2015 року по день вступу вироку у законну силу, з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 ухвалено задовольнити частково.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 в задоволення цивільного позову 16 743 (шістнадцять тисяч сімсот сорок три) гривні 61 коп. матеріальної шкоди та 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 1227 грн. 60 коп. судових витрат за проведення експертиз у кримінальному провадженні.
Речові докази у кримінальному провадженні:
-мобільний телефон «Samsung S 5570», який відданий на зберігання потерпілій ОСОБА_10 - залишити ОСОБА_10 ;
-ноутбук торгової марки «ACHR Aspire 5000 series» та мобільний телефон марки НОКІА 308, які віддані на зберігання потерпілому ОСОБА_11 - залишити ОСОБА_11 ;
-мобільний телефон марки «Samsung Duos GT-C3322», який відданий на зберігання потерпілій ОСОБА_12 ухвалено залишити ОСОБА_12 ;
-пару жіночих кросівок, джинси жіночі, жіночу кофту, які віддані на зберігання ОСОБА_13 ухвалено залишити ОСОБА_13 ;
-чоловічі черевики, джинси, светр, куртка, марлевий тампон, ганчірку з плямами речовини бурого кольору, виріз з ковдри з речовиною бурого кольору, які віддані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Новоград-Волинського ВП ухвалено знищити.
Згідно вироку суду, ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що близько 16 години 29 серпня 2014 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в одній з кімнат будинку ОСОБА_14 по АДРЕСА_3 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться непоміченими, умисно, таємно, повторно зі столу викрав мобільний телефон марки НОКІА 308, з двома сім- картками та флеш картою пам`яті на 8 ГБ вартістю 1150 грн., який належить ОСОБА_11 , після чого залишив місце вчинення злочину з викраденим майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, 12 серпня 2015 року, близько 20 години, ОСОБА_9 , перебуваючи на території дачного масиву «Ветеран» біля дачної ділянки АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_10 , побачив на гілці одного з дерев пакет з речами, що належать ОСОБА_10 , який остання, залишивши на гілці дерева, відійшла на відстань близько 15 метрів господарювати на земельній ділянці, та повторно вирішив його викрасти. З цією метою ОСОБА_9 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться непоміченими, підійшов до вказаного дерева та шляхом вільного доступу умисно, таємно, повторно викрав вищевказаний пакет ОСОБА_10 з її мобільним телефоном марки «Загшшщ Б 5570» вартістю, згідно висновку експерта № 5/3 від 19.11.2015 року, 440 грн., з сім-карткою «Лайф» вартістю 50 грн., в чохлі до телефону вартістю 70 грн., сонцезахисними окулярами вартістю 50 грн., шкіряним гаманцем вартістю 150 грн. з грошима в сумі 100 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 860 грн., після чого залишив місце вчинення злочину з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 15 серпня 2015 року, близько 17 години, ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення крадіжки чужого майна, підійшов до вхідних дверей будинку ОСОБА_14 , який розташований по АДРЕСА_3 , де, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться непоміченими, руками відчинив вхідні двері будинку, які не були зачинені на замок та проник всередину, звідки таємно, повторно зі столу викрав ноутбук торгової марки «ACHR Aspire 5000 series», вартістю 3400 грн., який належить ОСОБА_11 , після чого залишив місце вчинення злочину з викраденим майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, 30 вересня 2015 року, близько 17 години, ОСОБА_9 , перебуваючи на території дачного масиву «Ветеран» біля дачної ділянки, яка належить ОСОБА_12 та розташована по вул. Огірковій в м. Новоград-Волинський, побачив на столику біля вказаної ділянки мобільний телефон марки «Samsung Duos GT - С3322» та повторно вирішив його викрасти. З цією метою ОСОБА_9 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться непоміченими, підійшов до вказаного стола та шляхом вільного доступу умисно, таємно, повторно викрав мобільний телефон марки «Samsung Duos GT - С3322» вартістю, згідно висновку експерта №5/29 від 03.12.2015 року, 533,33 грн. з сім-картками «Лайф» вартістю 20 грн.. на рахунку якої були кошти в сумі 25 гри., «Київстар» вартістю 20 грн., на рахунку якої було 5 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди ча загальну суму 603,33 грн., після чого залишив місце вчинення злочину з викраденим майном та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, 18 жовтня 2015 року, ОСОБА_9 , близько 19.00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в кімнаті квартири АДРЕСА_5 , під час конфлікту з ОСОБА_8 , який виник на грунті особистих неприязних відносин, вирішив умисно заподіяти останньому тілесні ушкодження. Реалізуючи свій злочини умисел, ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_8 та правим кулаком наніс шість ударів в ділянку вискової та вилочної частин обличчя голови ОСОБА_8 зліва, спричиняючи останньому фізичний біль та тілесні ушкодження.
Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: перелому лобної кістки зліва та перелому лівої вилочної дуги, крововилива під тверду мозкову оболонку, що супроводжувався задоволенням та зміщенням серединних структур мозку в право, підшкірних крововиливів в лобній ділянці з обох сторін, саден на лівій тім`яній ділянці, які згідно висновку експерта № 694 від 29.02.2016 року належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду змінити: частково відмовити в задоволенні цивільного позову в частині морального відшкодування, а також зменшити призначене покарання, а саме: призначити за ч.1 ст.121 КК України покарання - 5 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 три роки позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. У відповідності до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком від 19.02.2015 року та остаточно призначити покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. Посилається на те, що покарання є занадто суворим та занадто велика сума цивільного позову. Вказує, що при призначенні покарання та задоволенні цивільного позову суд першої інстанції не врахував його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій потерпілого, та те що потерпілий вказав що його все одно на цивільний позов.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, думку потерпілого, який в судовому засіданні наполягав на відшкодуванні матеріальної та моральної шкоди а залишення вироку суду , в тому числі і щодо призначеного покарання, в силі, думку, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.121 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах і апелянтами не оскаржується.

ОСОБА_9 вчинив кримінальні правопорушення проти власності, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, та кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я людини, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, будучи неодноразово судимим за злочини проти власності, що свідчить про те,що на шлях виправлення не став, належ6них висновків не зробив та продовжує займатися злочинною діяльністю. Суд під час розгляду провадження встановив пом`якшуючих покарання обставин не встановив. Обтяжуючими покарання обставинами судом першої інстанції встановлено вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 судом першої інстанції призначено в межах санкцій ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.121 КК України, із врахуванням вимог ст.65 КК України. При його визначенні, як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують не встановлено, обставинами, що обтяжують покарання є - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину. Судом враховано особу винного, який не працює, не одружений, дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неодноразово судимий в тому числі за аналогічні злочини, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки та не бажання до нормальної адаптації у суспільстві. Тому суд першої інстанції з урахуванням всіх обставин провадження та думки потерпілих правильно прийшов до висновку про те, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі. Судом правильно застосовано ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України та визначено остаточне покарання.
Твердження обвинуваченого про те, що при призначенні йому покарання судом першої інстанції не враховано його щире каяття, активне сприяння у розкритті злочинів та відсутність претензій потерпілих є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження.
Під час розгляду провадження обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні злочинів визнав лише частково, а також те, що він неодноразово вчиняв злочини проти власності вже свідчить про відсутність щирого розкаяння. Активне сприяння у розкритті злочину також не було встановлено під час розгляді в суді першої інстанції з чим і погоджуються колегія суддів апеляційного суду.
Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу необхідності зменшення суми цивільного позову та відмови у задоволенні його в частині відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_8 з посиланням а відмову потерпілого від зазначеного відшкодування.
Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Суд зазначених вимог закону дотримався.
Крім того потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги категорично заперечив проти того, що він відмовлявся від позову в частині відшкодування моральної шкоди, наполягав на його задоволенні, оскільки до теперішнього часу вимушений лікуватися, через неправомірні дії ОСОБА_9 він став інвалідом 3-ї групи. Його життєдіяльність різко обмежена, він вимушений бути під опікою своєї матері, при цьому обвинувачений до теперішнього часу жодним чином не відшкодував йому ніякої шкоди, в тому числі і матеріальної, яку він визнає. У зв`язку з цим потерпілий наполягав на залишенні вироку суду першої інстанції без змін в тому числі і щодо призначеного ОСОБА_9 покарання, категорично заперечуючи проти його зміншення.
Оцінюючи у сукупності пояснення потерпілого, свідків, обвинуваченого, висновки судово-медичної експертизи, враховуючи те, що моральна шкода заподіяна шляхом заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок чого потерпілий змушений постійно знаходитися під наглядом лікарів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд правильно прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 гривень. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди судом враховано глибину і тривалість моральних страждань позивача та розумність заявленої потерпілим суми морального відшкодування з урахуванням реальної можливості її виплати обвинуваченим.
З огляду на викладене, сума відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 тис гривень є обгрунтованою та прийнятною. Підстав для її зменшення, а тим більш повної відмови у задоволенні позову в цій частині, не встановлено.
Підсумовуючи викладене слід зазначити, що всі об`єктивні дані, які впливають на вид та розмір призначеного покарання, були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, тому враховуючи також думку потерпілого і той факт, що обвинувачений не здійснив ніякого відшкодування завданої потерпілому ОСОБА_8 шкоди, підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , з мотивів зазначених в його апеляційній скарзі, немає.
Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування вироку суду, не виявлено.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 06 червня 2016 року щодо нього, - без зміни.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а засудженим - з моменту отримання її копії.
Судді: