ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/811/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" жовтня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, з середньою освітою, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 31.08.2016 року близько 21 год. 50 хв., перебуваючи в торгівельних рядах супермаркету «АТБ», який розташований по вул. Російській, 33 в м. Києві, на одній із полиць помітив ключ з брилком від камери схову речей покупців (ячейки). В цей час у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище з метою незаконного збагачення. Реалізуючи свій умисел ОСОБА_4 непомітно для інших осіб, взяв до рук вказаний брилок від камери схову речей покупців (ячейки) №49, який розташований вздовж стіни вже за лінією кас вказаного супермаркету «АТБ».
Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище з метою незаконного збагачення, вийшовши через каси даного супермаркету, приблизно о 22 год. 00 хв. 31.08.2016 року підійшов до ячейки №49, супермаркету «АТБ», який розташований по вул. Російській, 33 в м. Києві, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою знайденого ключа відчинив замок ячейки, та проник до ящику № НОМЕР_1 , тобто до сховища, звідки таємно викрав належне ОСОБА_5 , майно, а саме: поліетиленовий пакет в якому знаходилась пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , паперова ікона «Трьох святих», зв`язка ключів, які матеріальної цінності для потерпілої не становить, та мобільний телефон марки «НОКІА 6300» ІМЕЙ НОМЕР_2 вартістю 458 грн., в якому знаходилась сім картка оператора «МТС» з номером телефону НОМЕР_3 , а всього ОСОБА_4 , таємно викрав на загальну суму - 458 грн., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 458 гривень.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України при обставинах викладених у обвинувальному акті.
Також обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося, у вчиненому щиро кається.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлені.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, однак до кримінальної відповідальності притягується не вперше, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_4 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.
Також враховуючи те, що ОСОБА_4 раніше в силу ст.89 КК України не судимий, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, враховуючи те, що шкода потерпілій відшкодована в повному обсязі, суд приходить до висновку, що останнього на підставі ст.ст. 75,76 КК України слід звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 75, 76 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки 6 місяців.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа-6300», зв`язка ключів, пенсійне посвідчення, паперову ікону, - передані на зберігання потерпілій - залишити у власності останньої, диск «DVD-R Verbatim» - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ: