Провадження № 1-кп/727/59/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2016 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, одруженого, із середньою освітою, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 01.09.2015 року приблизно о 03 годині, вступивши в попередню змову з ОСОБА_5 , розподіливши попередньо свої ролі, перебуваючи біля будинку №18 по вул. Першотравневій в м.Чернівці, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіння чужим майном, помітивши біля даного будинку автомобіль «Мерседес Бенц Спрінтер 308Д» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , в ході чого ОСОБА_4 знаходився неподалік даного автомобіля, а ОСОБА_5 підійшовши до вищевказаного автомобіля, а саме до передньої лівої водійської дверки, за допомогою ножиців прокрутив серцевину замка дверцят, після чого потрапив до салону авто, звідки між переднім та заднім сидінням вийняв перфоратор марки «Бош», вартістю 5767 гривень та шуруповерт марки «Інтерскол», вартістю 1535 гривень, які належать ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7302 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 01.09.2015 року увечері він разом з ОСОБА_5 проходили біля автомобіля «Мерседес». Тумановський побачив всередині автомобіля шуруповерт та запропонував вчинити крадіжку, а саме попросив ОСОБА_7 постояти поряд подивитись - чи ніхто не йде. В цей час ОСОБА_8 за допомогою ножиць, які тримав з собою відкрив дверку автомобіля та потрапив всередину, звідки викрав перфоратор та шуруповерт. Так як ОСОБА_8 являється інвалідом, то він дав ОСОБА_7 викрадені речі, а той їх відніс метрів за 20 та поклав на ящик. Викрадені речі ОСОБА_7 відніс та коли повернувся за ОСОБА_8 , то їх затримали працівники міліції. Вказав, що ініціатором здійснення крадіжки був ОСОБА_8 , у вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 , відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове не з`явився, однак до його початку надав суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі, претензій матеріального чи морального характеру у нього до обвинуваченого немає.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 , погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою в силу ст.89 КК України раніше не судимою, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 , вважається особою, в силу статті 89 КК України раніше не судимою, а також враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, а також те, що потерпілий не має до нього претензій матеріального та морального характеру, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді 4-х місяців арешту.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання за даною статтею КК України у вигляді 4-х місяців арешту.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою. Строк покарання рахувати з 03 березня 2016 року.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання термін перебування останнього під вартою в Чернівецькій УВП №33 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 03 березня 2016 року по день набрання вироком чинності.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1