У Х В А Л А

05 липня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційної скарги прокурора ОСОБА_5 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 05 квітня 2016 року по кримінальному провадженню №0000030 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.3 ст.191, ч.2 ст.27 ч.1 ст.366 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Суддя ОСОБА_1 , який входить до складу колегії суддів апеляційного суду щодо розгляду даного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 05 квітня 2016 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , до початку судового розгляду подав заяву про самовідвід.

В обґрунтування цього зазначив, що під час досудового розслідування брав участь у даному провадженні, оскільки 10 січня 2008 року у складі колегії суддів було ухвалено рішення апеляційного суду, яким скасовано постанову Рівненського міського суду від 05 грудня 2007 року про скасування постанови начальника відділу прокуратури Рівненської області від 19 квітня 2005 року, якою скасовано постанову слідчого слідчого відділу УСБУ в Рівненській області про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_6 .

Суддя ОСОБА_3 з аналогічних підстав заявив самовідвід, зазначивши, шо він у складі колегії суддів приймав рішення 10 січня 2008 року щодо ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_6 посилаючись на те, що суддя ОСОБА_1 у складі колегій суддів апеляційного суду постановлював рішення у даній справі 21 листопада 2013 року та 10 січня 2008 року, заявив відвід цьому судді.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою заяву підтримав, прокурор ОСОБА_5 просив задоволити відводи.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 75 Кримінального процесуального кодексу України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у у його неупередженості.

З ухвали колегії суддів Апеляційного суду Рівненської області у складі головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_7 та ОСОБА_3 від 10 січня 2008 року вбачається, що було задоволено апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді спрапви судом першої інстанції, і скасовано постанову Рівненського міського суду від 05 грудня 2007 року про скасування постанови начальника відділу прокуратури Рівненської області від 19 квітня 2005 року, якою скасовано постанову слідчого слідчого відділу УСБУ в Рівненській області про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_6 та направлено справу на новий судовий розгляд.

Пунктом 2-1 частини 1 статті 54 Кримінально-процесуального кодексу України, який діяв на час постановлення вказаної ухвали, передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи, якщо він під час досудового розслідування справи розглядав скарги постанови про відмову в порушенні кримінальної справи або закриття справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10 грудня 2009 року в справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначив, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

У рішенні по вказаній справі ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Виходячи з того, що судді ОСОБА_1 і ОСОБА_3 входили до складу колегії суддів, яка розглянула скаргу на постанови про закриття кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_6 і це стосується даного кримінального провадження, то заяви про відвід цих суддів підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись статтями.75, 80, 81 Кримінального процесуального кодексу України, суд ,

у х в а л и в :

Заяви про відвід суддів ОСОБА_1 і ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

С у д д і

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3