ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/281/16-к

Номер рядка у звіті 2

06 квітня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша, Черкаської обл., громадянина України, українця, працюючого ДП «Златодар», трактористом, не одруженого, освіта середня, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 125 КК України.

Сторони кримінального провадження:

сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

законний представник ОСОБА_6

сторона захисту обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 29 березня 2014 року перебуваючи на території Новодмитрівської ЗОШ, що розташована за адресою: вул. Центральна, с. Нова Дмитрівка, Золотоніського р-ну, Черкаської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_5 наніс йому декілька ударів в область голови, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, синець обличчя, травма зуба, що відносяться, згідно з висновком судово-медичного експерта № 122 від 04.06.2014 року, до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 , винним у обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України визнав себе повністю, розкаявся, просив суд не карати його суворо, вчиняти подібного він більше не буде.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає. Судом роз`яснено правові наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

По суті кримінального правопорушення обвинувачений пояснив, що 26.03.2014 р. він разом з іншими хлопцями грав у футбол на стадіоні, який розташований на території Новодмитрівської ЗОШ. Під час гри у нього зав`язався конфлікт із ОСОБА_5 , в ході якого в них виникла бійка. Через деякий час вони домовилися зустрітися в інший день та вирішити даний конфлікт. 29.03.2014р. вони зустрілися на території вищевказаної школи та між ними знову виник конфлікт, в ході якого він наніс ОСОБА_5 три удари кулаком в область обличчя, після чого той упав на землю. Міру покарання просить призначити у вигляді штрафу. Цивільний позов він визнає частково на суму 2 000 грн.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 цивільний позов у судовому засіданні підтримали на загальну суму 3 300 грн. моральної шкоди, яку обґрунтовували ступенем тяжкості фізичних та моральних страждань неповнолітнього потерпілого, їх тривалістю, а також тими обставинами, що внаслідок завданих тілесних ушкоджень потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні 10 діб. Вони також ствердили, що обвинуваченим сплачена матеріальна шкода відповідно до пред`явлених письмових доказів за придбання ліків, а також 350 грн. моральної шкоди, а тому просять задовольнити позов на решту вимог 3 300 грн. моральної шкоди. Міру покарання залишили на розсуд суду.

Судом встановлено, що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире його каяття, активне сприяння розслідуванню кримінального провадження та відшкодування матеріальної шкоди в добровільному порядку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше є не судимим.

Враховуючи обставини справи, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, а також те, що ним скоєний злочин невеликої тяжкості, суд вважає за можливе призначити покарання в межах штрафу, що передбачений ч.2 ст. 125 КК України в розмірі шістдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 020 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підтриманий ним та його законним представником у судовому засіданні, суд вважає, підлягає до повного задоволення в сумі 3 300,00 грн. При цьому суд виходить як з обставин вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим, так і із тієї обставини, що потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні, є неповнолітнім, про що було відомо обвинуваченому. За цих обставин, суд вважає, що завдані діями обвинуваченого ОСОБА_3 фізичні та моральні страждання потерпілому є співрозмірними із заявленими вимогами в сумі 3 300 грн.

Керуючись ст.ст. 368 374, 376, 395 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу розмірі шістдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1 020 (одна тисяча двадцять) грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 3 300,00 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1