Єдиний унікальний номер 201/3374/16-к
Номер провадження 1-кп/201/374/2016
У Х В А Л А
16 серпня 2016 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровабад, Азербайджан, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 висловив думку про можливість призначення судового розгляду за даним обвинувальним актом, вважаючи його відповідним вимогам ст. 291 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку прокурора та вважав за можливе призначити судовий розгляд за наданим суду обвинувальним актом, при цьому, зазначив, що в обвинувальному акті невірно зазначено, що він є непрацюючим, а також не в повній мірі викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, зокрема, з незрозумілих для нього підстав не вказано, що автомобіль «ЗАЗ-110557-42» був наданий йому для службового користування директором ТОВ «Дніпротранслогістика» ОСОБА_6 , який пред`явив до нього цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди. При цьому, зазначив, що дорожньо-транспортна подія відбулася під час виконання ним трудових обов`язків на даному підприємстві. Додав, що потерпілий ОСОБА_5 , який отримав тілесні ушкодження внаслідок дорожньо-транспортної події, є працівником цього ж підприємства і разом із ним їхав в той день по робочих справах. Вважав, що ці обставини мають суттєве значення для вирішення справи по суті, в тому числі, і розгляду заявленого до нього цивільного позову, звернувши увагу суду на те, що автомобіль «ЗАЗ-110557-42» фактично належить ОСОБА_6 , а не ОСОБА_7 .
Потерпілий ОСОБА_5 погодився із думкою прокурора щодо можливості призначення судового розгляду за наданим суду обвинувальним актом, проте підтримав позицію обвинуваченого з приводу того, що в обвинувальному акті не відображені певні обставини, що мають суттєве значення, зокрема те, що він разом із ОСОБА_4 працювали в ТОВ «Дніпротранслогістика», директором якого є ОСОБА_6 , автомобіль «ЗАЗ-110557-42» належить фактично ОСОБА_6 , який і надав обвинуваченому його для службового користування. В день, коли сталася дорожньо-транспортна подія, в результаті якої він отримав тілесні ушкодження, вони із ОСОБА_4 знаходилися на роботі, і разом їхали по робочих справах і перевозили деталі, а тому вважав, що необхідно залучити ОСОБА_6 до участі у даному провадженні, як цивільного відповідача, оскільки останній, на його думку, повинен відшкодувати йому спричинену матеріальну шкоду, оскільки він отримав тілесні ушкодження, перебуваючи на роботі.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акту та реєстру, доданого до нього, суд приходить до висновку, що зазначений обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема, ст. 291 цього кодексу, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити наступні відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а саме безумовно усіх обставин, передбачених ст. 91 КПК України.
Пунктом 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).
Як вбачається з обвинувального акту обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
При цьому, виходячи із змісту наданого суду обвинувального акту, вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прокурором не були виконані належним чином, оскільки при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення у формулюванні обвинувачення не зазначені певні обставини, що мають суттєве значення для справедливого судового розгляду, зокрема, на яких підставах ОСОБА_4 керував автомобілем «ЗАЗ-110557-42», чи виконував він у той час свої трудові обов`язки, чи виконував потерпілий на той час свої трудові обов`язки, які мають суттєве значення для з`ясування розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та встановлення потерпілої особи, якій завдано майнову шкоду, в результаті пошкодження автомобілю, що може свідчити про не встановлення органом досудового розслідування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що, в свою чергу, зумовило всупереч вимогам закону пред`явлення обвинуваченому неконкретного обвинувачення, чим порушено право ОСОБА_4 на захист від конкретного та зрозумілого обвинувачення.
Окрім того, відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити наступні відомості, зокрема, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Проте, в порушення наведених вимог кримінального процесуального закону, в обвинувальному акті зазначено, що даним кримінальним правопорушенням шкода не завдана, в той час коли, в матеріалах кримінального провадження наявний цивільний позов ОСОБА_7 , представником якого є ОСОБА_6 , про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди в результаті пошкодження автомобілю.
При цьому, органом досудового розслідування в порушення вимог кримінального процесуального закону взагалі не встановлена потерпіла особа, якій внаслідок інкримінованого ОСОБА_4 злочину, спричинена майнова шкода.
Отже, наведені вище порушення вимог кримінального процесуального закону і залишення прокурором поза увагою суттєвих фактичних обставин, зазначених вище, позбавляють суд можливості з`ясувати хто з учасників дорожньо-транспортної події знаходився у трудових відносинах з ТОВ «Дніпротранслогістика», хто є директором даного підприємства, чи відбулася дорожньо-транспортна пригода під час виконання обвинуваченим своїх трудових обов`язків, що є передумовою до правильного вирішення питання про залучення до участі цивільного позивача та цивільного відповідача, що, в свою чергу, позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд за наданим суду обвинувальним актом, оскільки наведені порушення закону не можуть бути усунені під час судового розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 369 - 372 КПК України, суд,
Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження об 17 годині 30 хвилин 18 серпня 2016 року.
Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1