УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/5046/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.185 КК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2016 року м. Житомир
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
з участю прокурора: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Строк покарання постановлено рахувати з 17 листопада 2015 року.
Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 17 листопада 2015 року по 08 лютого 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з засудженого на користь держави 184 грн. 14 коп. процесуальних витрат за проведення судово-дактилоскопічної експертизи.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що
близько 10 години 10 березня 2015 року, перебуваючи в орендованій квартирі АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, за допомогою ключа відкрутив та викрав два водопровідні крани вартістю 200 грн. кожен, які належать ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на загальну суму 400 грн., а з викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Повторно, близько 15 години 25 березня 2015 року, ОСОБА_7 перебуваючи в орендованій квартирі АДРЕСА_3 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав телевізор марки «Томсон» вартістю 2500 грн. та мікрохвильову піч марки «Самсунг» вартістю 800 грн., які належать ОСОБА_10 , чим заподіяв останній матеріальної шкоди на загальну суму 3300 грн., а з викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Повторно, близько 13 години 04 квітня 2015 року, ОСОБА_7 перебуваючи в орендованій квартирі АДРЕСА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав пральну машину марки «Індезіт» вартістю 1000 грн. та телевізор марки «Соні» вартістю 300 грн., які належать ОСОБА_11 , чим заподіяв останньому матеріальної шкоди на загальну суму 1300 грн., а з викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 09 березня 2016 року засудженому вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 08 лютого 2016 року за ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу залишено попередню - тримання під вартою.
В апеляційній скарзі та в уточненнях до апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок змінити в частині призначеного покарання. Призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді двох років обмеження волі. Застосувати до ОСОБА_7 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням терміном на один рік. Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення. Посилається на те, що вирок ухвалено та постановлено ухвалу від 09 березня 2016 року з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом першої інстанції не в повному обсязі було враховано вимоги ст. 66 КК України. Не враховано, що він вчинив злочин внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, хворіє на хронічну хворобу - гепатит В. Призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та є суворим. Вважає, що ОСОБА_7 можливо призначити покарання у виді обмеження волі, оскільки такий вид покарання передбачений санкцією ч.2 ст. 185 КК України та звільнити його від покарання з випробуванням. Ухвала від 09 березня 2016 року, про залишення запобіжного заходу, тримання під вартою, ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили постановлена без його участі, з порушенням вимог ст. 197 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого
ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора, про залишення рішення суду без зміни, перевіривши судове рішення відповідно до ст. 404 КПК України в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних і належним чином оцінених судом доказах, які ніким з можливих апелянтів не оспорюється.
Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , призначено судом першої інстанції з врахуванням вимог ст.ст. 50, 65 КК України. При цьому судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття та повне визнання вини, те що він за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, страждає на важке хронічне захворювання, був взятий під варту судом в зв`язку із ухиленням від явки до суду. ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за викрадення чужого майна та відбував покарання у виді позбавлення волі і арешту і знову вчинив злочин, що свідчить про його небажання до нормальної адаптації в суспільстві. Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. За наведених обставин, доводи захисника ОСОБА_8 , що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та є суворим, не відповідає матеріалам провадження.
Доводи захисника ОСОБА_8 про те, що судом при призначенні покарання не було враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 хворіє на хронічну хворобу - гепатит В є безпідставними. Як вбачається зі змісту вироку, судом першої інстанції при призначені покарання було враховано наявність в обвинуваченого ОСОБА_7 такого хронічного захворювання.
Щодо доводів захисника ОСОБА_8 , що судом при призначенні покарання не була врахована обставина, що його пом`якшує, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин є безпідставними. Під час судового розгляду, ні стороною захисту, ні стороною обвинувачення не були надані докази на підтвердження наявності таких обставин. За поясненнями ОСОБА_7 в судовому засіданні, на момент вчинення злочинів він працював на кондитерській фабриці Житомирські ласощі.
Доводи захисника ОСОБА_8 , що ухвала від 09 березня 2016 року, про залишення запобіжного заходу, тримання під вартою ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили постановлена без його участі, з порушенням вимог ст. 197 КПК України відповідає матеріалам провадження. Колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції допущені такі порушення закону. Проте такі обставини відповідно до ст.409 КПК України, не дають підстав для зміни чи скасування вироку суду.
Заслуговують на увагу доводи захисника ОСОБА_8 про зарахування ОСОБА_7 в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення, оскільки при постановлені вироку, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ч.5 ст. 72 КК України, відповідно до якої, у строк попереднього ув?язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження. Такий строк закінчується 12 квітня 2016 року. За наведених обставин вирок підлягає зміні.
Керуючись ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 разом з уточненнями задовольнити частково.
Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 08 лютого 2016 року змінити.
У порядку ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17 листопада 2015 року по 12 квітня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В решті вирок залишити без зміни.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: