Справа № 520/4428/16-к
Провадження № 1-кс/520/912/16
УХВАЛА
21.04.2016 року м.Одеса

Слідчій суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , слідчого Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно громадянина України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської обл., Веселинівського р-ну, с. Варюшине, громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, який офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Як вказано в клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.04.2016 приблизно о 02:00 годині ОСОБА_5 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «Експострой» по просп. М. Жукова в м. Одесі, діючи із корисливих спонукань, реалізуючи злочинний умисел, який виник раптово, підійшов до ОСОБА_7 , після чого наніс удар кулаком правої руки в область обличчя, тим самим застосувавши по відношенню до останнього насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та шляхом ривку з руки відкрито викрав належний йому мобільний телефон марки «Samsung», оснащений сім-карткою з абонентським номером НОМЕР_1 , загальною вартістю 500 грн., тим самим завдавши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зазначену суму. З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

За даним фактом Київським відділом поліції м.Одеси ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування, про що 18.04.2016 року до ЄРДР за №0001490 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення.

18.04.2016 року слідчий повідомила ОСОБА_5 про підозру, про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що він вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 4 до 6 років, у нічний час доби, не проживає за місцем реєстрації, не працевлаштований, постійного джерела прибутку не має, одружений, але з дружиною не проживає, що виключає міцність соціальних зв`язків з ним, раніше не судимий, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на перешкоджання правосуддю, а також переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, свідчить про неможливість запобігання ризикам передбаченим п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Окрім цього слідчий просить покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: знаходитися за місцем постійного проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 20:00 годин до 07:00 годин наступної доби; прибувати до СВ Київського ВП в м.Одесі ГУ НП в Одеській області

за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, незалежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення можливості виклику ОСОБА_5 для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.

Прокурор підтримав клопотання слідчого. При цьому прокурор пояснив, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не порушить прав підозрюваного, і з огляду на вчинений злочин буде достатнім і справедливим заходом забезпечення кримінального провадження.
Адвокат ОСОБА_6 заперечував проти застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки ризики на які посилається слідчий не доведені, у ОСОБА_5 наявне постійне місце мешкання в м.Одесі, він притягається до відповідальності вперше.
Підозрюваний ОСОБА_5 під час розгляду клопотання був ознайомлений з правами, погодився із викладеними у поданні слідчого обставинами, та підтримав позицію свого захисника. Скарг на дії працівників поліції не мав.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, вислухавши пояснення слідчого, думку захисника та прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.194 КПК України слідчий судді зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 цієї статті.

Так, слідчий не надав доказів, а прокурор не переконав суд в наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення. З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 повинен підозрюватися у більш тяжкому злочині, вчиненого за попередньою змовою групою осіб. Разом з тим, слідчий, нехтуючи показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , показаннями потерпілого ОСОБА_7 , протоколами пред`явлення для впізнання свідкам ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , явку з повинною ОСОБА_5 , які свідчили про вчинення злочину трьома особами і яких було затримано безпосередньо після вчинення злочину, цю кваліфікуючу ознаку не включила в обсяг підозри за ч.2 ст.186 КК України та штучно вивела подільників ОСОБА_5 з кримінального провадження.

Слідчий також не надав доказів, а прокурор не переконав суд в наявності підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Слідчий і прокурор обмежились лише переліком цих ризиків, без наведення конкретних доказів.

Слідчий і прокурор також не довели чому більш м`які види запобіжних заходів не зможуть запобігти недоведеним ризикам.

За таких умов слідчий суддя вважає, що запропонований слідчим вид запобіжного заходу у виді домашнього арешту, через його м`якість явно не відповідає характеру і обсягу вчиненому ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Оскільки слідчий суддя не вправі самостійно застосовувати більш суворий вид запобіжного заходу, ніж запропонований слідчим за погодженням з прокурором, то за викладених вище обставин у задоволені клопотання слід відмовити.

До того ж, відповідно до ч.2 ст.211 КПК України затримана без ухвали слідчого судді особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу. Слідчий в порушення наведених вимог, незважаючи на те, що ОСОБА_5 був затриманий безпосередньо після вчинення злочину о 02.40 годин 18.04.2016 року, звернулася до суду після спливу шістдесяти годин, тобто за кілька годин до закінчення 72 годинного строку, встановленого ст.186 КПК України, чим позбавила можливості суд розглянути клопотання у встановлені строки.

Вказані недоліки клопотання прокурор ОСОБА_3 не виявив та погодив клопотання.

Керуючись ст.ст.132, 176-179, 181, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , в обранні щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту через м`якість запропонованого слідчим виду запобіжного заходу і його явній невідповідності характеру вчиненого злочину.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Одеської області.

Суддя ОСОБА_1