Справа №459/1953/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 19.11.2015 року був засуджений Червоноградським міським судом Львівської області за ч.2 ст.164 КК України до покарання у виді 180 годин громадських робіт. 04.01.2016 року працівниками Червоноградського МВ КВІ УДПтСУ у Львівській області поставлено на облік як засудженого до покарання не пов`язаного з позбавленням волі, у вигляді громадських робіт, та належним чином ознайомлено з порядком та умовами відбуття даного покарання. ОСОБА_4 , будучи 05.01.2016 року належним чином повідомленим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді 180 годин громадських робіт, а також належним чином ознайомленим з графіками виходу на роботи за січень, лютий та березень 2016 року, умисно, без поважних причин, не з`являвся на відпрацювання громадських робіт 27.01.2016 року, 28.01.2016 року, з 04.02.2016 року по 29.02.2016 року, 29.03.2016 року та 31.03.2016 року і як наслідок термін виконання громадських робіт неодноразово продовжувався, а покарання залишилось невідбутим. Тим самим ОСОБА_4 ухилився від відбуття громадських робіт, призначених йому вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 19.11.2015 року. При цьому, загальна кількість невідпрацьованих ОСОБА_4 громадських робіт складає 84 години.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, та пояснив, що повністю погоджується з обставинами, оголошеними прокурором з обвинувального акта. У вчиненому щиро розкаявся.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності їх позицій, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують його особу.
Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в умисному ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, доведена повністю. Тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд ураховує тяжкість учиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, не працює (доказів про працевлаштування не надав суду).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття в учиненому кримінальному правопорушенні.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст.65 КК України покарання повинно бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
За таких обставин суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком в 1 (один) рік в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.
Відповідно до ст.71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області суду від 19 листопада 2015 року і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком в 1 (один) року 2 (два) днів кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Головуючий:ОСОБА_1