23.11.2016 Єдиний унікальний номер 205/3915/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Провадження № 1-кс/205/354/16

23 листопада 2016 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000362 та № 0003789 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:
-18.09.2002 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
-28.12.2006 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 190, ст. 70 ч. 1, на підставі ст. 76 КК України до 5 років позбавлення волі; -12.07.2007 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 190 ч. 2, ст. 186 ч. 2, на підставі ст. 76 КК України до 4 років позбавлення волі; - 23.04.2010 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбутий строк 6 місяців за вироком суду Ленінського району від 12.07.2007 року, до відбуття призначити 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 30.04.2014 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 14 днів;
18.08.2016 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до одного року обмеження волі,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, -
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

24 жовтня 2015 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку № 26 по вул. Платона Петряєва у м. Дніпропетровську, реалізуючи раптово виниклий умисел на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, із корисливих мотивів, під приводом здійснення дзвінка, попросив у раніше малознайомого йому малолітнього ОСОБА_6 , передати мобільний телефон «Lenovo А369І», який перебував у його користуванні, заздалегідь знаючи про те, що вказаний мобільний телефон він не поверне. Малолітній ОСОБА_6 , будучи введеним в оману ОСОБА_3 , не підозрюючи про його злочинні наміри, погодився на його прохання і добровільно передав останньому мобільний телефон «Lenovo А369І» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 70/34-790 від 24.11.2015, складає 950 гривень. Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи при собі зазначений мобільний телефон з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд, а саме заклав до ломбарду.

Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом зловживання довірою заволодів майном, яке належить потерпілій ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріальну шкоду у розмірі 950 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 28 січня 2016 року близько 21 години 40 хвилин, перебуваючи на пасажирському передньому сидінні в автомобілі марки «Honda Civic», державний номер НОМЕР_3 , який був припаркований напроти будинку № 69, по вулиці Старобазарній Ленінського району м. Дніпропетровська разом з потерпілим ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , який сидів за кермом вказаного автомобіля, де ОСОБА_3 побачив у салоні вказаного автомобілю мобільний телефон марки «Asus» моделі «Zenphone-4» ІМЕІ-1: НОМЕР_4 , ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , в якому знаходилася сім-карта «Київстар», який належить потерпілому ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на повторне заволодіння чужим майном, а саме мобільним телефоном марки «Asus» моделі «Zenphone 4» шляхом зловживання довірою. Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 вийшов з вищевказаного автомобілю та направився до водійської двері, де за кермом знаходився потерпілий ОСОБА_8 . Після чого ОСОБА_3 зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_9 під приводом здійснити телефонний дзвінок, хоча намірів на повернення мобільного телефону не було, на довірчих відносинах взяв вказаний мобільний телефон, що належить потерпілому та почав імітувати розмову при цьому став йти за будинок АДРЕСА_3 розташований за вищевказаною адресою, а потерпілий ОСОБА_8 , залишився чекати його в автомобілі. Таким чином, ОСОБА_3 , шахрайським шляхом та зловживаючи довірою, повторно заволодів чужим майном, що належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме: мобільним телефоном марки «Asus» моделі «Zenphone 4» ІМЕІ-1: НОМЕР_4 , ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , вартість якого згідно висновку експерта № 6/12.1/1097 від 12.05.2016 року становить 1516, 66 гривень, в якому знаходилася сім-карта «Київстар», яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє.

Виконавши всі дії які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця ОСОБА_3 , з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись останнім на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду у розмірі 1516,66 гривен.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів у повному обсязі, щиро покаявся, заявив про осуд своїх дій та відмовився від дачі показів у судовому засіданні, посилаючись на своє право, передбачене ст. 63 Конституції України, підтвердивши, при цьому, всі обставини кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

Незважаючи на повне визнання своєї вини та підтвердження обставин кримінального правопорушення ОСОБА_3 , його вина підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними доказами:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.10.2015 року відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 просить прийняти міри до відомого їй громадянина ОСОБА_3 , який шахрайським шляхом, під приводом телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном «Lenovo А 369І» у її неповнолітнього онука ОСОБА_6 2005 року народження;

-висновком судової товарознавчої експертизи від 24.11.2015 року № 70/34-790, відповідно до якої, ринкова вартість мобільного телефону «Lenovo» моделі А369І станом на 24.10.2015 року складає 950 грн.;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 27.11.2015 року та доданими фототаблицями до нього, відповідно до якого, ОСОБА_3 , у присутності двох понятих, добровільно показав місце, а саме біля воріт домоволодіння, що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Платона Петряєва, 26 де він шахрайським способом, зловживаючи довірою заволодів мобільним телефоном «Lenovo» моделі А369І. Також ОСОБА_3 вказав та продемонстрував напрямок в якому він пішов після заволодіння мобільним телефоном;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.01.2016 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 просить прийняти міри до невідомої особи, яка 28.01.2016 року близько 21.40 год., знаходячись біля будинку № 69 по вул.. Союзній в м. Дніпропетровську, шляхом зловживання довірою заволоділа належним йому майном;

-протоколом огляду від 18.03.2016 року, відповідно до якого оглянуто сім-карту «Київсьар», яку добровільно видам ОСОБА_3 , при застосування якої через мобільний телефон продемонструвала номер НОМЕР_6 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_8 , у присутності понятих, впізнав ОСОБА_3 під номером 4, як особу, яка 28.01.2016 року шахрайським шляхом заволоділа належним йому мобільним телефоном «Asus Zenphone 4».

-висновком судової товарознавчої експертизи від 12.05.2016 року № 6/12.1/1097, відповідно до якої ринкова вартість мобільного телефону «Zenphone 4 А 400 СХG» станом на 29.01.2016 року могла складати 1516,66 грн.

Оцінюючи досліджені докази, у їх належності, допустимості, сукупності та відповідності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, повністю знайшла своє підтвердження у судовому провадженні, а його умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 передбачених ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненої ним діянь, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений за корисливі злочині, має незняту та непогашену судимість, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, характеризується задовільно, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також відсутність обставин, що обтяжують його покарання, і приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити йому достатнім для виправлення та попередження нових злочинів покарання у вигляді позбавлення волі та строк в межах санкції статті обвинувачення, визначивши остаточне покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання у вигляді одного року обмеження волі, призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 серпня 2016 року, більш суворим.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проведено судову товарознавчу експертизу № 6/12.1/1097 від 12.05.2016 року, витрати на яку документально підтверджені на суму 351,84 грн.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільного позову у кримінальному провадженні заявлено не було.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, повністю поглинути призначеним покаранням невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 серпня 2016 року у вигляді одного року обмеження волі, та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
Початок строку виконання покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Речовий докази, якими було визнано: вилучену сім-карту мобільного оператора «Київстар» на № НОМЕР_7 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з моменту його проголошення в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд.

Суддя: ОСОБА_1