Справа № 694/1066/16-к Провадження №1-кп/694/117/16
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
04.10.2016 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
Приблизно о 01 год. 00 хв. 05 травня 2016 року ОСОБА_3 , перебуваючи на території Звенигородської центральної районної лікарні, що розташована по вул. Піонерській, 79 в м. Звенигородка Черкаської області, з метою крадіжки чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом злому металевим ломиком навісного замка на решітці підвального приміщення харчоблоку, проник до вказаного приміщення, звідки викрав холодильний агрегат, балансова вартість якого складає 3600 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, чим наніс Звенигородській ЦРЛ матеріальних збитків на вказану суму.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю. Дав показання про те, що вночі 05 травня 2016 року він вирішив викрасти компресор, який помітив раніше в одному з приміщень Звенигородської центральної районної лікарні. Він взяв вдома ломик та шляхом злому навісного замка на підвальному приміщенні проник всередину. Там своїм ключем розібрав холодильний агрегат та виніс його частини до річки, де заховав. Наступного дня він розібрав його на дрібніші частини, викликав машину таксі та відвіз метал на пункт прийому металолому. За метал він отримав гроші в сумі приблизно 500-600 грн., які витратив на власні потреби. Біля річки він залишив радіатор, який не встиг здати та в подальшому віддав його працівникам поліції. В скоєному щиро розкаюється.
Представник потерпілого ОСОБА_5 дала показання про те, що працює комірником в Звенигородській ЦРЛ. В один з днів навесні 2016 року вона прийшла на роботу в овочесховище та виявила відсутність холодильного агрегату. Він був у робочому стані, але тимчасово відключений. Про відсутність агрегату вона повідомила головного лікаря та працівників поліції. Потім працівники поліції возили її на пункт прийому металолому, де вона впізнала частину від викраденого агрегату. На даний час викрадені речі не повернуто, вартість майна Звенигородській ЦРЛ не відшкодовано.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який в силу ст. 89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, однак з урахуванням тяжкості злочину та особи винного, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання та вважає за доцільне призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речовими доказами у справі визнано: металевий лом; металевий гайковий ключ з написом 17 та 19; корпус від електричного двигуна сірого кольору із написом «Двигатель синхронный»; частину мідної проволоки; пару кросівок сірого кольору з написом Light Energy; металевий предмет з трубками та поперечинами, схожий на радіатор; металеву раму з компресором, долю яких суд вирішує відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази:
- металевий лом та металевий гайковий ключ з написом 17 та 19, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області конфіскувати;
- корпус від електричного двигуна сірого кольору із написом «Двигатель синхронный»; частину мідної проволоки, металевий предмет з трубками та поперечинами, схожий на радіатор, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, а також металеву раму з компресором, яка передана на зберігання ОСОБА_6 , повернути потерпіпілому Звенигородській ЦРЛ, як законному володільцю;
- пару кросівок сірого кольору з написом Light Energy, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області повернути обвинуваченому ОСОБА_3 , як законному володільцю, а у випадку відмови в отриманні -знищити.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1