справа № 709/1641/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.08. 2016 року смт.Чорнобай
Чорнобаївський районний суд в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3
законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_4 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Чорнобаївського районного суду смт.Чорнобай ,матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця , гр-на України , освіта середня , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючий раніше не судимий ,неодружений ,на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має,у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України
в с т а н о в и в :
20 липня 2016 року ,з Чорнобаївського районного відділу Золотоніської місцевої прокуратури , надійшли до суду матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 визначених ст.94 КК України у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим типом нагляду.
Судом проведено підготовче судове засідання та призначено наявні матеріали до судового розгляду .В судовому засіданні прокурор ,після оголошення ним клопотання щодо застосування примусових заходів медичного характеру ,заявив щодо необхідності призначення ОСОБА_4 судово психолого-психіатричної експертизи та подав матеріали клопотання у письмовому вигляді. В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те,що після направлення до суду матеріалів про застосування примусових заходів медичного характеру суду ,з письмового звернення адміністрації психіатричного закладу де перебуває у даний час ОСОБА_4 , стало відомо про відсутність в останнього психопатологічної симптоматики, що відповідала б критеріям захворювання яке було встановлено раніше при проведенні амбулаторної судово-психіатричної експертизи.В разі ж задоволення судом клопотання щодо проведення заявленої експертизи прокурором будуть надані адресу суду і відповідні матеріали провадження.
Присутній в судовому засіданні захисник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора та просить його задовольнити.
Законний представник особи щодо якої вирішується застосування примусових заходів ОСОБА_5 погоджується з прокурором та думкою захисника щодо призначення судом даної експертизи.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився ,ним подано заяву про розгляд матеріалів клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру без його участі.
Суд ознайомившись з матеріалами провадження ,заслухавши присутніх в судовому засіданні учасників процесу вважає ,що заявлене клопотання про призначення судом судово психолого-психіатричної експертизи ,як і застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 не підлягає задоволенню,а саме клопотання слідчого узгоджене з прокурором щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру підлягає закриттю з наступних підстав.
Диспозицією ст.512 КПК України визначено,що судовий розгляд наявного в провадженні суду клопотання,здійснюється судом одноособово та згідно до правил даного кодексу.Участь особи відносно якої розглядається можливість застосування примусових заходів медичного характеру ,не є обов`язковою.Сам розгляд клопотання закінчується постановленням ухвали про його задоволення чи про відмову у застосуванні даних заходів. Призначення та проведення по відповідних матеріалах клопотання судом експертиз положеннями ст.512 КПК України не передбачено.
У відповідності до матеріалів справи та пояснень прокурора, ОСОБА_4 на час вчинення інкримінованого йому діяння та на наданий час за своїм психічним станом не міг і не може повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними,що унеможливлює його подальшу участь у слідчих діях та в судовому засіданні,що свідчить про необхідність застосування до останнього примусових заходів медичного характеру.
Згідно змісту Акта амбулаторної судово-псіхиатричної експертизи № 217 від 25.05.2016 року яка проводилась під час досудового слідства ОСОБА_4 був визнаний таким ,що на період часу до якого відносяться події пов`язані зі скоєнням ним кримінального правопорушення, не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними і на теперішній час також не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії , керувати ними, як і не здатний самостійно здійснювати свої процесуальні права та обов`язки при проведенні слідчих дій і розгляді справи в суді так,як виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну в період активного розвитку процесу з актуальною психотичною-галюцинаторно-маячною симптоматикою.
Судом встановлено ,що 24.06.2016 року ,за клопотанням слідчого узгодженого з прокуром , ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах,що виключають небезпечну поведінку з суворим типом нагляду,а матеріали клопотання щодо застосування до даної особи примусових заходів визначених ст.94 КК України у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим типом нагляду -20.07.2016 року , направлено до суду.
Під час перебування ОСОБА_4 в психіатричному закладі з суворим наглядом МОЗ України м.Дніпропетровськ , вивчення даних анамнезу ,клінічного психіатричного обстеження та при його комісійному огляді 05.07.2016 року(протокол № 263) ,за ініціативою керівництва закладу,було зроблено висновок щодо відсутності в останнього захворювання діагностованого при проведенні амбулаторної судово-психіатричної експертизи в Черкаській обласній психіатричній лікарні,а сам ОСОБА_4 за своїм психічним станом може бути присутній в судовому засіданні . Голова та члени ,ВКК вважають за доцільне проведення останньому судової психолого-психіатричної експертизи в стаціонарних умовах.
Згідно з ч.1 ст.503 КПК України обумовлено ,що в порядку застосування примусових заходів медичного характеру кримінальне провадження може здійснюватися лише у разі, якщо є підстави вважати що особа є повністю неосудною.
Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" судам роз`яснено, що враховуючи те, що згідно зі ст.20 КК України особа, визнана обмежено осудною, підлягає кримінальній відповідальності, слід визнати, що справу щодо такої особи необхідно направляти до суду з обвинувальним висновком, в якому мають міститися дані про психічне захворювання цієї особи.
Також слід враховувати і те, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обгрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК), висновку судово-медичної експертизи. Самі ж суди повинні критично оцінювати зазначені висновки з точки зору їх наукової обгрунтованості, переконливості й мотивованості, оскільки згідно з положеннями КПК України ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, незгода з ними має бути вмотивована у відповідних ухвалі, вироку, постанові суду.
Таким чином ,в судовому засіданні не було беззаперечно доведено наявності в ОСОБА_4 захворювання діагностованого при проведенні амбулаторної судово-психіатричної експертизи в Черкаській обласній психіатричній лікарні,а сам він за своїм психічним станом на теперішній час ,може бути присутній в судовому засіданні та існує необхідність проведення останньому судової психолого-психіатричної експертизи в стаціонарних умовах.
Тобто відсутні докази ,що ОСОБА_4 перебуває у стані неосудності,що ставить під сумнів достовірність наявної в матеріалах справи амбулаторну судово-психіатричну експертизу.
Відповідно до вимог ч.5 ст.513 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути закрито судом, якщо неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена. У такому разі після закриття судом кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру прокурор повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку.
Враховуючи, що неосудність ОСОБА_4 на момент вчинення суспільно-небезпечних діянь, спростовується заявою психіатричного закладу з суворим типом нагляду М.О.З.України та доданим до неї протоколом засідання ВКК№ 263 (ас.17-20), а сам він може приймати участь в судовому засіданні суд приходить до переконання , що надіслане в адресу суду клопотання прокурора щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим типом нагляд упереджене та підлягає закриттю з поверненням наявних матеріалів прокурору ,для розслідування у загальному порядку .Аналогічну позицію з дааних питань висловлював і апеляційний суд Черкаської області у своїй ухвалі від 05липня 2016 року по кримінальному провадженні № 11-кп/793/660016.
Клопотання щодо призначення судом судової психолого психіатричної експертизи по справі ,під час розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу із суворим типом нагляду положенням , не може бути задоволено так,як змістом ст.512 КПК України не передбачено проведення судом даних дій , при вирішенні питань застосування даних примусових заходів тому суд керуючись ст.ст. 369-372, 512, 513, КПК України,
у х в а л и в :
Провадження щодо примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 за ознаками суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч.1 ст.115 КК України , закрити.
Матеріали клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 ,повернути прокурору для проведення досудового провадження у загальному порядку .
В задоволенні клопотання щодо призначення судової психолого-психіатричної експертизи , під час розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу із суворим типом нагляду-відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Чорнобаївського районного суду ОСОБА_1