У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 листопада 2016 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Ужгородського місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність посадових осіб Ужгородського місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що всупереч вимогам ст. 214 КПК України посадові особи Ужгородської місцевої прокуратури не вчинили жодних дій щодо внесення відомостей про злочин до ЄРДР, після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 12.08.2014 було скасовано вирок Ужгородського міськрайонного суду від 17.02.2014 у кримінальній справі за обвинуваченням мене в злочині, передбаченому ч.З ст. 296 КК України. Цією ж ухвалою кримінальна справа направлена прокуророві на додаткове розслідування. Запобіжним заходом щодо мене залишено підписку про невиїзд.

Відповідно до п. 12 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України (2012 р.) вказана кримінальна справа підлягала розслідуванню в порядку, передбаченому цим Кодексом, тобто в строк, який, згідно ст. 219 КПК України, не міг перевищувати шести місяців.

Згідно з повідомленням керівника Ужгородської місцевої прокуратури (№ 01- 113/284с-16(2907) від 29.08.2016) «відомості за фактом вчинення хуліганських дій, в тому числі за участі ОСОБА_3 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001119 02.09.2014 року».

Після цього слідчий (Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області) і прокурор (процесуальний керівник) були зобов`язані прийняти одне з двох можливих рішень:

1) якщо наявні достатні докази - на підставі п.2 ст.276 КПК України повідомити мене про підозру і впродовж двох місяців, як це передбачено ст. 219 цього Кодексу, закінчити досудове розслідування шляхом здійснення дій, вказаних у ст. 283 цього ж Кодексу; або

2) якщо достатніх доказів немає - закрити кримінальне провадження на підставі одного з пунктів 1-3 частини 1 ст. 284 КПК України.

Між тим, з вересня 2014 року кримінальне провадження № 0001119 перебуває без руху. Через невизначеність свого процесуального статусу я більше двох років позбавлений права знати свої процесуальні права і обов`язки, права на справедливий і публічний розгляд своєї справи незалежним і безстороннім судом, який встановив би обґрунтованість/необґрунтованість висунутого проти мене кримінального обвинувачення, через підписку про невиїзд позбавлений свободи пересування, вільного вибору місця проживання, свободи вільно залишати територію України, обирати місце роботи, навчання, а отже і професію та рід трудової діяльності, влаштувати на власний розсуд особисте життя.

Таким чином бездіяльність слідчого, а також керівника органу досудового розслідування і прокурора (процесуального керівника), які, відповідно до вимог статей 36- 39 КПК України уповноважені забезпечити здійснення досудового розслідування, завдано істотної шкоди моїм

правам, свободам та інтересам, зокрема, гарантованим статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини і статтями 33,43, 57 Конституції України. Така бездіяльність слідчого, керівника органу досудового розслідування і прокурора, уповноваженого здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні, містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Про це двічі було повідомлено керівника Ужгородської місцевої прокуратури, проте відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) не внесені, розслідування не розпочато.

У судове засідання 21.11.2016 року скаржник не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду скарги був слідчим суддею повідомлений належним чином, що підтверджується відповідною розпискою, проте подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Слідчий у судове засідання не прибув, незважаючи на той факт, що про час і місце її розгляду був судом повідомлений належним чином, проте його неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно п. 1 параграфу 2 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 травня 2016 р. за № 680/28810 до Реєстру, між іншим, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (п. 2 пар. 1 розд. ІІ Положення).

Унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про: заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України (п. абз. 1 п. 1 розділу ІІІ Положення).

Як зазначено у п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.11.2012 року № 1640/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» у статті 303 КПК визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати в наступному: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слід мати на увазі, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Враховуючи наведені положення законодавства відомості до ЄРДР вносяться, якщо відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела які відповідають вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мають короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, вищезазначені норми закону зобов`язують прокурора, у т.ч. керівника прокуратур; керівників органів досудового розслідування; слідчих: органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів державного бюро розслідувань (з моменту створення), у разі надходження заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, яка відповідає вищезазначеним вимогам, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
У своїй заяві скаржник зазначив, що про обставини зазначені у скарзі двічі було повідомлено керівника Ужгородської місцевої прокуратури, проте відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) не внесені, розслідування не розпочато.

З доданих до скарги документів вбачається, що адвокат ОСОБА_4 зверталася до керівника Ужгородської місцевої прокуратури із запитом від 28.09.2016 року за яким просила його внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України слідчим, керівником органу досудового розслідування і прокурором, які не виконали своїх процесуальних повноважень в цьому кримінальному провадженні у період з 02.09.2014 року.

Проте, до зазначеного запиту не було додано документального підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів ОСОБА_3 , тому за листом від 03.10.2016 року № 01-113/315с-16 (3282) Ужгородська місцева прокуратура повідомила адвоката ОСОБА_4 про неможливість внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Адвокат ОСОБА_4 повторно зверталася до керівника Ужгородської місцевої прокуратури з листом від 17.10.2016 року за яким наполягала на негайному внесенні відомостей до ЄРДР. Однак доказів направлення зазначеної заяви Ужгородській місцевій прокуратурі суду не надано.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що скаржник ОСОБА_3 самостійно не звертався до Ужгородської місцевої прокуратури з будь якими повідомленнями про вчинення кримінального правопорушення.
Документальних доказів на представництво його інтересів адвокатом ОСОБА_4 суду також не надано, тому суд позбавлений можливості достовірно встановити цей факт.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскільки скаржник - ОСОБА_3 не є заявником, доказів на підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_4 його інтересів суду не надано, він не має право на оскарження бездіяльності Ужгородської місцевої прокуратури, відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Ужгородського місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1