Справа № 464/784/15-к
пр.№ 1-кс/464/217/15
У Х В А Л А

16.02.2015 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу останнього на постанову слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою в порядку ст.ст.303-304 КПК України на постанову слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 24.05.2013 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000121 від 30.11.2012 р. у звязку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Скаргу мотивує тим, що з 1983 р. зареєстрований та проживав в кімнаті АДРЕСА_1 . В 2003 році його кімнату незаконно зайнято працівниками Личаківського ВДВС, а після цього з кімнати пропали його особисті речі. Вважає, що слідчим взагалі не проводилась перевірка його заяви про злочин, а оскаржувана постанова винесена з порушенням законодавства; досудове розслідування фактично не проводилось, слідчий не проаналізував докази, не провів необхідних слідчих дій.

Потерпілий ОСОБА_3 при розгляді скарги вимоги такої підтримав, дав пояснення аналогічні її змісту. Просить скаргу задоволити.

Слідчий та прокурор на розгляд скарги не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце її розгляду.

Заслухавши пояснення потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скаргу слід задоволити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Встановлено, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000121 від 30.11.2012 р. було розпочато за заявою ОСОБА_3 з приводу зникнення його речей з кімнати АДРЕСА_1 .

З заяви ОСОБА_3 від 13.11.2012 р. вбачається, що потерпілий вказує про те, що в 2005 р. його кімнату №310 в гуртожитку було зайнято працівниками Личаківського відділу ДВС. Після цього з кімнати зникли його особисті речі.

Будучи допитаним в якості потерпілого ОСОБА_3 надав аналогічні за змістом показання (протокол допиту потерпілого від 05.12.2012 р.).

Постановою слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 24.05.2013 р. закрито кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий в зазначеному процесуальному документі зазначає про те, що 30.11.2012 р. в Сихівський РВ з письмовою заявою звернувся гр. ОСОБА_3 , про те, що 01.04.2003 року під час виконання виконавчого листа ДВС Личаківського району м. Львова, з кімнати № 310 по вул. Угорська, 2 у м. Львові пропали речі останнього.

Однак твердження слідчого про те, що зникнення речей пов`язане з виконавчим провадженням не відповідає обставинам справи, оскільки як вбачається з заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину та протоколу допиту потерпілого, останній вказує лише на те, що його кімнату №310 в гуртожитку було зайнято працівниками Личаківського відділу ДВС.

Крім цього, в оскаржуваній постанові слідчий зазначає про те, що 05.12.2012 року, в ході допиту гр. ОСОБА_3 , було встановлено, що речі які належать останньому пропали внаслідок власної недбалості, оскільки працівники ДВС Личаківського району м.Львова попереджали гр. ОСОБА_3 про те, що кімнату буде зайнято та речі, які знаходяться в ній буде винесено з кімнати.

Однак, даний висновок слідчого зроблений без належної на те правової підстави. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 з 10.01.1983 р. зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 . Однак, слідчим не було встановлено чи дійсно кімната 310 була зайнята працівниками ДВС Личаківського району м.Львова, якщо так, то на якій правовій підставі.

Поза увагою слідчого залишились також показання потерпілого про те, що його особисті речі з кімнати №310 були перенесені в іншу кімнату, а в подальшому зникли. Так, слідчим не з`ясовано ні номер кімнати, ні осіб які могли в ній проживати або бути свідками даних подій.

Таким чином, приходжу до переконання, що оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження, є передчасною, винесена без належної для того правової підстави, необґрунтованою, а відтак, таку слід скасувати.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя , -

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задоволити.

Постанову слідчого СВ Сихівського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області ОСОБА_4 від 24.05.2013 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000121 від 30.11.2012 р. скасувати.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1