Миколаївський районний суд Одеської області
Справа № 508/715/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року Миколаївський районний суд

Одеської області

В складі : головуючого судді ОСОБА_1

Секретаря ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

Обвинуваченого ОСОБА_4

Потерпілого ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Миколаївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 05.06.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з освітою середньо технічною, не одруженого, не працюючого, раніше судимого;

-02.12.2011 року Суворовським районним судом м. Одеса за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

-08.08.2013 року Київським районним судом м. Одеса за ч. 1 ст. 186 КК України до 3 місяців арешту;

-30.05.2014 року Суворовським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 186 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 05 червня 2016 року о 07 годині 10 хвилинах маючи намір незаконно заволодіти транспортним засобом, шляхом вільного доступу, через відчиненні навстіж ворота, увійшов на територію домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та скориставшись відсутністю сторонніх громадян та господаря будинку, проник до незачиненого гаражу, в якому стояв незачинений автомобіль марки ВАЗ 2103, білого кольору, д/з НОМЕР_1 . Після чого проник до незачиненого автомобіля та привівши двигун автомобіля в рух за допомогою ключів, залишених власником автомобіля, ОСОБА_4 виїхав із подвір`я домоволодіння ОСОБА_5 та почав рухатись у напрямку м. Березівка, Березівського району, Одеської області, тим самим, своїми умисними діями, незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2103, білого кольору, д/з НОМЕР_1 , вартістю 11 000 гривень 00 копійок, який належить ОСОБА_5 , чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 11 000 гривень 00 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України визнав повністю, однак в силу ст. 63 Конституції України відмовився давати покази, підтримав ті покази, що давав на досудовому розслідуванні.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно у нього з гаражу за адресою проживання: АДРЕСА_2 було викрадено його власний автомобіль марки ВАЗ 2103, білого кольору, д/з НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ні ким не оспорюються, а саме показання свідків по справі, письмових та речових доказів, проти чого не заперечують всі учасники судового провадження. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності їх позицій, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині та кваліфікує його дії за ст. 289 ч. 2 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно з проникненням у приміщення.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 як особа - за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий, на спеціалізованих обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, не працює, не одружений.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, наслідки злочину, особу винного, його відношення до вчиненого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, сімейний стан, те, що він раніше неодноразово судимий та злочин вчинив одразу після звільнення з місць позбавлення волів, не працює, суд рахує що виправити ОСОБА_4 та запобігти скоєнню ним нового злочину можливо призначивши покарання у виді реального позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства. Дане покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та недопущення ним в подальшому вчиненні злочинів.

Долю речових доказів по кримінальному провадженні необхідно вирішити згідно ст. 100 КПК України, частину повернути за належністю, а іншу частину знищити.

Міру запобіжного заходу залишити попередню утримання під вартою.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368 - 371, 373 - 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 залишити попередню «Утримання під вартою».

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня затримання тобто з 05 червня 2016 року.

Речові докази: легковий автомобіль марки ВАЗ 2103, білого кольору, д/з НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 передати ОСОБА_5 ; кофту білого кольору, яка знаходиться на відповідальному зберіганні у засудженого ОСОБА_4 передати ОСОБА_4 ; змиви з автомобіля марки ВАЗ 2103, білого кольору, д/з НОМЕР_1 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Миколаївського ВП Любашівського ВП ГУНП в Одеській області знищити.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Миколаївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію данного вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1