Справа № 545/3098/16-к
Провадження № 1-в/545/1369/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.09.2016 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання засудженого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця та жителя АДРЕСА_1 ; українця, громадянина України; з професійно-технічною освітою; раніше судимого: 27.12.2004 року Сніжнянським міським судом Донецької області за ст. ст. 186 ч. 2; 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

Засуджений згідно вироку колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Донецької області за ст. ст. 115 ч. 2, п. п. 6, 4; 187 ч. 2; 187 ч. 4; 186 ч. 2; 70, 71 КК України до 14 років позбавлення волі.

про умовно-дострокове звільнення, -

в с т а н о в и в:

До Полтавського районного суду Полтавської області звернувся засуджений ОСОБА_4 з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, обґрунтовуючи вимоги тим, що він відбув 2/3 частини призначеного покарання в порядку статті 107 КПК України і став на шлях виправлення.

На адресу суду від засудженого надійшла заява про розгляд подання без його участі.

Від представника ВК № 16 також надійшла заява про прозгляд справи в його відсутність , проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звельнення заперечував, вважає, що засуджений не довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні проти клопотання заперечував на підставі того, що засуджений ОСОБА_4 не досяг необхідного рівня виправлення, так як за час відбування покарання має 17 стягнення з яких 5 ДІЗО та лише два заохочення, а тому відсутні підстави для задоволення подання про його умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував щодо задоволення клопотання, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до висновку, що в задоволенні клопотання засудженого, слід відмовити з наступних підстав:

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 107 КПК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого злочину, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , звернено увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України ( 2341-14 ) (далі - КК).

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення ;

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено , що ОСОБА_4 засуджений за даною справою: 16.08.2005 року Колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Донецької області за ст. ст. 115 ч. 2, п. п. 6, 4; 187 ч. 2; 187 ч. 4; 186 ч. 2; 70, 71 КК України до 14 років позбавлення волі.

Ухвалою Полтавського районного суду від 08.02.2016р. засудженому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.03.2005р. по 06.10.2005р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку покарання: 09.03.2005 року.

Кінець строку покарання: 12.08.2019 року.

Під час у тримання в Донецькому слідчому ізоляторі характеризувався негативно. З 25.11.2005 року засуджений ОСОБА_4 відбуває міру кримінального покарання у Божківській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№16).

Засуджений мав 2 заохочення в 2009 році та в період з 23.03.2006 року по 06.04.2016 року -17 стягнень , 5 з яких ДІЗО.

Засуджений ОСОБА_4 розглядався на пільгу щодо переведення до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, але було відмовлено в зв`язку з тим, що він не досяг необхідного ступеню виправлення (а.о.с. 176). Згідно характеристики наданої БВК № 16 від 12.09.2016р. ОСОБА_4 характеризується посередньо, вимоги режиму відбвання покарання порушує, розпорядку дня не дотримується. Засуджений ОСОБА_4 за час перебування в установі не довів свого виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Відмовляючи в задоволенні подання, суд враховує особу засудженого, який злочин вчинив в неповнолітньому віці, дані про поведінку засудженого і його ставлення до праці та навчання за весь період відбування покарання, в тому числі, і за останній час, який безпосередньо передує розгляду подання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання у процесі відбування покарання.

Аналізуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою і ставленням до праці та навчання не довів своє виправлення , підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбуття не відбутої частини покарання відсутні, а тому у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Керуючись ст. 107 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,-

У х в а л и в:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання- відмовити .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1