АНАНЬЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1501/1405/12
ВИРОК

Іменем України

25.12.2012 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді -Скуртов М. І.

при секретарі Калін О. Б.,

з участю прокурора - Дукаценко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві кримінальну справу по обвинуваченню громадянина: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не військовозобовязаного, не працюючого, раніше судимого: 1. 06.11.2008 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч. 1 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік; 2. 19.11.2009 року Ананьївським районним судом Одеської області за ст. ст. 289 ч. 2, 15, 289 ч. 2, 69, 304 ч. 1, 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, в силу ст. 71 КК України приєднано 2 місяці позбавлення волі не відбутого за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 06.11.2008 року, до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнився 22.08.2012 року за відбуттям строку покарання, стан здоровя нормальний в скоєнні злочинів передбачених ст.. 289 ч. 2, 15, 289 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2012 року близько 22 години підсудний ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом увійшов у двір домоволодіння, розташованого на 3-й дільниці с. Долинське Ананьївського району Одеської області, яке належить ОСОБА_2, де проник у гараж і таємно заволодів автомобілем НОМЕР_1 вартістю 25465 гривень 70 копійок, зареєстрованим у МРЕВ ДАІ на ОСОБА_3, а фактично належить ОСОБА_2. Після цього підсудний ОСОБА_1 керуючи викраденим автомобілем, рухаючись по вулиці 3-ї дільниці с. Долинське Ананьївського району Одеської області, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на опору лінії електричних мереж, у результаті чого автомобіль ВАЗ 21043 держ. номер НОМЕР_2 отримав механічні ушкодження й подальший рух на ньому був не можливим. У звязку з цим підсудний ОСОБА_1 залишив вказаний автомобіль на місці ДТП та зник.

27 вересня 2012 року близько 23 години підсудний ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом увійшов на дворову територію Свято-Успенського храму, розташованого у с. Долинське Ананьївського району Одеської області, та проник у літній сарай, звідки намагався заволодіти автомобілем NIVA 212300держ. номер НОМЕР_3 вартістю 64578 гривень 32 копійки, зареєстрованим у МРЕВ ДАІ на ОСОБА_4, який фактично належить ОСОБА_5, та знаходився у тимчасовому користуванні ОСОБА_6. При цьому підсудний ОСОБА_1 рукою розбив скло на передній лівій дверці вказаного автомобіля, відчинив її, сів у салон автомобіля на місце водія, але не зміг довести свій злочинний намір до кінця за обставин, котрі не залежали від його волі, тому як не зміг запустити двигун автомобіля. У звязку з цим ОСОБА_1 залишив автомобіль на місці і зник з місця злочину.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 289 ч. 2, 15, 289 ч. 2 КК України визнав повністю і пояснив, що увечері 27 вересня 2012 року він вжив спиртні напої після чого пішов на центральну вулицю 3-ї дільниці с.Долинське Ананьївського району, де вирішив викрасти який-небудь легковий автомобіль, щоб покататися й розважитися. Він пішов до домоволодіння ОСОБА_2, розташованого неподалік від центральної вулиці 3-ї дільниці с.Долинське де біля 22 години увійшов у двір через ворота, які були відкриті. Він пішов у гараж, де стояв автомобіль ВАЗ 2104 фіолетового кольору. Гараж не мав воріт. Він спробував руками виштовхати автомобіль з гаража, але не зміг це зробити. Дверці автомобіля не були зачинені. Він сів у автомобіль на місце водія й побачив, що у замку запалення був ключ. Запустивши двигун, він виїхав на вулицю та поїхав у центр села, де розвернувся й поїхав назад на 3-тю дільницю с. Долинське, тобто він катався. рухаючись по центральній вулиці 3-ї дільниці він не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бетонну опору лінії електропередач, з-за того, що був досить сильно пяний. При наїзді на опору автомобіль отримав значні механічні ушкодження та на ньому не можливо було їхати. Після цього він залишив викрадений автомобіль на місці та пішов пішки по центральній вулиці 3-ї дільниці с. Долинське. Проходячи біля місцевої церкви, він згадав, що у настоятеля тієї церкви є автомобіль Нива Шевролесірого кольору. Він вирішив викрасти той автомобіль, щоб покататися на ньому у межах села. Близько 23-ї години він увійшов у двір церкви через незачинені ворота й підійшов до сараю, на якому були відсутні ворота. У сараї стояв зазначений автомобіль Нива Шевроле, дверці якого були зачинені. Він рукою розбив скло на передньої лівої дверці автомобіля та відчинив її. Сівши на місце водія, щоб запустити двигун автомобіля та виїхати на автомобілі з сараю, однак він не зміг цього зробити оскільки не було ключів запалення. Він вийшов з салону автомобіля і спробував виштовхати його з сараю однак не зміг. Тому він залишив автомобіль Нива Шевролена місці та пішов звідти. В скоєному щиро кається спричинені збитки батьки відшкодували.

Крім особистого визнання своєї провини підсудним, його винність підтверджується і зібраними в справі доказами, що не заперечується і самим підсудним і при цьому судом установлено, що підсудний правильно розуміє зміст фактичних обставин справи й у суду немає сумнівів у добровільності й істинності його позиції і йому розяснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, в звязку з чим визнано недоцільним дослідження доказів.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст.. 289 ч. 2 КК України, так як він незаконно заволодів транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням у приміщення, що завдало значну матеріальну шкоду потерпілому.

Дії підсудного ОСОБА_1 суд також кваліфікує і за ст.. 15, 289 ч. 2 КК України, оскільки він скоїв замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, з проникненням у приміщення чи інше сховище, що могло завдати значну матеріальну шкоду потерпілому.

При призначенні підсудному міри покарання, суд бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, і враховує що злочин підсудним скоєно в стані алкогольного спяніння і цю обставину суд визнає такою що обтяжує йому покарання, а також обставини які помякшують йому покарання явку з повинною, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування збитків вважає, що він повинен нести покарання, пов'язане з позбавленням волі без конфіскації майна оскільки таке в нього відсутнє.

Суд не знаходить підстав для застосування до підсудного ОСОБА_1 ст..ст.. 75, 76 КК України оскільки 22.08.2012 року звільнився з місць позбавлення волі за скоєння попереднього аналогічного злочину, негативно характеризується за місцем проживання, ніде не працює.

Керуючись ст. ст. 301-1, 322, 323, 324, 333-335 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

Громадянина ОСОБА_1 визнати винним за ст.. 289 ч. 2, 15, 289 ч. 2 КК України і призначити йому покарання:

За ст.. 289 ч. 2 КК України у вигляді пяти років позбавлення волі;

За ст.. 15, 289 ч. 2 КК України у вигляді пяти років позбавлення волі.

На підставі ст.. 70 ч.1,2,3 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_1 остаточно призначити йому покарання у вигляді пяти років одного місяця позбавлення волі з ізоляцією засудженого та поміщенням його на цей строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу без конфіскації майна.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 утримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили.

Строк покарання засудженому обчислювати з 30 вересня 2012 року як вказано в протоколі затримання.

Стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по справі повязані з проведенням експертиз в сумі чотири тисячі сто сімдесят шість гривень 96 копійок до доходу держави.

Речові докази по справі що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Ананьївського РВ ГУМВС: гіпсовий зліпок сліду взуття та кросівок ОСОБА_1 знищити, а автомобіль НОМЕР_4 переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_2 та автомобіль НОМЕР_5 переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити за ними.

На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через районний суд на протязі 15 діб засудженим ОСОБА_1 з моменту вручення йому копії вироку, а іншими учасниками судового процесу в той же строк з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: М. І. Скуртов