Справа № 460/2736/15-к
Провадження № 1-кп/460/100/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2016 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яворові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 05 січня 2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівка Зайського району Амурської області Російська Федерація та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не судимого, колишнього військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 ,

про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

обвинуваченого ОСОБА_4 , 14 серпня 2014 року призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня він вибув для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , де зарахований до списків особового складу, поставлений на всі види забезпечення, та призначений курсантом навчального центру. Відтак з 14 серпня 2014 року ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби. Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби.

09 грудня 2014 року рядовий ОСОБА_4 , не маючи наміру назавжди ухилитися від військової служби, без дозволу командира самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза місцем її розташування, проводячи час на власний розсуд по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 . 01 липня 2015 року рядовий ОСОБА_4 по виклику добровільно з`явився у військову прокуратуру Львівського гарнізону.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3, ч. 4 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3, ч.4 ст. 407 КК України визнав повністю і пояснив, що дійсно він 14 серпня 2014 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією. Цього ж дня він вибув для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 . Приймав участь в АТО, де був контужений, після чого звертався до лікарів з приводу лікування. Для продовження лікування поїхав додому, а через деякий час повернувся в частину. При цьому не мав наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби. На даний

- 2 -

час він шкодує про вчинене, просить суворо його не карати, обіцяє, що більше такого не повторить.

Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного ним кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження усіх доказів по справі.

06 березня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кримінального Кодексу України щодо посилення відповідальності за окремі військові злочини" від 12.02.2015 № 194-УІІІ, яким зокрема ст. 407 КК України викладено в новій редакції та доповнено ч. 4, відповідно до якої посилено кримінальну відповідальність військовослужбовців за самовільне залишення військової частини або місця служби, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 та ч. 4 ст. 407 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.3 та ч. 4 ст. 407 КК України правильна, оскільки він, будучи військовослужбовцем, не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, вчинив самовільне залишення військової частини та місця служби військовослужбовцем, без поважних причин понад один місяць в період з 09.12.2014 року по 05.03.2015 року, та в період з 06.03.2015 року по 01.07.2015 року.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, які не є тяжкими, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, приймав участь в АТО, позитивно харахтеризується по місцю проживання, пом`якшуючі обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину,стан його здоров"я, та вважає за можливе обрати йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.3 та ч. 4 ст. 407 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 та ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання :

- за ч. 3 ст. 407 КК україни у виді 02 (двох) років позбавлення волі

- за ч. 4 ст. 407 КК України у виді 03 (трьох) років позбавлення волі

Згідно ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш сувого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 - 03 (три) роки позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання, встановивши 01 (один) рік іспитового строку.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 протягом іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок надрукований в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя ОСОБА_1