Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 496/2674/13-к
Номер провадження: 1-кп/511/125/16
15.07.2016 року Роздільнянський районий суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

Прокурора ОСОБА_5

Захисників адвокаті ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про проведення судового засідання за їх участю в режимі відео конференції по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_12 (померлого), ОСОБА_8 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛИ:
В провадженні Роздільнянського районного суду з 22.06.2016 року на розгляді перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000367 від 03 березня 2013 року за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою суду від 23.06.2016р. призначено підготовче судове засідання в приміщенні Роздільнянського районного суду Одеської області.

В підготовче судове засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 не з`явився, надавши заяву про проведення всіх судових засідань в режимі відеоконферензв`язку, т.я. він працює в рамках проекту ради Європи «Підтримка вязничної системи України» як національний експерт Ради Європи, яке вимагає постійної його присутності в м. Києві, та він має власну практику, яка вимагає його постійного знаходження у м. Києві.

Окрім того, адвокат ОСОБА_11 також надав клопотання відповідного змісту та просив також проводити судові засідання за його участю у режимі відеоконференції т.я. він не має можливості бути особисто прибути в судове засідання у зв`язку з зайнятістю в Київському районному суді м. Одеси.

Суд, заслухавши думку всіх учасників провадження, вважає, що клопотання захисту задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що обвинувачення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_9 та інших відноситься до злочинів особливої тяжкості.

Забезпечення обвинуваченому права на захист згідно зі ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) віднесено до загальних засад кримінального провадження.
Стаття 59 Конституції України проголошує право кожного на правову допомогу та вільний вибір захисника своїх прав, а ст. 63 Конституції України закріплює право на захист підозрюваного, обвинуваченого чи підсудного.
Відповідно до пункту 13 статті 7 КПК однією із загальних засад кримінального провадження є забезпечення права на захист, складові якого визначені у статті 20 КПК, доктринальний аналіз якої свідчить, що забезпечення права на захист передбачає три форми реалізації цього права:
- самостійна реалізація підозрюваним, обвинуваченим, виправданим, засудженим права на захист, а саме право надавати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні;
- користуватися правовою допомогою захисника;
- наявність у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду обов`язку сприяти підозрюваному, обвинуваченому, виправданому, засудженому в реалізації права на захист шляхом роз`яснення йому прав та забезпечення права на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.
Наведене відповідає міжнародним стандартам, викладеним у частині першій статті 11 Загальної декларації прав людини, пункті "d" частини третьої статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та пункті "c" частини третьої статті 6 Конвенції. (правова позиція, викладена у постанові ВСУ від 21 квітня 2016 року)
Крім того, право на захист захисника забезпечується, зокрема, нормами КПК, які регламентують обов`язкову участь захисника у кримінальному провадженні (ст. ст. 49, 52 КПК), особливості реалізації права на відмову від захисника (ст. 54 КПК), здійснення судового провадження за відсутності захисника як підставу для скасування судового рішення (п. 4 ч. 2 ст. 412 КПК).
Також частинами 1 та 2 ст. 47 КПК України прямо передбачено, що захисник зобов`язаний використовувати засоби захисту, передбачені цим Кодексом та іншими законами України, з метою забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.

Захисник зобов`язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю підозрюваного, обвинуваченого. У разі неможливості прибути в призначений строк захисник зобов`язаний завчасно повідомити про таку неможливість та її причини слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд, а у разі, якщо він призначений органом (установою), уповноваженим законом на надання безоплатної правової допомоги, - також і цей орган (установу).

Неприбуття захисника для участі у проведенні певної процесуальної дії, якщо захисник був завчасно попереджений про її проведення, і за умови, що підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, не може бути підставою для визнання цієї процесуальної дії незаконною, крім випадків, коли участь захисника є обов`язковою (ст. 46 ч. 2 КПК).

Захисник користується процесуальними правами обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо обвинуваченим (ст. 46 ч. 4 КПК України).

Відповідно до статей 20, 21 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов`язаний дотримуватися присяги адвоката України та правил адвокатської етики, вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги. Відповідно до статей 7, 8, 11 Правил адвокатської етики адвокат зобов`язаний надавати правову допомогу клієнтам, здійснювати їх захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність в урахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення. У межах дотримання принципу законності адвокат зобов`язаний в своїй професійній діяльності виходити з переваги інтересів клієнта перед своїми власними інтересами, інтересами інших осіб, а також перед будь-якими іншими міркуваннями.
Діючим процесуальним законодавством передбачений прямий обов`язок підозрюваного, обвинуваченого, згідно якого він зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це (ст. 42. ч. 7 п. 1).

У відповідності до ст. 52 ч. 1 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Таким чином, системний аналіз вказаних норм закону передбачають, що права захисника повністю кореспондуються з правами обвинуваченого та захисник зобов`язаний прибути для участі у виконанні процесуальних дій за участю підозрюваного, обвинуваченого, по справам де участь захисника є обов`язковою.

Також суд зазначає, що згідно підпункту (с) пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожному обвинуваченому гарантується, що судовий розгляд відносно нього повинен бути проведений належним чином з дотриманням права на захист, яке розглядається ЄСПЛ в більш широкому сенсі.
Так, одними з фундаментальних та основних вимог справедливого правосуддя, які випливають з п.п. (с) пункту 3 статті 6 Конвенції окрім іншого є:
-право особи, яка обвинувачується у скоєнні злочину, на ефективний правовий захист адвокатом - п. 51 у рішенні в справі «Салдуз проти Туреччини»;
-право обвинуваченого спілкуватися зі своїм адвокатом, не побоюючись бути підслуханим - п. 97 «Сахновський проти Росії» від 02.11.2010р.;
-конфіденційне спілкування зі своїм адвокатом - п. 96 «Aposty v. Romania» від 03.02.2015р.;
Конвенція гарантує «допомогу, а не «призначення захисника», оскільки призначений адвокат може або померти, або захворіти, або може бути позбавлений можливості виконувати свої обов`язки або навіть ухилитися від їх виконання. Влада, якщо вона повідомлена про ситуацію, що виникла, повинна або замінити його, або примусити виконувати свої обов`язки. Вузьке тлумачення пункту 3(с) призводить до результатів, які не є розумними і не відповідають розумінню цього пункту, бо в багатьох випадках безоплатна допомога може виявитися такою, що позбавлена користі. При розгляді своєї справи заявник жодного разу не мав можливості скористатися послугами адвоката. Від самого початку адвокат відмовився діяти. Він посилався, по-перше, на наявність інших зобов`язань, а потім на стан здоров`я. Суд не зобов`язаний брати до уваги ці пояснення. Суд уважає, що в національному суді заявник не отримав ефективної юридичної допомоги; стосовно нього рішення про призначення адвоката залишилося мертвою літерою п. 33 «Artico v. Italy» від 13.05.1980р.
Призначення захисника саме по собі необов`язково означає дотримання вимог пункту 3 (с) статті 6 Конвенції, оскільки захисникові, призначеному з метою надання правової допомоги, можуть перешкоджати у виконанні його обов`язків або він може ухилитися від їх виконання п. 95 «Сахновський проти Росії» від 02.11.2010р.
Для здійснення обвинуваченим свого права на захист йому зазвичай повинно бути забезпечено можливість отримати ефективну допомогу захисника від самого початку провадження, але просте призначення національними органами захисника не гарантує ефективної правової допомоги п. 63 «Лучанінова проти України» від 09.06.2011р.
Якщо адвокат не може радитися зі своїм клієнтом і отримувати конфіденційні інструкції від нього без нагляду, його допомога втрачає значну частину своєї корисності, у той час як Конвенція покликана гарантувати права, які є практичними та ефективними п. 78 «Aposty v. Romania» від 03.02.2015р.
Право обвинуваченого спілкуватися зі своїм адвокатом, і не боятися того, що їх розмову можуть підслухувати, є однією з основних вимог справедливого судового розгляду і випливає із ст. 6 п. 3 (с) Конвенції. Закріплення в новому КПК заборони на прослуховування та підслуховування розмов захисника із підозрюваним, обвинуваченим відповідає тим сталим підходам до проблеми забезпечення права на захист як складової права на справедливий суд, що склалися у прецедентній практиці ЄСПЛ. Так, у рішенні «С. проти Щвейцарії» суд вказав, що право обвинуваченого зноситися зі своїм адвокатом поза меж чутності третьої особи являє собою одну з головних вимог справедливого судового процесу в демократичному суспільстві і випливає з положень п. 3 ст. 6 Конвенції. Якщо адвокат не має можливості зв`язатися зі своїм клієнтом і отримати від нього конфіденційні інструкції, не підлягаючи такому нагляду, то його допомога значною мірою втрачає свою корисність, у той час як Конвенція покликана гарантувати право, яке має практичний і дійовий характер.
Хоч право кожної особи, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвоката, офіційно призначеного в разі такої необхідності, не є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду п. 35 «Олег Колесник проти України» від 19.11.2009р. та «Яременко проти України» п. 85.
В своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово вказував на порушення прав обвинуваченого на справедливе правосуддя у зв`язку з незабезпеченням участі захисника в суді, а участь захисника у розгляді справи в режимі відео конференції ставить обвинуваченого в невигідне становище, особливо при особистій присутності або участі сторони обвинувачення в залі суду.
Так, на думку ЄСПЛ, гарантія юридичної допомоги за замовчуванням (коли обвинувачений від неї офіційно не відмовився), є не ефективною у випадку відсутності кореспондуючого обов`язку суду впевнитися в законності розгляду конкретної справи без захисника, оскільки особи, які не в змозі самостійно здійснювати самостійний захист можуть виявитися неспроможними навіть звернути увагу суду на той факт, що вони потребують юридичну допомогу; тому вказане питання повинно бути розглянуте судом самостійно. І хоча ні літера, ні дух Конвенції не забороняють особі у вільному прямому або такому, що має на увазі відмову від використання гарантій справедливого судового розгляду, але для того, щоб така відмова мала чинність с точки зору Конвенції, вона повинна бути недвозначно встановлена та супроводжуватися необхідними гарантіями. Під час з`ясування питання щодо необхідності безпосередньої участі захисника в судовому розгляді слідує брати до уваги тяжкість обвинувачення та ступінь суворості можливого покарання (рішення ЄСПЛ у справах «Шугаєв проти Росії», «Шулепов проти Росії», «Григоревських проти Росії»)
Таким чином, Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або ілюзорні права, а їх практичне й ефективне здійснення; це особливо стосується права на доступу до правосуддя - п. 39 рішення у справі Airey v.Ireland від 09.10.1979р.
З врахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги тяжкість обвинувачення та ступінь суворості можливого покарання, враховуючи що обов`язком суду є дотримання вимог справедливого судового розгляду - не від`ємлимою часткою якого є ефективність захисту з можливістю конфіденційної бесіди захисника та обвинуваченого, тому суд вважає, що з метою захисту прав обвинуваченого ОСОБА_9 та ОСОБА_12 в судовому засіданні та з метою запобігання зведення участі захисника у справі до простої формальності, тому в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_10 , ОСОБА_11 щодо їх участі в розгляду вказаної справи в режимі відео конференції слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 7, 20, 42, 46, 47, 52, 54, 336, 412 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

В задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про здійснення судового розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_13 , ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого п.п.6, 12 ч. 2 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального злочину, передбаченому ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України з допомогою відео конференції відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_2