Дата документу 04.10.2016

Справа № 334/6513/16-к
Провадження № 1-кс/334/1346/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.10.2016 р. суддя Ленінського райсуду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_2 на постанову процесуального прокурора,

встановив:

Судом встановлено, що 03.10.2016 року ОСОБА_2 , який є директором ТОВ «ЗАХИСТ-ТЕХНО», звернувся до суду із скаргою на постанову процесуального прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3, ОСОБА_3 від 16.09.2016 р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 щодо повернення або передачу на відповідальне зберігання вилученого майна, в якій зазначив, що:

В провадженні слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження № 0001960 внесеного до ЄРДР 21.03.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України відносно ТОВ «ЗАХИСТ-ТЕХНО».

Постановами слідчого судді від 21.07.2016 р. за місцем знаходження ТОВ «ЗАХИСТ-ТЕХНО» по вул. Кронштадська, 2-а та за місцем проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , слідчому було надано дозвіл на проведення обшуку, під час якого було виявлено та вилучено планшет та два персональних комп`ютери. Скаржник ОСОБА_2 не погодився з даними протоколами, та 15.09.2016 р. звернувся до слідчого та процесуального прокурора із клопотанням про повернення вилученого майна в порядку ст.ст. 100,220 КПК України.

22.09.2016 року ним було отримано постанову прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 від 16.09.2016 р. про відмову у задоволенні клопотання, по причині того, що досудове розслідування ще триває, а вказані речі визнані речовими доказами та направлені на експертизу. 26.09.2016 р. ним було отримано подібний лист від слідчого ОСОБА_4 .

Однак, на думку скаржника, вищевказана постанова прокурора є незаконною та необґрунтованою, оскільки, як він посилається у скарзі, специфіка роботи його підприємства полягає у постійній роботі на комп`ютері, в яких залишились робочі файли, з необхідністю виходу в мережу Інтернет, тощо. Сам він є особою похилого віку, не має можливості регулярно їздити на роботу, однак не може працювати вдома, через вилучення за місцем його проживання персонального комп`ютера. Вважає, що вилучені комп`ютери не були і не могли бути знаряддям кримінального правопорушення та не містить слідів протиправних діянь.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно п.3 ч.2 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд повертає скаргу, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

ОСОБА_2 у своїй скарзі зазначив, що постанова отримана ним 22.09.2016 р., при цьому зі скаргою до суду він звернувся лише 03.10.2016 р., тобто з порушенням встановленого законом 10-денного строку.

Тому, у судді є підставі для повернення скарги.

Однак, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи викладене і керуючись ст. 304 КПК України

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3, ОСОБА_3 від 16.09.2016 р. про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_2 щодо повернення або передачу на відповідальне зберігання вилученого майна повернути скаржнику.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області.
Суддя: ОСОБА_1