УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/5731/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 309 ч.2,307 ч.2, 317 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2016 року Апеляційний суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі, кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 березня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2, 317 ч.2 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України,
Запобіжний захід обвинуваченим залишено без зміни.
Згідно змісту ухвали суду, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 за ст.ст. 307 ч.2, 317 ч.2 КК України, ОСОБА_7 за ст. 309 ч.2 КК України не відповідає вимогам КПК України, оскільки виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення є неповним, що позбавляє можливість дати правильну правову оцінку діям обвинувачених.
Так, на думку суду першої інстанції, при викладі фактичних обставин в більшості епізодів не вказана кількість психотропної речовини, що була предметом збуту та придбання. За вчинення таких дій, в залежності від розміру наркотичних засобів або психотропних речовин, передбачені різні види відповідальності. При не встановленні розміру психотропної речовини, яка була предметом придбання чи збуту, неможливо говорити про її значний розмір, оскільки при кваліфікації дій особи за ст. 309 КК України підлягає встановленню, що розмір наркотичних засобів чи психотропних речовин, їх аналогів, що були предметом цього злочину, перевищує невеликий, що виключає наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, такою що не відповідає фактичним обставинам, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Прокурор зазначає, що зазначення суддею підстави про повернення обвинувального акту через неповноту викладу фактичних обставин та формулювання обвинувачення, що нібито позбавляє суд дати правильну оцінку та правову кваліфікацію діям обвинувачених, у даному випадку, суд вийшов за межі своїх повноважень.
Питання щодо правильності кваліфікації дій обвинувачених, їх винуватості в інкримінованому злочині може бути встановлено лише під час судового розгляду шляхом дослідження доказів у кримінальному провадженні, що прямо свідчить із положень Глави 28 КПК України.
Апелянт вважає, що зазначені вище обставини, не являються підставами для повернення обвинувального акту прокуратурі Житомирської області.
Окрім цього, як зазначає прокурор, обвинувальний акт уже повертався Бердичівським міськрайонним судом.
За результатами розгляду скарги прокурора апеляційним судом Житомирської області окрім іншого залишено підставу для повернення: формулювання обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст. 309 КК України є неконкретним, оскільки не містить вказівки про значний або певний розмір психотропної речовини, що відповідає диспозиції вищевказаної статті кримінального закону, а ст. 44 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за аналогічні дії із психотропною речовиною без мети збуту в невеликих розмірах.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Досліджуючи та оцінюючи зміст обвинувального акту, суд першої інстанції прийшов до не обґрунтованого висновку про його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1)найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2)анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3)анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4)прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6)обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8)розмір витрат на залучення експерта ( у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9)дату та місце його складення та затвердження;
Зазначений перелік вимог ст. 291 КПК України є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту, зазначені вимоги закону органами досудового розслідування були дотримані, а вище перелічені необхідні дані та відомості були внесені у повному об`ємі, відповідно до вимог та переліку, передбачених ст. 291 ч.2 КПК України.
Крім того, у кримінальному провадженні, обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором, до обвинувального акту додано реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваних про отримання копій обвинувального акту та реєстрів матеріалів досудового розслідування.
У цьому зв`язку, апеляційний суд погоджується з викладеними в апеляційній скарзі доводами прокурора про помилковість висновків суду, згідно яких органами досудового розслідування не було дотримано вимоги ст. 291 КПК України.
Суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України, зокрема у таких випадках: якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вищезазначені недоліки та підстави у вищевказаному обвинувальному акті відсутні.
Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість фактичних обставин, викладених органами досудового розслідування в обвинувальному акті, здійснення певних юридичних висновків щодо доведеності вини обвинувачених, наявності або відсутності в їх діях складу кримінального правопорушення, а також кількості психотропної речовини, що була предметом збуту та придбання та відповідна кваліфікація дій обвинувачених можливі лише на стадії судового слідства, тобто судового розгляду вказаного кримінального провадження по суті.
З урахуванням вищенаведеного, ухвала Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 березня 2016 року не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2, 317 ч.2 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, у той же суд для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 березня 2016 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_7 - скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд до того ж суду для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: