Справа № 459/2115/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1082/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0001404 від 13.07.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонограда, Львівської області, українця, громадянина України, судимого 14.04.2016 року Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.389 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_8 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 5 серпня 2016 року відносно ОСОБА_6 , -

встановила:
вироком Червоноградського міського суду Львівської області визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком у 1 (один) рік 6 (шість) місяців в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Відповідно до ст.71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 14 квітня 2016 року у виді 66 годин громадських робіт і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі 1 (одного) року 6 (місяців) 5 (п`ять) днів обмеження волі в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , будучи засудженим вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 14.04.2016 року за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт та 23.05.2016 року ознайомленим працівниками Червоноградського МВ КВІ УДПСУ у Львівській області з порядком та умовами відбування даного покарання і попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від такого, з 30.05.2016 року по 01.07.2016 року без поважних причини не відвідував КП «Червонограджитлокомунсервіс» для відбування покарання у виді громадських робіт, відпрацювавши лише 84 годин із 150.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 389, тобто як ухилення від відбування громадських осіб особою, засудженою до цього покарання.

На вирок суду заступник прокурора Львівської області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок змінити та виключити із резолютивної частини вироку покликання суду про порядок і умови виконання вироку та відбування кримінального покарання в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.
В обґрунтування вказує, що відповідно до ст.ст.4, 56, 61 КВК України підставою виконання і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили, особи засуджені до обмеження волі відбувають покарання у виправних центрах, порядок та умови залучення до праці засуджених визначає та організовує адміністрація виправного центру.
Проте, суд першої інстанції в порушення зазначених вимог Кримінально-виконавчого кодексу України та всупереч п.2 ч.4 ст.374 КПК України в резолютивній частині вироку визнавши ОСОБА_6 винуватим за ч.2 ст.389 КК України та призначивши покарання визначив йому порядок і умови виконання вироку та відбування кримінального покарання.
Наголошує, що за таких обставин із резолютивної частини вироку підлягає виключенню вказівка суду про визначення обвинуваченому порядок і умови виконання та відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого, який поклався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду щодо вини ОСОБА_6 у вчинені злочину за ч. 2 ст. 389 КК України в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Статтею 374 ч. 4 п. 2 КПК України визначено, що у резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою: прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом; початок строку відбування покарання; рішення про застосування примусового лікування чи примусових заходів медичного характеру щодо обмежено осудного обвинуваченого у разі їх застосування; рішення про призначення неповнолітньому громадського вихователя; рішення про застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру; рішення про цивільний позов; рішення про інші майнові стягнення і підстави цих рішень; рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації; рішення про відшкодування процесуальних витрат; рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження; рішення про залік досудового тримання під вартою; строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження; порядок отримання копій вироку та інші відомості.

Згідно норми Закону, зокрема положень статей 4, 56, 61 КВК України підставою виконання і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили, особи засуджені до обмеження волі відбувають покарання у виправних центрах, порядок та умови залучення до праці засуджених визначає та організовує адміністрація виправного центру.
Як встановлено колегією суддів суддя районного суду, в супереч наведених вище вимог Закону, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 в резолютивній частині вироку визначив йому порядок і умови виконання вироку та відбування покарання.
На підставі вищенаведеного, з резолютивної частини вироку слід виключити вказівку суду порядок і умови виконання вироку та відбування покарання, а саме « в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці», в решті вирок залишити без змін.

Істотне порушення вимог кримінально процесуального закону, відповідно до вимог ст.ст. 409, 412 КПК України, є підставою для зміни судового рішення.

Залишення без реагування явно незаконного судового рішення суперечитиме таким засадам кримінального провадження, як верховенство права та законності.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_8 - задоволити, виключити з резолютивної частини вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 5 серпня 2016 року відносно ОСОБА_6 вказівку суду про порядок і умови виконання вироку та відбування покарання, а саме « в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці», в решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3