№760/3195/16-к
№1-кс/760/1961/16

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15. 03. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України - щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність службових осіб Національного антикорупційного бюро України - щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Скарга вмотивована тим, що 26. 01. 2016 року ОСОБА_3 подав до НАБУ заяву про кримінальне правопорушення.
Скаржник зазначає, що керівник Управління по роботі з громадськістю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 (який є службовою особою, уповноваженою на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення), отримавши вказану заяву, допустив бездіяльність та відмовив в розгляді порушених у заяві про кримінальні правопорушення питань, не вніс особисто і не забезпечив несення уповноваженими ним підлеглими службовими особами, або іншими службовими особами Національного антикорупційного бюро України відомостей про вказані кримінальні правопорушення до Єдиного Реєстру досудових розслідувань.
Так, 17 лютого 2016 року ОСОБА_3 надійшов лист від 11 лютого 2016 року, вих. № 11-006/3263 за підписом ОСОБА_4 від імені Національного антикорупційного бюро України, де зазначено, що розгляд порушених у його заяві питань не належить до компетенції Національного антикорупційного бюро України і з огляду на це, подану заяву про кримінальні правопорушення направлено в Генеральну прокуратуру України для розгляду та інформування про результати ОСОБА_3 , як заявника.
В зв`язку із зазначеним скаржник просив слідчого суддю:
- зобов`язати ОСОБА_4 особисто та підпорядкованих йому уповноважених працівників, або інших службових осіб Національного антикорупційного бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 210 та 364, а також 366, 367 та 376 КК України, що викладені у заяві ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення, зареєстрованою 26 січня 2016 року, Вх. № п-479 Управлінням по роботі з громадськістю Національного антикорупційного бюро України;
- зобов`язати ОСОБА_4 особисто та підпорядкованих йому уповноважених працівників, або інших службових осіб Національного антикорупційного бюро України видати ОСОБА_3 документ, що підтверджує реєстрацію відомостей його заяви про кримінальні правопорушення, зареєстрованою 26 січня 2016 року, Вх. № п-479 Управлінням по роботі з громадськістю Національного антикорупційного бюро України у Єдиному реєстрі досудових розслідувань.
Скаржник в судове засідання подану скаргу підтримав та просив про задоволення скарги.
Представник НАБУ в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував посилаючись на те, що розгляд викладених у заяві ОСОБА_3 питань не належить до компетенції НАБУ, а тому листом від 09. 02. 2016 року вказана заява була направлена за належністю до Генеральної прокуратури України. Окрім того представник НАБУ в поданих запереченнях посилався на те, що подана ОСОБА_3 заява не містить викладу жодних фактичних обставин, що можуть свідчити про вчинення посадовими особами Адміністрації Президента України діянь, що мають ознаки правопорушень, визначених статтями КК України. В зв`язку із зазначеним представник НАБУ вважаючи вимоги скаржника неправомірними та не обґрунтованими, просив слідчого суддю про відмову в задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали скарги приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Скаржник при зверненні до суду з даною скаргою посилався на те, що 26. 01. 2016 року ОСОБА_3 подав до НАБУ заяву про кримінальне правопорушення. 17 лютого 2016 року ОСОБА_3 надійшов лист від 11 лютого 2016 року, вих. № 11-006/3263 за підписом ОСОБА_4 від імені Національного антикорупційного бюро України, де зазначено, що розгляд порушених у його заяві питань не належить до компетенції Національного антикорупційного бюро України і з огляду на це, подану заяву про кримінальні правопорушення направлено в Генеральну прокуратуру України для розгляду та інформування про результати ОСОБА_3 , як заявника. Таким чином відомості про вчинення кримінального правопорушення згідно поданої ОСОБА_3 заяви від 26. 01. 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, в зв`язку з чим скаржник просив слідчого суддю про задоволення скарги, на що слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно з Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17.08.2012 «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» формування Реєстру розпочинається із внесення до нього слідчим, прокурором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених в заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ними самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.
Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Проте, вивчивши подану скаргу, вважаю, що подана ОСОБА_3 заява про злочин не містить об`єктивних ознак, що вказують на склад кримінального правопорушення та вчинення зазначеними у заяві особами кримінального правопорушення, а тому вважаю, що скарга не є необґрунтованою та в її задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1