Справа №127/5031/16-к
Провадження №1-в/127/791/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника лікарні ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці подання Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. О.І.Ющенка про продовження застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. О.І.Ющенка звернулась в суд із поданням про продовження застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування ОСОБА_6 .

Подання мотивовано тим, що в 2000 році у ОСОБА_6 виникли психічні розлади, він був підвищено діяльним, висловлював маячні ідеї величі, переоцінював свої можливості. Лікувався стаціонарно з приводу гострого поліморфного психотичного розладу з 04.11.2000 року по 14.12.2000 року. З того часу неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні з 17.11.2001 року по 03.01.2002 року, з 02.03.2003 року по 12.05.2003 року, з 11.06.2005 року по 16.08.2005 року,з 20.03.2014 року по 14.04.2014 року. 09.09.2013 року до відділення ОСОБА_6 звернувся до банку для оформлення кредиту та подав неправдиву інформацію та документи на чуже ім`я. 29.09.2014 року була проведена стаціонарна судово-психіатрична експертиза, яка прийшла до висновку, що ОСОБА_6 в період часу до якого відносяться інкриміновані йому діяння страждав на хронічне душевне захворювання у вигляді шизофреноподібного розладу органічного походження, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Останніх півроку ОСОБА_6 спостерігався дільничним психіатром, але не завжди своєчасно приходив на прийом. В процесі лікування стан хворого незначно покращився,але він залишається внутрішньо напруженим та афективно нестабільним. Захворювання ОСОБА_6 носить хронічний характер, в зв`язку з чим, в разі ненадання йому психіатричної допомоги, може являти собою небезпеку для оточуючих або самого себе.

На підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2015 р. до ОСОБА_6 було застосовано примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.11.2015 ОСОБА_6 продовжено амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру.

В судовому засіданні представник лікарні ОСОБА_4 підтримала подання, наполягала на його задоволенні з мотивів, викладених в поданні, зазначивши, що стан психічного здоров`я ОСОБА_6 потребує продовження застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді примусового надання амбулаторної психіатричної допомоги. Оскільки останній за період лікування допускав несистематичні відвідування лікаря.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення подання ВОПНЛ ім. акад ОСОБА_7 відносно ОСОБА_6 про продовження примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги. без його згоди.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання не заперечував.

Заслухавши пояснення лікаря-психіатра, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в 2000 році у ОСОБА_6 виникли психічні розлади, він був підвищено діяльним, висловлював маячні ідеї величі, переоцінював свої можливості. Лікувався стаціонарно з приводу гострого поліморфного психотичного розладу з 04.11.2000 року по 14.12.2000 року. З того часу неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні з 17.11.2001 року по 03.01.2002 року, з 02.03.2003 року по 12.05.2003 року, з 11.06.2005 року по 16.08.2005 року,з 20.03.2014 року по 14.04.2014 року. 09.09.2013 року до відділення ОСОБА_6 звернувся до ПАТ «Дельта банк» для оформлення кредиту та подав неправдиву інформацію та документи на ім`я ОСОБА_8 29.09.2014 року був представлений на СПЕК, згідно акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи№85 від 30.10.2014 року ОСОБА_6 в період часу до якого відносяться інкриміновані йому діяння страждав на хронічне душевне захворювання у вигляді шизофреноподібного розладу органічного походження, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

На підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2015 р. до ОСОБА_6 було застосовано примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.11.2015 ОСОБА_6 продовжено амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру.

Останніх півроку ОСОБА_6 спостерігався дільничним психіатром, але не завжди своєчасно приходив на прийом. В процесі лікування стан хворого незначно покращився, але він залишається внутрішньо напруженим та афективно нестабільним. Захворювання ОСОБА_6 носить хронічний характер, в зв`язку з чим, в разі ненадання йому психіатричної допомоги, може являти собою небезпеку для оточуючих або самого себе.

Висновком комісії лікарів-психіатрів від 09.03.2016 (протокол №31) ОСОБА_6 рекомендовано продовжити амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру, без його згоди.

Статтею 19 Закону України Про психіатричну допомогу передбачено, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу, який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів психіатрів.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу , ст. 95 КК України, ст.ст. 512, 514 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Подання ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка задовольнити.

Продовжити строком на 6 місяців застосування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування, як заходу медичного характеру.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: