Березанський міський суд Київської області
Номер провадження 1-в/356/1050/16
Справа № 356/1529/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.10.2016 року Березанський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,
представника адміністрації БВК-95 ОСОБА_5 ,
представників спостережної комісії ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області спільне клопотання начальника БВК № 95 ОСОБА_8 та голови спостережної комісії Березанського міськвиконкому ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубівці Галицького районуІвано-Франківської області, громадянина України, освіта неповна загальна середня, не одруженого, раніше притягався до кримінальної відповідальності:
1) 30 вересня 2008 року за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
2) 22 липня 2009 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
3) 17 травня 2010 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 69. 70, 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі;
4) 10 липня 2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 місяців арешту. Звільнений 25 вересня 2014 року по відбуттю покарання,
засуджений 26 лютого 2015 року Галицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 16 березня 2016 року зараховано у строк відбування покарання за вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2015 року строк його попереднього ув`язнення з 17 листопада 2014 року по 27 квітня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
ВСТАНОВИВ:
Начальник БВК № 95 ОСОБА_8 та голова спостережної комісії Березанського міськвиконкому ОСОБА_9 внесли спільне клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_10 від подальшого відбування покарання. Посилались на те, що він 07 червня 2016 року відбув 2/3 строку покарання, зарекомендував себе з позитивного боку, до роботи ставиться сумлінно, допускав порушення режиму утримання, стягнення зняті та погашені у законному порядку, має ряд заохочень, допомагає адміністрації по благоустрою колонії. Заходи виховного впливу відвідує регулярно, сприймає позитивно. Свою вину в скоєному злочині ОСОБА_10 визнає, щиро розкаюється, запевняє адміністрацію, що припинить злочинну діяльність. Своєю поведінкою, відношенням до праці в місцях позбавлення волі довів, що став на шлях виправлення.
У судовому засіданні представник БВК № 95, представник спостережної комісії, прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити.
ОСОБА_10 направив суду заяву про розгляд справи без його участі.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, особової справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, 2, п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом особі, яка раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Така ж позиція висвітлена у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року, де зазначено, що умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_10 засуджений вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2015 року за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі. Початок строку 17 листопада 2014 року, кінець строку 07 червня 2017 року. 2/3 строку покарання відбув 07 червня 2016 року (зараховано з 17 листопада 2014 року по 27 квітня 2015 року час утримання під вартою).
Судом встановлено, що ОСОБА_10 прибув до БВК № 95 для відбування покарання 27 травня 2015 року (внутрішня сторона обкладинки особової справи).
З витягу з протоколу № 21 засідання комісії Березанської ВК № 95 від 02 грудня 2015 року встановлено, що комісія одноголосно утрималась від переведення до дільниці соціальної реабілітації ОСОБА_10 так як він є порушником режиму відбування покарання, має 1 стягнення, на шлях виправлення не стає (Ч. 2 а. особової справи 112). Відповідно до характеристики на засудженого станом на грудень 2015 року ОСОБА_10 характеризується негативно, не працевлаштований, бажання працювати не висловлює, заходи виховного впливу відвідує нерегулярно, належних висновків для себе не робить (Ч. 2 а. 113 особової справи). З витягу з протоколу № 10 засідання комісії БВК № 95 від 27 квітня 2016 року комісія одноголосно утрималась від подання матеріалів до суду на заміну покарання більш м`ким засудженому ОСОБА_10 , так як він є порушником режиму відбування покарання, має одне стягнення, на шлях виправлення не став (Ч. 2 а. 142 особової справи). Відповідно до характеристики на засудженого станом на 27 квітня 2016 року ОСОБА_10 характеризується негативно, заходи виховного впливу відвідує не регулярно, належних висновків для себе не робить (Ч. 2 а. 143 особової справи). З характеристики на засудженого ОСОБА_10 від 30 червня 2016 року вбачається, що засуджений ОСОБА_10 за період перебування в установі зарекомендував себе посередньо. Допускав порушення режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності 2 (два) рази, стягнення знято у встановленому законом порядку. Проте, за сумлінне ставлення до праці був заохочений 2 (два) рази (а.с. 3).
Під час судового розгляду представник БВК № 95 надав суду характеристику на засудженого станом на 13 жовтня 2016 року, в якій однозначно не вказано, яким же чином характеризується ОСОБА_10 (позитивно, негативно чи посередньо), однак вказано, що засуджений заходи виховного впливу відвідує регулярно, робить належні висновки для себе.
Відповідно до довідки заохочень та стягнень від 13 жовтня 2016 року, за час відбування покарання до засудженого ОСОБА_10 2 рази застосовувалися заходи стягнень, останній раз у січні 2016 року, та 3 рази застосовувалися заохочення, останній раз у жовтні 2016 року.
З пояснень представника БВК № 95, відомостей про вказану кількість стягнень та заохочень засудженого, неможливо встановити на підставі чого в характеристиках від 30 червня 2016 року та 13 жовтня 2016 року зроблено висновок про те, що засуджений довів своє виправлення. Наведене, в свою чергу, позбавляє суд можливості зробити однозначний висновок про сумлінну поведінку засудженого та його ставлення до праці.
Окрім цього, суд звертає увагу, що ухвалою Березанського міського суду Київської області від 16 березня 2016 року було зараховано ОСОБА_10 у строк відбування покарання за вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2015 року строк його попереднього ув`язнення з 17 листопада 2014 року по 27 квітня 2015 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі (а.с. 10), що, в свою чергу, наблизило настання строків, передбачених ст. 81 КК України.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що поведінка ОСОБА_10 свідчить про бажання уникнути відбування призначеного покарання та не доводить його виправлення.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Вказане слід розуміти, як поведінку та ставлення до праці засудженим протягом всього часу відбування ним покарання, а не якогось певного періоду.
Отже, при наявності суперечливих характеристик та викладених судом обставин, неможливо зробити однозначний висновок про позитивну характеристику ОСОБА_10 та його сумлінну поведінку.
Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, на думку суду, ОСОБА_10 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а тому підстави для його умовно-дострокового звільнення відсутні.
За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.
На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_10 - відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в Апеляційний суд Київської області через Березанський міський суд Київської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1