пр.№ 1-кп/464/4/16
У Х В А Л А
26.05.2016 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова в складі колегії:

головуючогосудді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід всіх суддів, які здійснюють судове провадженння колегіально по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.2, ст.115 ч.1, ст.263 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в :
У провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.15 ч.2, ст.115 ч.1, ст.263 ч.2 КК України.

В судовому засіданні 26 травня 2016 р. обвинувачений заявив відвід всьому складу суду, який здійснює зазначене судове провадження. В обґрунтування поданої заяви про відвід покликається на те, що наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зокрема зазначає, що заміна судді ОСОБА_8 на суддю ОСОБА_2 відбулась в неавтоматичному режимі; судді ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не забезпечили його звільнення з-під варти 18 лютого 2016 р. у зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ухвалою суду від 18 лютого 2016 р. обвинуваченому запобіжний захід - тримання під вратою продовжено до 18 квітня 2016 р. включно); не проводячи підготовчого засідання в процедурі повторного розгляду в суді першої інстанції, порушують вимоги Конвенції з прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий розгляд, а також зловживають заходами забезпечення шляхом накладення 25 квітня 2016 р. необґрунтованого грошового стягнення на ОСОБА_9 (без доказів отримання повідомлення), створюючи таким чином на свідка незаконний тиск.

Згідно ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадженння колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Заслухавши думку обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої заяви про відвід всього складу суду, прокурора, яка вважає заявлений відвід безпідставним, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд вважає, що заява про відвід є безпідставною, виходячи з наступного.

Стаття 75 КПК України визначає обставини, які виключають участь судді в кримінальному провадженні та підстави для його відводу, зокрема:

- якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

- якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

- якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

- за наявності інших підстав, які викликають сумнів у його неупередженості;

- у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Суддю ОСОБА_8 , яка брала участь у складі колегії, у зв`язку відпусткою та подальшим закінченням повноважень замінено суддею ОСОБА_2 .

Згідно довідки розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі від 25 березня 2015 р., розподіл проведено неавтоматично на підставі рішення зборів суддів №8/15 від 19 березня 2015 р.

Відповідно до ч.6 ст.35 КПК України порядок функціонування автоматизованої системи документообігу суду визначається Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Згідно з п.3.1.12 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 р. №30 (в чинній на той час редакції) у разі неможливості виконання суддею, який входить до складу колегії суддів, обов`язків судді (тимчасова непрацездатність, відрядження, відпустка тощо), який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі, повторний автоматичний розподіл судових справ не здійснюється. Заміна відсутнього судді, який входить до складу колегії суддів, здійснюється відповідно до встановлених засад формування складу колегій суддів.

А відтак, відсутні підстави, що могли б свідчити про порушення встановленого порядку визначення судді для розгляду справи, включення до складу колегії судді ОСОБА_2 у неавтоматичному режимі не є підставою для її відводу.
Доводи обвинуваченого, викладені в заяві про відвід, не містять конкретних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу всіх суддів, які здійснюють судове провадження колегіально, що передбачені зазначеними нормами КПК України. Обвинуваченим не наведено обставин, які викликають сумнів в об`єктивності чи неупередженості суддів, та які б унеможливлювали ухвалення зазначеними суддями об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до ст.55 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 р. "Про незалежність судової влади" передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі "Гаусшильдт проти Данії", "Мироненко і Мартиненко проти України" зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Гаусшильдт проти Данії" вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки , що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Мироненко і Мартиненко проти України"). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Так, не погодження з процесуальними ріеннями ухваленими колегією суддів не є підставою для їх відводу, передбаченою п.4 ч.1 ст.75 КПК України. Те, що обвинувачений внаслідок суб`єктивних міркувань не погоджується з процесуальними рішеннями суду під час розгляду справи, не свідчить про упередженість чи необ`єктивність суду.

В зазначених обвинуваченим в якості підстав для відводу суддів, суд не вбачає обставин, які викликали б сумнів у їх неупередженості, свідчили про їх певну особисту заінтересованість у кримінальному провадженні, певні прихильності, уподобання стосовно однієї зі сторін у кримінальному провадженні, а тому вважає заяву обвинуваченого про відвід необґрунтованою, та такою, що не відповідає вимогам чинного КПК України, та суперечить рішенням ЄСПЛ.

Враховуючи, що в заяві не наведено підстав представлених в ст.ст.75, 76 КПК України, а доводи обвинуваченого є неприхованою і незаконною спробою створити штучні підстави для затягування розгляду даного кримінального провадження, що суперечить принципу внутрішнього переконання суду при здійсненні правосуддя, а тому колегія суддів розцінює чергову заяву про відвід суду, як неприховану спробу тиску на суд з метою домогтися прийняття завідомо бажаного для цієї сторони процесуального результату

З врахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні чергової заяви обвинуваченого про відвід колегії суддів.

Керуючись ст. ст.75, 76, 81, 369-372 КПК України, суд , -

у х в а л и в :
Заяву ОСОБА_7 про відвід всіх суддів, які здійснюють судове провадженння колегіально по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.15 ч.2, ст.115 ч.1, ст.263 ч.2 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3