Справа № 344/1216/16-к
Провадження № 11-кп/779/246/2016
Категорія ч.3 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 травня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 на вирок Івано-Франківського міського суду від 15 березня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.ч. 2,3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , уродженця, жителя та зареєстрованого: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, працюючого в ТзОВ «Тайко Електронікс» комірником, раніше не судимого, -

Засуджено:

за ст. 185 ч.2 КК України до одного року обмеження волі.

за ст. 185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до ст.76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_7 покладені певні обов`язки.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити раніше обрану у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов в частині матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 в частині моральної шкоди задовольнити частково.

Постановлено стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_8 5000 (п`ять) тисяч гривень моральної шкоди.

Постановлено стягнути в користь держави 491 (чотириста дев`яносто одну) гривню 04 (чотири) копійки витрат за проведення експертизи.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання речових доказів.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно; таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в житло.

Так, ОСОБА_7 згідно договору оренди житлового приміщення орендував одну кімнату в житловому будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 .

Обвинувачений 29.10.2015 року, знайшов запасний ключ від вхідних дверей кімнати ОСОБА_8 та вирішив зайти в середину даної кімнати з метою таємного викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, підійшов до вхідних дверей кімнати ОСОБА_8 та знайденим ключем відчинив їх, тим самим створивши собі умови для безперешкодного проникнення в середину приміщення.

Перебуваючи в кімнаті таємно викрав ювелірні прикраси, алкогольні напої, тонометр на загальну суму 14663,15 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 всі викрадені речі переніс до орендованої ним кімнати, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 14663,15 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.12.2015 року в ранковий період часу, ОСОБА_7 перебуваючи в приміщенні кімнати ОСОБА_8 , помітив золоту каблучку, яка знаходилася на підлозі поблизу ліжка ОСОБА_8 , і в нього одразу ж виник умисел на її таємне викрадення. Реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , діючи умисно та повторно, керуючись корисливим мотивом на незаконне збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_8 відволіклась таємно викрав золоту каблучку, вартість якої, згідно висновку експерта становить 2780,68 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 місце вчинення злочину покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_8 не погоджується з вироком місцевого суду, вважає його прийнятим із порушенням вимог процесуального і матеріального права. Зазначає, що якщо хоча б одна із обставин події, тобто повного визнання всіма учасниками судового провадження, події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, а також виду і розміру завданої шкоди, що згідно із ч.1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні і якщо хоча б одна з наведених обставин заперечується будь-яким учасником судового провадження, то докази мають досліджуватись судом в загальному порядку, а спрощена процедура застосовуватись не може. Вказує, що внаслідок крадіжки, вчиненої обвинуваченим їй була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків. Просить змінити вирок Івано-Франківського міського суду від 15 березня 2016 року в частині стягнення моральної шкоди і стягнути з обвинуваченого в її користь 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_7 погодився сплатити потерпілій 20 000 гривень моральної шкоди.

- потерпіла ОСОБА_8 просила збільшити їй відшкодування моральних збитків та погодилася на сплату їй 20 000 гривень моральної шкоди.

- прокурор не заперечувала проти відшкодування моральних збитків потерпілій ОСОБА_8 , в сумі 20 000 гривень моральної шкоди за згодою учасників процесу.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , думку учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вони підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за обставин, зазначених у вироку, обґрунтований належно дослідженими доказами, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних досудовим слідством, належно досліджених та правильно оцінених в судовому засіданні доказах.

Вина, кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорюються, тому вирок в цій частині не перевіряється.

Суд правильно оцінив наявні у справі докази та прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно; таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в житло.

Що стосується покликання в апеляційній скарзі потерпілої ОСОБА_8 про те, що якщо хоча б одна із обставин події не досліджувались, згідно із ч.1 ст. 91 КПК України, докази мають досліджуватись судом в загальному порядку, а спрощена процедура застосовуватись в такому випадку не може, то дані твердження не заслуговують на увагу, оскільки, як вбачається із запису судового засідання місцевого суду спрощена процедура розгляду проводилась відносно тих фактичних обставин, які ніким не оспорювались, вони не стосувалися розміру цивільного відшкодування і потерпіла ОСОБА_8 та її представник проти спрощеного розгляду провадження не заперечували.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд в повній мірі врахував вимоги ст. 65 КК України, в тому числі обтяжуючі й пом`якшуючі обставини та дані про його особу, внаслідок чого призначив йому покарання необхідне і достатнє для виправлення і попередження вчинення нових злочинів, тобто, згідно санкції ч. 2, 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Таке покарання слід вважати справедливим.

Апеляційні доводи потерпілої, що їй було завдано значної моральної шкоди і відшкодування 5000 грн. є недостатніми і не відповідає встановленим судом обставинам події, заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції не врахував в повній мірі, що хоча обвинуваченим було відшкодовано завдану шкоду потерпілій в повному обсязі, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого те, що він щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, однак він не заперечує проти відшкодування потерпілій 20 000 гривень моральної шкоди.

Також судом було враховано тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого те, що він щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину та відшкодував завдану матеріальну шкоду.

З приводу доводів апеляційної скарги потерпілої в частині неправильного вирішення цивільного позову, то колегія суддів вважає їх обґрунтованими, тому що судом неправильно вирішено цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди з врахуванням певних незручностей, переживань, порушення нормального способу життя потерпілої та позиції обвинуваченого

Судом вирішено цивільний позов виходячи з вимог ст.127 п.2 КПК України,згідно якого шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Під час апеляційного провадження ОСОБА_7 , цивільний позов в частині відшкодування моральних збитків визнав на 20000 гривень, потерпіла ОСОБА_8 погодилася на відшкодування їй такої суми моральних збитків.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд правильно врахував щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання суд не знайшов.

За наведених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу винного, суд прийшов до правильного переконання про призначення покарання, встановленого санкціями ч.ч..2,3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирок підлягає зміні в частині розміру відшкодування моральної шкоди, визначивши її в сумі 20 000 гривень.

Таким чином, колегія суддів вбачає, що апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення.

К е р у ю ч и с ь ст. ст. 376, 404, 405, 408, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково, вирок Івано-Франківського міського суду від 15 березня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2,3 ст.185 КК України, - змінити в частині розміру відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2