УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/3388/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.407 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участі:
захисника: ОСОБА_6 ,
прокурора: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 18 травня 2016 року, -
Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та містить недостовірні відомості стосовно місця проживання потерпілих.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою. На її думку, повернення прокурору обвинувального акту за обставин, на які вказує у своєму рішенні суд першої інстанції, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що зазначені в обвинувальному акті дані про місце проживання потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є достовірними та підтверджені показаннями останніх у судовому засіданні. За результатами апеляційного розгляду просить ухвалу районного суду скасувати, обвинувальний акт направити в суд першої інстанції на новий розгляд.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку захисника, який заперечив щодо її задоволення, перевіривши ухвалу суду в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог п. 3 ч.2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті обов`язково мають міститися відомості щодо місця проживання потерпілих.
З огляду на обвинувальний акт, такі відомості у ньому знайшли своє належне відображення та узгоджуються з іншими матеріалами судового провадження. Так, з журналів судового засідання Новоград-Волинського міськрайонного суду від 16.09.2014 (т.1 а.с.194) та від 31.10.2014 (т.1 а.с.236) вбачається, що потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , після їх належного повідомлення за адресою, вказаною в обвинувальному акті, з`являлись до суду та приймали участь у судових засіданнях.
Крім того, дані, що зазначені в обвинувальному акті про місце проживання потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , були підтверджені ними 15.05.2015 вході їх допиту в Червоноармійському районному суді (т.3, а.с.74-78).
Окрім вищевказаного, з огляду на матеріали провадження вбачається, що 16.09.2014 та 15.05.2015, в якості законного представника неповнолітніх потерпілих замість померлої ОСОБА_13 було визнано та допитано їхню старшу сестру ОСОБА_14 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Незважаючи на це, після передачі даного судового провадження за підсудністю до Житомирського районного суду, виклики до цього суду законного представника неповнолітніх потерпілих ОСОБА_14 , з метою з`ясування про причини неприбуття останніх за викликами до суду та встановлення їхнього місця проживання, не здійснювались.
Вищевказане свідчить, що в суді першої інстанції матеріали даного судового провадження належним чином не досліджувались.
За вказаних обставин, колегія суддів, вважає, що суд, без належних на те підстав, виніс ухвалу про повернення прокурору обвинувального акту, яка підлягає скасуванню з направленням кримінального провадження на судовий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 18 травня 2016 року, про повернення обвинувального акту прокурору,- скасувати .
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді :