Справа № 140/695/15-к
Провадження №11-кп/772/233/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянув «23» березня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000420 внесене до ЄРДР 24.07.2015 року , за обвинуваченням,
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя

АДРЕСА_1 українця,
громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2
уродженця та жителя

АДРЕСА_1 українця,
громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_8
обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_6
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10
за апеляційною скаргою із змінами захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від «08» грудня 2015 року, -

В с т а н о в и в :
Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 08 грудня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі.
Цим же вироком ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у вигляді 2-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до п.п.2.3,4 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися в кримінально виконавчу інспекцію.

Згідно вироку суду 23.07.2014 близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неподалік кафе «Україна», що розташоване за адресою: вул. Жовтнева, 30А, с. Чуків Немирівського району Вінницької області, маючи намір на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), ігноруючи загальноприйняті елементарні норми поведінки та моральні принципи суспільства, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , без отримання дозволу користувача сіли на заднє сидіння автомобіля марки «ВАЗ 2101» з д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 та почали вимагати від останнього відвезти їх до м. Немирів Вінницької області, та коли отримали відмову , покинули салон вказаного автомобіля та пішли у невідомому напрямку.
Через нетривалий проміжок часу, близько 1 год. 00 хв., ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 продовжуючи свої хуліганські дії спрямовані на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), підійшли до ОСОБА_11 , який стояв неподалік кафе «Україна», та перебуваючи у громадському місці, ігноруючи загальноприйняті у суспільстві правила поведінки, без будь-якого приводу збили його з ніг, умисно руками та ногами нанесли останньому численні удари в область голови та тулуба, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин носа та закритого перелому кісток носа без зміщення, які згідно висновку судово-медичного експерта № 167 від 25.07.2014 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи свої хуліганські дії зірвав з заднього лобового скла автомобіля «ВАЗ 2101» з д.н. НОМЕР_1 пластмасову решітку та з переднього лобового скла вищевказаного автомобіля 2 склоочисники, які згодом викинув неподалік місця події.
Відповідно до ст. 403 КПК України прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 відмовився від апеляційної скарги на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 08.12.2015 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_13 за ч.2 ст. 296 КК України.
В апеляційній скарзі із змінами адвоката захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 23.12.2015 року відносно ОСОБА_7 . Постановити нову ухвалу, якою закрити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , за недоведеністю винуватості у скоєні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.
Свої вимоги захист мотивувала тим, що вирок суду відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ухвалений з порушенням процесуального та матеріального законодавства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Висновки суду, щодо наявності винуватості ОСОБА_7 не доведені доказами по кримінальному провадженню та мають істотні суперечності.
Вказує, що обставини щодо отримання тілесних ушкоджень потерпілим, суперечать висновку судово медичної експертизи, так як потерпілий вказує, що йому наносили біля 20 ударів, а згідно висновку в нього зламано ніс тільки від одного удару, та відсутності ударів по тулубу та голові, що на думку захисту ставить під сумнів покази потерпілого відносно хуліганських дій з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Крім того вважає, що винуватість ОСОБА_7 зовсім не доказана, ОСОБА_7 на досудовому у та судовому слідстві заперечував скоєння хуліганських дій відносно ОСОБА_11 . Також вказує, що судом першої інстанції не вірно вказано місце скоєння злочину, так як нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 відбувалося поза межами кафе, а саме, на обочині дорозі в темноті за деревом, за півкілометра від громадського місяця, а тому кваліфікація дій обвинувачених як хуліганство є безпідставними

В своїй апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просить скасувати вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 08 грудня липня 2015 року, щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 296 КК України та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 296 КК України, в зв`язку із відсутністю в його діях даного складу кримінального правопорушення.
Захист свої вимоги мотивує тим, що при постановлені вироку, судом першої інстанції порушені вимоги кримінально процесуального законодавства , що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Вказує, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України не визнали та показали, що з потерпілим ОСОБА_11 відбулась незначна словесна перепалка, але ніяких тілесних пошкоджень вони йому не наносили та не пошкоджували його автомобіль. Крім того, покази потерпілого, свідків повністю не узгоджуються між собою, мають цілий ряд суттєвих розбіжностей як і по кількості осіб, які нібито наносили удари потерпілому, так і по часу , тривалості, місцю скоєння протиправних дій. Також зазначає, що отримання тілесних ушкоджень потерпілим, суперечать висновку судово медичної експертизи, так як потерпілий вказує, що йому наносили біля 20 ударів, а згідно висновку в нього зламано ніс тільки від одного удару, та відсутності ударів по тулубу та голові, що на думку захисту ставить під сумнів покази потерпілого відносно хуліганських дій з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Крім того, на думку захисту, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 є занадто суворим.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах адвоката захисника ОСОБА_10 які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі із змінами, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката захисника ОСОБА_9 , які підтримали вимоги, викладені в апеляційній скарзі та вважають вирок суду незаконним та необґрунтованим, міркування прокурора про законність та обґрунтованість вироку щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд вважає, що апеляційна скарга із змінами захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним та обгрунтованим і вмотивованим. Обгрунтоване рішення це таке, що достатньо, добре аргументоване, підтверджене науково, певним досвідом, переконливими доказами, доведеними фактами.
Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб - є обґрунтованими.
Висновки суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, за зазначених у вироку обставин ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України є правильною.
Посилання в апеляційних скаргах захисників адвокатів, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не скоювали хуліганські дії щодо ОСОБА_11 , а також, що судове слідство проведене неповно, не об`єктивно та упереджено - є безпідставними.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що органами досудового слідства і судом по даному провадженню дотримано вимог кримінально процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.
Так, зокрема, мотивуючи висновки про винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, суд обґрунтовано послався на покази потерплого ОСОБА_11 який в ході судового слідства пояснив, що 23 липня 2014 року його знайомі попросили забрати їх з с. Чуків та біля 20 години він автобусом приїхав у с.Чуків. ОСОБА_14 дав йому ключі від свого автомобіля та попросив зачекати його. Через деякий час ОСОБА_14 з ОСОБА_15 вийшли з кафе та сіли до нього у авто, щоб їхати, але на заднє сидіння сіли до нього в авто ще ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та почали вимагати завести їх у Немирів, але в той момент до них підійшла продавець кафе ОСОБА_16 та поговорила з ними і вони вийшли. Від`їхавши трохи від кафе, він зупинився , бо ОСОБА_14 стало погано, так як він був у стані алкогольного сп`яніння. Вони вернулись назад до кафе, де він запитав у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , чи не бачили вони ОСОБА_14 , після чого вони сказали, що покажуть де він та відвели його в сторону , та хтось з них ударив ногою по його нозі ,він упав , закрив лице руками, а вони обоє стали бити руками і ногами по тулобу та голові, нанесли біля 20 ударів, били біля 5 хвилин, коли припинили наносити удари він піднявся на ноги і ОСОБА_6 ударив кулаком в ніс, та з нього пішла кров. ОСОБА_17 стала кричати говорила щоб вони перестали бити, але хтось із них штовхнув її і вона упала на землю. В цей час під`їхав якийсь автомобіль освітив їх і вони утекли. У автомобіля хтось із хлопців відірвав решітку та поламав двірники.Після чого вони сіли в автомобіль та поїхали.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні першої інстанції показала, що 23.07.2014 року, вона разом із сином та ОСОБА_14 були в кафе , так як приїхали в гості в с. Чуків на автомобілі ОСОБА_14 , до своєї знайомої ОСОБА_16 , яка працює барменом в кафе. Пізніше вона подзвонила до ОСОБА_11 та попросила, щоб він приїхав та забрав їх, так як побачила, що ОСОБА_14 випив пива. Коли приїхав ОСОБА_11 , вони сіли в автомобіль, щоб їхати додому, але в автомобіль сіли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були п`яні та хотіли, щоб їх завезли теж додому, але до них підійшла її знайома ОСОБА_16 , та попросила, щоб вони вийшли з машини, що вони і зробили. Пізніше вони повернулися до кафе , бо почали шукати ОСОБА_14 , який вийшов з машини, бо йому стало погано, і десь пропав. Біля кафе стояли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та ОСОБА_11 запитав у них, чи вони не бачили ОСОБА_14 , на що вони відповіли, що знають та відвели його в сторону з світла де ОСОБА_6 ударив ОСОБА_11 ногою по його нозі і він упав на землю вони стали бити його руками і ногами по різним частинам тіла, тулобу ,голові, бив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . ОСОБА_19 закрився руками і лежав. Вона стала забирати ОСОБА_6 від ОСОБА_20 , але він штовхнув її, вона упала. Потім якийсь автомобіль освітив їх і вони втекли.
Дані покази в судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_21 .
Із показів судово медичного експерта ОСОБА_22 , даними в ході судового слідства вбачається, що він проводив огляд потерпілого та робив висновок який підтримав. Показав, що ОСОБА_11 повідомив йому , що його побили в с. Чуків біля кафе. Жалівся на головокружіння та біль у місцях ударів, забруднення носового дихання, говорив, що його збили з ніг і били на землі, а потім ударили у носа. Скільки осіб його били сказати не може. В ніс був один удар. Не виключає, що били його по різним частинам тіла, синців може і не бути. Забій м`яких тканин може зійти за ніч. Оглядав ОСОБА_11 поверхово, виявив у нього перелом носа.
Крім показань потерпілого, свідків, вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм злочину, підтверджується іншими матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.12.14 року з якого вбачається , що потерпілий ОСОБА_11 впізнав по представлених фотографіях ОСОБА_6 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.12.14 року з якого вбачається , що потерпілий ОСОБА_11 впізнав по представлених фотографіях ОСОБА_7 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 19.12.14 року з якого вбачається, що свідок ОСОБА_18 впізнала по представлених фотографіях ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;
- висновком експерта № 167 від 25.07.14 року у підсумках якого вказано, що у ОСОБА_11 мали місце ушкодження у вигляді забою м`яких тканин носа та закритого перелому кісток носа без зміщення. Дані ушкодження виникли від дії тупуго твердого предмета, можливо 23.07.14 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, у кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів, які прямо і побічно викривають ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в тому, що вони вчинили грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Твердження захисників адвокатів ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , що їх підзахисні могли лише спричинити легкі тілесні ушкодження потерпілому і їх дії належить перекваліфікації в судовому засіданні доказами.
Дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були направлені на порушення громадського порядку, події злочину відбувались в селі біля кафе «Україна», яке на той період часу працювало, і люди в ньому відпочивали, останні були ініціаторами та використали незначний нікчемний привід( прохання повідомити про місце знаходження ОСОБА_23 ), відсутність особистої неприязні до потерпілого, нічний час, наміри останніх були позбавлені будь якої необхідності, та бажання показати свою ви (винятковість) та байдужість ставлення до законів і правил поведінки.

Що стосується доводів адвокатів про те, що судом першої інстанції не вірно вказано місце скоєння злочину, так як нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 відбувалося поза межами кафе, а саме, на обочині дорозі в темноті за деревом, за півкілометра від громадського місяця, є безпідставними та спростовуються показами самого потерпілого та свідків.
Відповідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до роз`яснень п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких призначення основного покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом заданий злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, з урахуванням особи винного ; у кожному такому випадку суд зобов`язаний мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а
в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України, при
цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими
керувалась особа при вчиненні злочину, а й її поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.
Призначаючи покарання обвинуваченим, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні міри покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції вірно враховував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, що він раніше не судимий, але згідно довідки УМВС України у Вінницькій області 30.07.2008 року притягувався до кримінальної відповідальності за ст.. 296 ч.1 КК України ,на даний час притягується до кримінальної відповідальності за ст. 296 ч.1 КК України Немирівським райсудом і ухвалою від 9.11.2015 року Немирівського районного суду справа № 140/2448/15-к призначена до судового розгляду , крім того вини своєї у вчиненні злочину не визнавав, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного та наміри вчиняти злочини в майбутньому.
Також як вбачається з матеріалів кримінального провадження , ОСОБА_6 ухилявся від явки до суду, затягував розгляд справи , в зв`язку з чим була винесена ухвала про привід та ухвала про обрання міри запобіжного заходу , але і в подальшому продовжував ухилятися від явки до суду, що характеризує його як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень проти громадського порядку та моралі ( а.с. 111, 127-128).
Слід зазначити, що відповідно до постанови Немирівського районного суду Вінницької області від 11 вересня 2008 року ОСОБА_6 був звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 296 КК України у зв`язку з примиренням підсудного та потерпілого.

Крім того, судом першої інстанції та апеляційним судом Вінницької області, береться до уваги, як обтяжуюча вину ОСОБА_24 те, що злочин скоєно ним у стані алкогольного сп`ягніння.
При призначенні міри покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції вірно врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, особу винного, його соціальне становище, а сама те, що він раніше не судимий, злочин вчинив уперше, одружений на вихованні малолітня дитина, має постійне місце роботи, вини своєї у вчиненні злочинів не визнавав, крім того ухилявся від явки до суду, піддався приводу ,було обрано запобіжний захід, що характеризує його як особу, яка зневажає Закон та загальноприйняті норми поведінки ( а.с. 111, 127-128).
До обтяжуючих вину обставин суд правильно відніс вчинення злочину у стані алкогольного сп`ягніння.

Апеляційний суд враховує поведінку обвинувачених після вчинення злочину невизнання вини ОСОБА_24 та не визнання вини ОСОБА_7 , а також ухилення обвинувачених від явки до суду, що свідчить про спробу останніх уникнути від відповідальності за скоєне.
На думку апеляційного суду, міра покарання обвинуваченим ОСОБА_24 та ОСОБА_7 є достатньою для виправлення та перевиховання останніх, при цьому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, а виправлення та перевиховання ОСОБА_24 можливе лише в ізоляції від суспільства.
Щодо доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . ОСОБА_25 про те, що отримання тілесних ушкоджень потерпілим, суперечать висновку судово медичної експертизи, так як потерпілий вказує, що йому наносили біля 20 ударів, а згідно висновку в нього зламано ніс тільки від одного удару, та відсутності ударів по тулубу та голові, апеляційний суд вважає, що вони також безпідставні, необгрутовані та як допитаний в судовому засіданні судово- медичний експерт ОСОБА_22 зазначив, що кількість ударів, яку зазначає потерпілий , він не виключає, разом з тим зазначає, що удар, який передував зламаному носу, був один.
При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду, не встановлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу із змінами захисника адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 08 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , - залишити без змін.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3-х місяців, з моменту її оголошення, а засудженими в той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
Згідно з оригіналом: