АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2016 року м. Дніпро

17 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю :

секретаря ОСОБА_5 ,

представника заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року про арешт майна,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою було задоволено клопотання старшого слідчого СВ ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_8 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, а саме: ця квартира є предметом злочину відповідно до ч.1 ст.170 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні зазначеного клопотання слідчого відмовити. Вказує на те, що зазначена квартира на момент розгляду клопотання слідчого про накладення на неї арешту, належала йому на праві приватної власності. Ані органи досудового слідства, ані суд, не з`ясували, кому належить квартира, на яку накладають арешт. У судове засідання його не викликали та не з`ясовували, чи має він якесь відношення до вчинення злочину, яке розслідують.

Крім того, ОСОБА_7 вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущений, оскільки, дізнавшись про арешт квартири, одразу звернувся до суду для його оскарження.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника заявника, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, вивчивши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів, вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 17 серпня 2016 року заявником ОСОБА_7 пропущено з поважних причин, наведених ним у апеляційній скарзі, а тому, не вважає за потрібне розглядати питання про його поновлення.

Апеляційним переглядом встановлено, що 11 вересня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000817 було внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

17 лютого 2016 року старший слідчий СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року було задоволено клопотання слідчого та накладено арешту на вказане майно.

З висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення клопотання слідчого з зазначених в ухвалі мотивів, колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання слідчому для усунення його недоліків, виходячи з наступного.

В силу ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Статтею 171 КПК визначено вимоги, які стосуються як змісту клопотання про арешт майна, так і строків його подання до слідчого судді, суду.

Так, відповідно до вимог ч. 2, 3, 4 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати . До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України слідує, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали суду апеляційної інстанції у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України.

Апеляційним переглядом встановлено, що клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , подано слідчим з метою забезпечення унеможливлення у подальшому скоєння нового кримінального правопорушення та незаконного відчуження майна іншій особі, при цьому, досудовим розслідуванням не було здійснено повідомлення про підозру щодо конкретних осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення та до клопотання не додано документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Також, подане клопотання не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна та не викладено обставин чи є підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

У зв`язку із вищезазначеним, клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на що слідчий суддя не звернув уваги, та в порушення вимог ч. 3 ст. 172 КПК України дійшов висновку про задоволення клопотання з підстав, не зазначених у ньому.

Розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, колегія суддів вважає, що клопотання слідчого про арешт майна не може бути задоволено, оскільки воно не відповідає в повному обсязі вимогам ст.ст.170, 171 КПК України та має недоліки, які необхідно усунути.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою повернути клопотання старшого слідчого СВ ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно - прокурору для усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє права слідчого після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою клопотання старшого слідчого СВ ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_8 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 - повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 для усунення недоліків в строк протягом сімдесяти двох годин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області: