Провадження 1-кс/127/4028/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0000088 внесеного до ЄРДР 04.03.2016, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, народився в Грузії, працює слюсарем в Могилів Подільському річному порту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся захисник ОСОБА_6 , який представляє інтереси підозрюваного ОСОБА_5 , із клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000088, відомості про яке 04.03.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, в ході розслідування якого у сторони захисту виникла необхідність у зміні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу на більш м`який.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного Управління Національної Поліції у Вінницькій області ( слідчий підполковник поліції ОСОБА_4 ) перебуває кримінальне провадження, по якому повідомлено про підозру за ст. ст. 146, ч. 2, 189, ч. 2 КК України ОСОБА_5 .

На підставі ухвали Вінницького міського суду від 06 березня 2016 року підозрюваному ОСОБА_5 було обрано, а 28 квітня 2016 року продовжено на 60 діб запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не оспорюючи ухвали суду про обрання та продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаю, що на даний час відпала потреба у застосуванні саме такого запобіжного заходу, а тому він повинен бути змінений іншим, менш суворим запобіжним заходом, виходячи із наступного.

З ухвали Вінницького міського суду від 06.03.2016 р. про обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначено що клопотання слідчого слід задовольнити, оскільки підозрюваний може ухилятись від досудового розслідування та суду, продовжити займатись злочинною діяльністю, впливати на хід досудового слідства та перешкоджати встановленню фактичних обставин.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 в ході досудового розслідування єдиний з підозрюваних дав показання, чим сприяв та допомагав слідству.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, не перебуває на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем колишньої роботи. Окрім того, він одружений має двох малолітніх дітей, до взяття під варту мав роботу. Таким чином, немає підстав в даний час стверджувати, про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на запобігання яким спрямоване застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи те, що досудове розслідування перебуває в завершальній стадії, роль ОСОБА_5 в інкримінованих кримінальних правопорушеннях є мінімальною, а всім підозрюваним обрана міра запобіжного заходу не пов`язана з позбавленням волі, вважаю, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України відпали.

Однак відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі мЄлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Тому вважаю, що тримання під вартою ОСОБА_5 буде порушувати розумні строки такого запобіжного заходу, тому захисник просив суд змінити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Захисник та підозрюваний в судовому засіданні підтримали клопотання за обставин викладених у ньому.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні поклалися на розсуд суду.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 , має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітніх дітей, працює.

В судовому засіданні та з матеріалів клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді від 06.03.2016, відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 28.04.2016, вказаний запобіжний захід ухвалою слідчого судді продовжено. Відповідно до вказаних ухвал суду слідчими суддями було встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування та продовження такого запобіжного заходу.

Аналізуючи матеріали клопотання, та встановлені в судовому засіданні обставини, а саме наявність у підозрюваного низки соціально стримуючих факторів, сприяння слідству у якнайшвидшому розслідуванні кримінального провадження дають підстави слідчому судді дійти висновку, що ризики встановлені судом під час обрання та продовження запобіжного заходу, на теперішній часу зменшилися і до підозрюваного може бути застосований менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя вважає, що під час зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , на останнього слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0000088 внесеного до ЄРДР 04.03.2016, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0000088 внесеного до ЄРДР 04.03.2016, про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, що полягає у забороні залишати житло в якому він проживає, з 20:00 год. по 08:00 год. кожної доби, за адресою: АДРЕСА_1 .

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти негайно після проголошення даної ухвали суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, який провадить досудове розслідування кримінального провадження № 0000088, зі встановленою періодичністю;

- утриматися від спілкування із підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілим ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ..

Ухвала суду про застосування домашнього арешту в певний період доби ОСОБА_5 , діє 32 (тридцять два) дні, в межах строку досудового розслідування, тобто до 01 липня 2016 року.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику Калинівського відділення поліції Хмільницького відділення поліції ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_4 ..

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя