Справа № 309/2246/15-к
Провадження № 1-кп/309/32/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2016 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000855 від 22.06.2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта загальна середня, офіційно не одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого по найму, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,
В С Т А Н О В И В:

21.06.2015 року біля 14 години ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні кафе-бару «Еверест», що розташований в м. Хуст по вул. М. Незалежності № б/н, перебуваючи у нетверезому стані, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, таємно, зі столу за яким розпивав спиртні напої викрав мобільний телефон марки «Леново А328» вартістю 1887 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та докладно пояснив обставини скоєння ним злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що досліджувати інші докази не має необхідності, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_4 вибачила за вчинене, претензій до нього немає, оскільки викрадене їй повернуто під розписку. Просить суд суворо не карати обвинуваченого.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Свою вину в скоєному злочині обвинувачений визнає, щиро розкаюється в скоєному.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, розкаявся у скоєному, вину визнав повністю, відсутність претензій зі сторони потерпілої та обставини, які обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, обставин справи, суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів необхідним є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає доцільним призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази по справі, зазначені у постанові старшого слідчого СВ Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області від 25.06.2015 р. (а.с. 38) мобільний телефон марки «Леново А328», який переданий на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_5 залишити в розпорядженні потерпілої.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис: ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .