Справа № 362/3399/14-к
Провадження № 1-кп/362/10/16
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

17 жовтня 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 131 001 400 021 25 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:
24 липня 2014 року Васильківським міськрайонним судом Київської області отримано вказаний обвинувальний акт.

Дане кримінальне провадження передано для розгляду судді ОСОБА_1 10 жовтня 2016 року.

Ухвалою від 11 жовтня 2016 року, вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважала за можливе призначити судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні.

Захисник адвокат ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання висловила думку про те, що призначення судового розгляду є неможливим, оскільки зазначені в обвинувальному акті особи не є обвинуваченими, а сам обвинувальний акт, всупереч вимогам КПК України, не містить формулювання обвинувачення.

Інші учасники судового провадження під час підготовчого судового засідання підтримали позицію захисника адвоката ОСОБА_6 ; жодних заяви чи клопотань не надійшло.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступних висновків.

Пункт 2 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт має містити також анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

В порушення наведеної норми кримінального процесуального закону, наданий суду обвинувальний акт не містить дійсне та достовірне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки воно містить іншу адресу його місця проживання, ніж останній зазначив в підготовчому судовому засіданні.

Отже, слід зробити висновок, що зазначення в обвинувальному акті місця проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , не узгоджується із вимогами пункту 2 частини 2 статті 291 КПК України, оскільки воно не відповідає дійсності.

Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт також має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно із пунктами першим і другим частини першої статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні також підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Отже, в порушення вказаної норми Кримінального процесуального закону, при складанні обвинувального акту, не дотримано наведених вимог пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України, оскільки, при викладені у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не зазначено форму вини, мотив і мету вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Так само, в порушення вказаної норми Кримінального процесуального закону, при складанні обвинувального акту, не дотримано наведених вимог пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України, оскільки, при викладені у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не зазначено форму вини, мотив і мету вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Зокрема, злочин, передбачений ст. 364 КК України, характеризується прямим умислом до діяння і умисним або необережним ставленням до його наслідків.

Також, в порушення пункту 5 частини 2 статті 291 КПК України, обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення стосовно кожного із обвинувачених, а містить лише виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, обвинувальний акт суперечить нормі частини другої статті 42 КПК України, оскільки обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 КПК України; тобто, особа набуває статусу обвинуваченого після обвинувачення у відповідному процесуальному рішенні слідчого, затвердженого прокурором обвинувальному акті.

Натомість, і в обвинувальному акті, і у розписках про отримання обвинувального акту і реєстру, в якості процесуального статусу ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вказано «підозрюваний»/«підозрювані».

До того ж, в якості обставин, які обтяжують покарання кожному з обвинувачених, в обвинувальному акті вказано передбачені пунктом 5 частини першої статті 76 КК України «тяжкі наслідки, завдані злочином».

Проте, кожному з обвинувачених інкриміновано по два злочини.

Разом з цим, обвинувальний акт не містить вказівки відносно якого саме із двох злочинів, це є обставиною, яка обтяжує покарання (по якому конкретно із злочинів).

Серед іншого, в порушення пункту 9 частини 2 статті 291 КПК України, обвинувальний акт не містить місце його затвердження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає положенням статті 291 КПК України, що у свою чергу, унеможливлює належне забезпечення та суворе дотримання процесуальних прав всіх учасників судового провадження.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно обвинуваченого не відповідає вимогам статті 291 КПК України, а тому, його слід повернути прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 369 КПК України,

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 131 001 400 021 25 відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України повернути прокурору.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя